Справа № 191/4178/16-а
Суддя: Михайлов В. А.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/4178/16-а
Провадження № 2-а/191/56/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Михайлова В.А.

за участю секретаря - Сірченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити певні дії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, з травня 2012 року їй призначена пенсія, яку вона отримувала до 01.04.2015 року. З 01.04.2015 року Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зупинило виплату пенсії позивачу, посилаючись на те, що вона є державним службовцем.

З 01.04.2015 року відповідно до Закону України від 02.03.2015 року № 213- VІІІ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного законодавства України" тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія Закону України „Про державну службу" ( крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни II групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначенні відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Позивач вважає, що оскільки вона вийшла на пенсію до змін в законодавстві, то дії відповідача є неправомірними, які порушують її конституційні права, просить суд визнати дії Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області неправомірними та зобов'язати Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити ОСОБА_1 з 01.04.2015 року виплату призначеної довічно пенсії, передбаченої ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

Позивач до початку судового розгляду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

До початку судового розгляду представник відповідача Кривонос Н.О. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала, надала суду заперечення проти позову та просила відмовити у задоволенні позову з посиланням на ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", так як пенсія не виплачується, коли особа працює на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 23.05.2012 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком та вона продовжувала працювати на державній службі.

З 01.04.2015 року Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зупинило виплату пенсії позивачу, посилаючись на не, що вона є державним службовцем.

Оскільки позивач вийшла на пенсію до змін в законодавстві, вважає дії відповідача неправомірними, які порушують її конституційні права з наступних підстав.

Нормами ст.3 Конституції України визнано людину, її життя, здоров'я найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За загальним правилом, установленим ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи

Відповідно до ст..22 Загальної декларації прав людини кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення і на здійснення необхідних для підтримання її гідності і для вільного розвитку її особи права у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури та ресурсів кожної держави.

Згідно із ст..25 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на так життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та необхідне соціальне страхування, який є необхідним для підтримання здоров"я та добробуту її самої та її сім'ї, і втрати засобів до існування через незалежні від неї обставини.

З огляду на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 8 листопада 2005 року (набрало законної сили 8 лютого 2006 року) положення ст.58 Конституції України про незворотність дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, судами слід мати на увазі наступне:

*реалізація особою прав, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органів державної влади на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобов'язань, судами не повинні прийматись до уваги;

*у випадках, коли набуття чинності певним законом, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. .

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом».

На час призначення позивачу пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державному службовцю виплачувалась незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію, тому норма закону яка набрала чинності з 01.04.2015 року не повинна бути застосована до пенсійної виплати позивача.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є. захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до вимог частини 2 статті 87 Закону України „Про пенсійне забезпечення", суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмежень будь яким строком, а тому строк на звернення до суду з адміністративним позовом не пропущено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що порушенні права позивача підлягають відновленню, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 94 КАС України на користь позивача підлягають присудженню судові витрати за сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 86, 94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати неправомірними дії Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо припинення виплати довічної пенсії, передбаченої ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1, починаючи з 01.04.2015 року.

Зобов'язати Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити ОСОБА_1 з 01.04.2015 року виплату призначеної довічно пенсії, передбаченої ст.26 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" .

Стягнути з Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В. А. Михайлов