Справа № 810/863/16
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/863/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А.О.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Твердохліб В.А., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" на постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Київській області, Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області, третя особа: Міністерство фінансів України про визнання незаконними та скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративними позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Київській області, Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області, в якому просило суд:

- визнати незаконним і скасувати рішення (лист) ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 11.08.2015 року вих. №9269/10/10-13-11-02-10;

- визнати незаконним і скасувати рішення ГУ ДФС у Київській області від 09.10.2015 року вих. №2710/10/10-36-11-01-14 про розгляд скарги;

- визнати незаконним і скасувати рішення ДФС України від 28.12.2015 року №27871/6/99-99-11-02-02-15 про результати розгляду скарги;

- зобов'язати ДПІ у Києво-Святошинськорму району ГУ ДФС у Київській області включити відомості з поданих ТОВ "ВІТАПОЛІС" копій записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за податковий період календарний місяць липень 2015 року, до облікових даних щодо цього товариства у інформаційних базах даних Державної фіскальної служби України.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову повністю.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягаює, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" є юридичною особою та зареєстровано в якості платника податку на додану вартість з 02 червня 2006 року, свідоцтво № 13886976 від 02. червня 2006 року, індивідуальний податковий номер 35.

Позивач подав до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області лист № 71/15 від 10.08.2015 року, до якого в електронній формі було долучено копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді за звітний податковий період липень 2015 року на флеш носієві "Kingston" серійний номер Е-011 ємністю 64 гігабайт (а.с.74).

Проте, податковим органом листом №9269/10/10-13-11-02-10 від 11.08.2015 року було відмовлено у прийнятті поданих позивачем копій записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за звітний податковий період липень 2015 року (а.с.75).

ТОВ "ВІТАПОЛІС" повідомлено про те, що починаючи з січня 2015 року реєстр виданих та отриманих податкових накладних (за формою "J1201508") до контролюючого органу не подається.

Товариство, не погоджуючись з відмовою Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області у прийнятті копії реєстрів виданих та отриманих податкових накладних за податковий період липень 2015 року, звернулось до Головного управління ДФС у Київській області зі скаргою про перегляд і скасування рішення контролюючого органу вих. № 110/15 від 21.09.2015 року (а.с.76-79).

За результатами розгляду вказаної скарги Головним управлінням ДФС у Київській області було прийнято рішення №2710/10/10-36-11-01-14 від 09.10.2015 року, яким рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про відмову у прийнятті податкової звітності №9269/10/10-13-11-02-10 від 11.08.2015 залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення (а.с.80-81).

Надалі, ТОВ "ВІТАПОЛІС" звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою вих. №152/15 від 23.11.2015 року, у якій просило переглянути та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області №9269/10/10-13-11-02-10 від 11.08.2015 року та рішення Головного управління ДФС у Київській області №2710/10/10-36-11-01-14 від 09.10.2015 року (а.с.82-87).

Крім того, позивач звернувся до Міністерства фінансів України зі скаргою вих. №155/15 від 23.11.2015 року про перегляд і скасування рішення контролюючого органу (а.с.88-93).

Міністерство фінансів України в свою чергу скаргу позивача про перегляд і скасування рішення контролюючого органу із супровідним листом №31-11120-09-10/37139 від 03.12.2015 року направило за належністю до Державної фіскальної служби України для розгляду та надання відповідей заявнику (а.с.95).

Державна фіскальна служба України листом №27206/6/99-99-11-02-15 від 18.12.2015 року повідомила позивача, що скарги на рішення ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області №9269/10/10-13-11-02-10 від 11.08.2015 року та рішення Головного управління ДФС у Київській області №2710/10/10-36-11-01-14 від 09.10.2015 року вже подано до Держаної фіскальної служби (а.с.96-97).

Державною фіскальною службою України рішенням №25963/6/99-11-02-02-15 від 04.12.2015 року продовжено строк розгляду скарги позивача вих. №152/15 від 23.11.2015 року до 19.01.2016 року включно (а.с.98).

Рішенням Державної фіскальної служби України №27871/6/99-99-11-02-02-15 від 28.12.2015 року рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області №9269/10/10-13-11-02-10 від 11.08.2015 року та рішення Головного управління ДФС у Київській області №2710/10/10-36-11-01-14 від 09.10.2015 року було залишено без змін, а скаргу позивача вих. №152/15 від 23.11.2015 - без задоволення (а.с.99-100).

Не погодившись із вищевказаними рішеннями відповідачів та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи слід зазначити наступне.

Так, спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 201.15 ст. 201 Податкового кодексу України в редакції до 01.01.2015 року платник податку повинен був вести реєстри виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді та щомісячно подавати до контролюючого органу копії записів у них.

Пунктом 49 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VIII , ним внесено зміни до ст. 201 ПК України, зокрема, п. 201.15 ПК України, відповідно до якого платник податку повинен був вести реєстри виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді та щомісячно подавати до контролюючого органу копії записів у них.

Починаючи з 01 січня 2015 року, на підставі вимог п. 201.15 ст. 201 ПК України, зведені результати обліку операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з розділом V Кодексу, відображаються платником податку у податкових деклараціях.

Починаючи з 01 січня 2015 року, платник податків повинен вести реєстр документів, зазначених у підпунктах «а» -«в» п. 201.11 ст. 201 ПК України.

Реєстр виданих та отриманих податкових накладних, який платником податків ведеться за власним бажанням, так і реєстр документів, зазначених у підпунктах «а»-«в» п. 201.11 ст. 201 ПК України податкових накладних, до контролюючого органу, починаючи із звітності за січень 2015 року не подається.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" за звітний період липень 2015 року податкову декларацію з ПДВ в електронному вигляді не подавав, проте, ним було подано податкову декларацію з ПДВ за липень 2015 року з додатками 2- 5 та доповненнями до неї у паперовому виді (а.с.44-73).

10 серпня 2015 року позивачем було подано до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді за звітний податковий період липень 2015 року на флеш носієві "Kingston" серійний номер Е-011 ємністю 64 гігабайт.

Судова колегія звертає увагу, що реєстр виданих та отриманих податкових накладних не є податковою декларацією, а отже, норми пп. 49.12 ст. 49 ПК України по відношенню до реєстрів не повинні застосовуватися.

Таким чином, враховуючи вимоги п. 201.15 ст. 201 ПК України суд першої інстанції вірно встановив, що рішення (лист) ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 11.08.2015 року вих. №9269/10/10-13-11-02-10 видано правомірно.

Разом з тим, відповідно до п.56.1 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п.56.2 ст. 56 ПК України).

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується (п.56.3 ст. 56 ПК України).

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Відповідно до п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України керівник (його заступник або інша уповноважена посадова особа) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Згідно з п. 55.2 ст. 55 ПК України контролюючими органами вищого рівня є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - для контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць; контролюючі органи в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональні територіальні органи - для державних податкових інспекцій, які їм підпорядковуються.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 р. № 236 (далі - Положення № 236), Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Згідно з п.1 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. N 375 (в редакції, чинній на момент винесення спірних рішень ) (далі - Положення № 375) Міністерство фінансів України (Мінфін) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мінфін є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, державну політику у сфері організації та контролю за виготовленням цінних паперів, документів суворої звітності, державну політику у сфері державного пробірного контролю, бухгалтерського обліку, випуску і проведення лотерей, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю, казначейського обслуговування бюджетних коштів, запобігання і протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та забезпечує формування та реалізацію єдиної державної податкової, митної політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, державної політики у сфері видобутку, виробництва, використання та зберігання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння, їх обігу та обліку.

Одним з основних завдань Мінфіну України, згідно з п. 3 Положення №375, є забезпечення формування та реалізації єдиної державної податкової і митної політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, державної фінансової політики у сфері співробітництва з іноземними державами, банками і міжнародними фінансовими організаціями, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, державної політики у сфері видобутку, виробництва, використання та зберігання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння, їх обігу та обліку.

Мінфін України забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, у той час як відповідно до п. 3 Положення №236 одним з основних завдань ДФС України є, зокрема, внесення на розгляд Міністра фінансів України пропозицій щодо забезпечення формування державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи.

Як вбачається із матеріалів справи, 21 вересня 2015 року ТОВ "ВІТАПОЛІС" подана скарга до Головного управління ДФС у Київській області про перегляд і скасування рішення (листа) ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області вих. № 110/15 від 21.09.2015 року, за результатами розгляду якої 09 жовтня 2015 року було прийнято рішення №2710/10/10-36-11-01-14, яким скаргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою, у якій просив переглянути та скасувати рішення ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області та рішення Головного управління ДФС у Київській області.

Крім того, товариство звернулось до Міністерства фінансів України зі скаргою про перегляд і скасування вищевказаних рішень контролюючих органів. Проте, Міністерство фінансів України скаргу направило за належністю до Державної фіскальної служби України для розгляду.

04 грудня 2015 року першим заступником голови Державної фіскальної служби України було прийнято рішення №25963/6/99-11-02-02-15 про продовження строку розгляду скарги до 19 січня 2016 року включно, а 28 грудня 2015 року прийнято рішення №27871/6/99-99-11-02-02-15, яким рішення ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області №9269/10/10-13-11-02-10 від 11.08.2015 року та рішення Головного управління ДФС у Київській області №2710/10/10-36-11-01-14 від 09.10.2015 року залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Державною фіскальною службою України та Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області скарги позивача були розглянуті уповноваженими на те органами, в порядку та строки, встановлені Податковим кодексом України.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не зазначено у відповідності до норм КАС України, яким чином рішення Державної фіскальної служби України та Головного управління фіскальної служби у Київській області, прийняті за результатами розгляду скарг, порушили його права, враховуючи можливість оскарження цих рішень у судовому порядку.

Рішення відповідачів про результати розгляду скарг не є юридично значимими для позивача, оскільки не мають безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов'язку та самі по собі не породжують настання будь-яких юридичних наслідків та не впливають на його права та обов'язки, що виключає передумови для здійснення захисту права або законного інтересу позивача шляхом скасування таких рішень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України К/800/63653/14, К/800/63692/14 від 20 травня 2015 року.

Крім того, колегія суддів погоджується з тим, що позовні вимоги про зобов'язання ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області включити відомості з поданих ТОВ "ВІТАПОЛІС" копій записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за податковий період липень 2015 року до облікових даних позивача у інформаційних базах даних Державної фіскальної служби України є похідними від вимоги позивача про визнання незаконним та скасування рішення (листа) Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 11.08.2015 року вих. №9269/10/10-13-11-02-10, а тому не підлягаютьзадоволенню, оскільки податковий орган правомірно відмов у неприйнятті копій записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" є.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Київського окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАПОЛІС" залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Cудді: Твердохліб В.А.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 14 вересня 2016 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Твердохліб В.А.