Справа № 643/8911/16-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2016 р.Справа № 643/8911/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Русанової В.Б.
Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2016р. по справі № 643/8911/16-а
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова
про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач- ОСОБА_1 ) звернулася до суду першої інстанції з позовом в якому просила:
- визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова (далі по тексту Відповідач УПФУ) щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, період роботи з 15.02.1993 року по 24.06.1995 року та період роботи з 26.02.1996 року по 01.12.2000 у військовій частині №14058 м. Єнісейська -4, Красноярського краю, Російської Федерації,

- зобов`язати Державну Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, період роботи з 15.02.1993 року по 24.06.1995 року та період роботи з 26.02.1996 року по 01.12.200 року у військовій частині № НОМЕР_1 та призначити їй пенсію за вислугою років відповідно до п. «е» ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення до Управління Пенсійного фонду України у Московському районі м. Харкова.

За наслідками розгляду справи в скороченому провадженні постановою Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2016р. в задоволені позову відмовлено.

ОСОБА_1 не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції від 05.08.2016р. зв`язку з невірним застосуванням норм матеріального права, не повним з`ясуванням обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України справа розглянута в письмовому провадженні.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно записів в трудовій книжці ОСОБА_1 з 15.02.1993 року по 24.06.1995 року та з 26.10.1996р. по 01.12.2000р. працювала на посаді музичного працівника у дитячому садку № 2 військовій частині № НОМЕР_1 м. Єнісейська -4, Красноярського краю, Російської Федерації.

Згідно уточнюючих довідок військової частини № 14058 м. Енисейська-4, Красноярського краю Російської Федерації від 04.02.2016р., 04.03.2016р. зазначено про роботу позивачки в цей же період на посаді музичного керівника дитячого садку № 2 військової частини № НОМЕР_1 . (а.с.8-18)

28.03.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду в Московському районі м. Харкова із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років, до якої надала пакет документів.

Пенсійним органом, встановлено наявність розбіжностей в поданих документах , зокрема в трудовій книжці та уточнюючих довідках щодо посади, яку обіймала позивач. В зв`язку з чим відповідачем витребувані у військової частини № НОМЕР_1 та ОСОБА_1 первинні документи, зокрема копії наказів з місця роботи позивачки. Копії наказів пенсійному органу не надано, відповіді до цього часу не отримано.

24.06.2016 року рішенням Управління Пенсійного фонду в Московському районі м. Харкова позивачу було відмовлено в призначені пенсії за вислугу років згідно п. "е" ст.55 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до її заяви та не враховано період роботи ОСОБА_1 з 15.02.1993р. по 24.06.1995р., та з 26.02.1996р. по 01.12.2000р. , що вбачається з протоколу УПФУ в Московському районі м. Харкова по розгляду спірних питань , які виникли під час призначення та виплати (а.с.16).

Відмова вмотивована тим, що у позивача відсутній встановлений пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» необхідний стаж роботи на посадах, що дає право на призначення пенсії за вислугою років (працівник освіти) та посада музичний працівник не передбачена Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909.

Вважаючи рішення Управління Пенсійного фонду в Московському районі м. Харкова неправомірним та таким що суперечить законодавству позивач звернулась з позовом до суду.

Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України .

Закон України "Про пенсійне забезпечення" гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про освіту» дошкільна освіта становить структуру (систему) освіти в Україні.

Статтею 29 Закону України « Про дошкільну освіту» права та обов`язки педагогічних працівників у сфері дошкільної освіти визначаються Законом України "Про освіту", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.2 приміток Постанови КМУ « Про перелік закладів у установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах , передбачених цим переліком , дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Проте, в Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2002 року № 1436), зазначено такі посади в дошкільних навчальних закладах: завідуючі, вихователі-методисти, вихователі, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологии. Посада музичного працівника в дошкільних закладах освіти цим Переліком не передбачена.

Відповідачем визнається наявність у позивача стажу 18 років 5 місяців 18 днів як працівника освіти.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктами 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналогічне положення щодо документу, який підтверджує стаж роботи, відображене в Порядку.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку).

Крім того, згідно з підпунктом 5 пункту 6 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011 органам, що призначають пенсії, надавалось право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Проводити планові, а у випадках, передбачених законом, позапланові перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів, пов`язаних із нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, призначенням пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, та отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема, письмові) з питань, що виникають під час таких перевірок.

Судом встановлено, що відповідачем, на виконання вище згаданих нормативних актів, вживалися заходи направлені на перевірку відомостей вказаних у трудовій книжці позивача щодо його роботи в оспорюваний період.

Згідно записів в трудовій книжці, позивачка в спірний період працювала на посаді «музичного працівника». Зазначена посада не відноситься до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993.

Надані позивачем уточнюючі довідки з військової частини № НОМЕР_1 суперечать записам в трудовій книжці в частині зазначення посади, яку обіймала позивач. Первинних документів, зокрема наказів військової частини № НОМЕР_1 про призначення позивачка на посаду музичного керівника від 16.02.1993р. № 31 та від 02.10.21995р. № 189 ні пенсійному органу , ні суду надано не було.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що період роботи ОСОБА_1 з 15.08.1993 по 24.06.1993р. та з 26.02.1996р. по 01.12.2000р. на посаді музичного керівника не підтверджений належними доказами.

Наявний страж роботи за вислугою років 18 років 5 місяців 18 днів не є достатнім для призначення пенсії за вислугою років відповідно до п «е» ст.55 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , з огляду на зазначене колегія суддів вважає, що відповідач правомірно відмовив ОСОБА_1 в призначені пенсії за вислугою років, з підстав відсутності необхідного стажу роботи , що дає право на призначення пенсії за вислугою років.

Згідно із ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2016р. по справі № 643/8911/16-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Курило Л.В. Присяжнюк О.В.