Справа № 813/1000/16
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Справа № 876/5228/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області про зобов'язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області внести зміни до актового запису про народження, складеного по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області на ім'я ОСОБА_1 за № 322 від 17.08.1966 року, де у графі "відомості про матір" виправити національність матері з "українка" - на "полька", зобов'язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області внести зміни до актового запису про шлюб № 251 від 09.09.1989 року, складеного по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, де у графі "відомості про нареченого" виправити національність нареченого з "українець" - на "поляк".

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що при зверненні до відділу ДРАЦС Бориславського МУЮ у Львівській області із заявою про внесення змін до актового запису про народження позивача № 322 від 17.08.1966 року щодо змін у графі "відомості про матір" національність матері з "українка" на "полька" та до актового запису про шлюб № 251 від 09.09.1989 року щодо зміни у графі "відомості про нареченого" з "українець" на "поляк", отримав відмову у зв'язку з тим, що факт національності "полька", "поляк" документально не підтверджений. Просив позов задоволити.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2016 року у задоволені позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції виходив виключно з того, що позивачем необґрунтовано позовні вимоги та не надано доказів, які б вказували на можливість суду зобов'язати відділ ДРАЦС Бориславського МУЮ у Львівській області внести зміни до актових записів про народження позивача № 322 від 17.08.1966 року та до актового запису про шлюб № 251 від 09.09.1989 року.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується, покликаючись на наступне.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено та підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 1 від 26.05.2016 року щодо реєстрації актового запису про народження позивача вбачається, що згідно з актовим записом № 322, складеним 17 серпня 1966 року по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, матір'ю є ОСОБА_2, національність якої значиться - «українка», відомості про батька не зазначені.

Із архівної довідки № Г-134 від 09.02.2016 року, виданої Центральним державним історичним архівом України, м. Львів, вбачається, що матір'ю позивача є ОСОБА_2 народжена ІНФОРМАЦІЯ_3 року, хрещена 10 березня 1926 року у м. Борислав згідно з римо-католицьким обрядом, про що є запис у метричній книзі римо-католицької парафії у м. Борислав Дрогобицького повіту Львівського воєводства з записами про народження за 1925-1930 рр.; батько - ОСОБА_3, народжений 1901 року, польської національності, римо-католицького віросповідання; мати - ОСОБА_4, народжена 1906 року, єврейської національності, римо-католицького віросповідання.

Також, суд першої інстанції залишив поза увагою ще один факт (належність батька матері ОСОБА_3 до польської національності) взагалі не знаходить жодного свого відображення в оскаржуваній постанові суду першої інстанції.

Висновок суду першої інстанції про те, що мати позивача, а відтак - і сам позивач, не належать до польської національності, оскільки баба позивача зі сторони матері - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносилася до єврейської національності, є неспроможним, оскільки до польської національності належав дідо позивача по лінії матері ОСОБА_3, а національність когось одного із батьків пріоритетного значення для особи не має і визначається за її вільним вибором, як це передбачено ст. 300 ЦК України, згідно з якою фізична особа має право на індивідуальність: на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Разом з тим, у свідоцтві про народження позивача серії НОМЕР_1 від 17.08.1966 року, виданому міським бюро ЗАГС м. Борислава Львівської області, за наполяганням матері позивача її національність була вказана як «полька», що також є свідченням того, що мати визнавала і усвідомлювала своє національне походження саме як польське.

Слід також зазначити, що архівною ж довідкою № Г-134 від 09.02.2016 року беззаперечно доводиться, що дідусь позивача ОСОБА_3 належав саме до польської національності.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації, відповідно до вказаного Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема, проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Згідно ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Відповідно до п. п. 1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 (далі - Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 2.12. Правил передбачено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Пунктом 2.6 вказаних Правил встановлено, що разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

На підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України, додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому (п.2.7 Правил).

У той же час, згідно з п.2.11 Правил, факти, зазначені у заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

Таким чином, відповідач, при наявності сумнівів щодо достовірності зазначеного у заяві позивача факту про належність моєї матері до польської національності, не позбавлений був права затребувати необхідні документи у відповідних організаціях і установах, у тому числі - архівних, і у разі вчинення ним таких дій вищезазначений факт був би достовірно підтверджений архівними відомостями Центрального державного історичного архіву України м. Львова, що і стверджується архівною довідкою № Г-134 від 09.02.2016 року.

Судом першої інстанції також не враховано, що при обґрунтуванні висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану № 10/021/05.06.-04 від 05.02.2016 року відповідачем не було досліджено відомості про належність до польської національності діда позивача по лінії матері - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які містяться у виданій Центральним державним історичним архівом України, м. Львів довідці № Г-134 від 09.02.2016 року, якої на момент складання вищевказаного висновку у розпорядженні відповідача не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийняв постанову, врахувавши лише позицію відповідача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 являються підставними і обґрунтованими.

Судові витрати слід вирішити у відповідності до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2016 року у справі №813/1000/16 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області внести наступні зміни:

до актового запису про народження, складеного по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області на ім'я ОСОБА_1 за № 322 від 17 серпня 1966 року, де у графі «Відомості про матір» виправити національність матері з «українка» - на «полька»;

до актового запису про шлюб № 251 від 09 вересня 1989 року, складеного по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, де у графі «Відомості про нареченого» виправити національність нареченого з «українець» на «поляк».

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 2315,05 грн.

На постанову протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич