Справа № 344/9464/16-а,2-а/344/417/16
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2016р. Справа № 876/6394/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Болюк Н.М.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): не зявився

відповідача у справі: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.07.2016р. про залишення позовної заяви без розгляду у справі №344/9464/16-а

за позовом ОСОБА_1

до відповідача-1: Управління патрульної поліції м.Івано-Франківська

відповідача-2: Інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську ДПС рядового поліції ОСОБА_2

про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2016р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до відповідача-1: Управління патрульної поліції м.Івано-Франківська, відповідача-2: : Інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську ДПС рядового поліції ОСОБА_2, про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, просив поновити термін оскарження постанови; визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 29.04.2016р., якою на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 510,00грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.07.2016р. адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Управління патрульної поліції м.Івано-Франківська, відповідача-2: Інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську ДПС рядового поліції ОСОБА_2, про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, - залишено без розгляду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив апелянт (позивач у справі): ОСОБА_1, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю зясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що копію постанови у справі про адміністративне правопорушення позивачем отримано від виконавчої служби 20.07.2016р., відтак, звернувшись з адміністративним позовом 27.07.2016р., не пропустив строк на звернення до суду.

У судове засідання сторони не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено наступне:

Залишаючи без розгляду адміністративний позов позивача, суд першої інстанції керувався тим, що в адміністративному позові ОСОБА_1 посилався на те, що копію оскаржуваної постанови ним отримано 20.07.2016р. від виконавчої служби. в той же час, доказів на підтвердження вищезазначеної обставини позивачем не надано. Із змісту копії постанови по справі про адміністративне правопорушення Серія ПС2 №896169 від 29.04.2016р. вбачається, що ОСОБА_1 від підпису про отримання копії вказаної постанови відмовився. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивачем пропущено строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, встановлений ст.289 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного адміністративного суду не погоджується та зазначає наступне:

Матеріалами справи підтверджується, що Постановою у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 №896169 від 29.04.2016р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. У вказаній Постанові зазначено, що від підпису ОСОБА_1 відмовився.

В силу вимог ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За вимогами ч.3 ст.99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Слід зазначити, що суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали особі здійсненню права на своєчасне оскарження відповідних дій, бездіяльності та рішень органів владних повноважень (або його посадових, службових осіб) у публічно-правових відносинах, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених та наявних доводів.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обовязків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до вимог ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази отримання позивачем копії постанови у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 №896169 від 29.04.2016р. Одночасно апелянтом (позивачем у справі) до апеляційної скарги долучено Довідку Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 17.08.2016р. №02-19/13-4, в якій вказано про те, що копію постанови по справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 №896169 від 29.04.2016р. ОСОБА_1 видано 20.07.2016р.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять та відповідачем у справі не надано суду інших доказів, які б підтверджували факт отримання позивачем копії постанови у справі про адміністративне правопорушення раніше, ніж 20.07.2016р., суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що позивач, звернувшись до суду з адміністративним позовом 26.07.2016р., пропустив строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення з поважних причин.

За вимогами ст.102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Питання про поновлення чи продовження процесуального строку суд вирішує в порядку письмового провадження чи в судовому засіданні на розсуд суду. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до положень ст.55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із вимогами ч.4 ст.6 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, Європейська Конвенція Про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно висновків, викладених у п.п.23, 25 Рішення ЄСПЛ у справі Проніна проти України, суд зобовязаний надавати відповідь на кожен з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.

У рішенні по справі Іліан проти Туреччини ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у звязку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Мушта проти України ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що позивач не реалізував своє право на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення в останній день закінчення строку на таке оскарження з об'єктивних причин, судом першої інстанції належним чином не досліджено питання пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, у звязку із чим такий прийшов до передчасного висновку про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду, чим фактично позбавив його можливості захистити права та інтереси, відповідно порушив його права на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані ст.6 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення питання.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Згідно із вимогами п.4 ст.204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.07.2016р. про залишення позовної заяви без розгляду у справі №344/9464/16-а за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Управління патрульної поліції м.Івано-Франківська, відповідача-2: Інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Івано-Франківську ДПС рядового поліції ОСОБА_2, про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, - задоволити.

2. Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.07.2016р. про залишення позовної заяви без розгляду у справі №344/9464/16-а, - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст рішення виготовлено 14.09.2016р.