Справа № 2-а-236/10
Суддя: Марусяк М. О.
Дата ухвалення: 2010-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-236/10
Номер провадження 2-а-236/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.10 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Маруся к М.О.

при секретарі - Ступчук Л.Б.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ВДАІ та АТІ з обслуговування Рахівського району Закарпатської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ВДАІ та АТІ з обслуговування Рахівського району Закарпатської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

Свої вимоги обгрунтовував тим, що 17 серпня 2010 року державним інспектором ВДАІ з обслуговування Рахівського району Закарпатської області було складено по відношенню до нього постанову серії АО № 099575 про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП. Підставою для складання даної постанови стало, згідно постанови, керування транспортним засобом - мотоциклом без талона проходження державного технічного огляду. Вважає складену постанову безпідставною, з наступних підстав.

17.08.2010року він керував транспортним засобом - скутером, під час чого був зупинений працівником ДАІ, який сказав, що в нього відсутній технічний огляд на скутер, при цьому повідомив, що на перший раз попереджає і попросив підписатися на чистому аркуші паперу, нібито попередженні, що позивач, будучи юридично необізнаним, підписав. При цьому, ніякого документу йому не було надано. Про те, що то була оскаржувана постанова дізнався, коли виявив 23 листопада 2010 року у своїй поштовій скриньці конверт з відділу ДВС Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області. Оскільки службовою особою відповідача, йому не було роз'яснено всіх положень закону, в тому числі те, що під час зупинки відразу працівник ДАІ розглядає відносно нього адміністративне правопорушення, позивач пропустив строк на оскарження постанови. Разом з цим, відомості інспектора, викладені в постанові, що він керував мотоциклом є неправдивими, оскільки насправді керував скутером. У зв'язку із зазначеними вище обставинами просив поновити строк звернення до суду за захистом порушеного права, постанову серії АО № 099575 в справі про адміністративне правопорушення від 17.08.2010 року скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала, просить поновити строк для звернення до суду, оскільки її довіритель такий пропустив з поважних причин та скасувати постанову серії АО № 099575 від 17.08.2010 року по справі про адміністративне правопорушення, складену відносно нього, оскільки жодного правопорушення ним не вчинялося.

Відповідач, представник ВДА1 з обслуговування Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що 17.08.2010 року дійсно зупинив позивача ОСОБА_3, який керував мотоциклом, який, як було встановлено, не пройшов державного технічного огляду, був відсутній талон про проходження державного технічного огляду, чим порушив п. 31.3 б ПДР України. Ніякий то не був скутер. Вважає, що діяв у межах закону та своїх посадових обов'язках. Просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази суд приходить до наступного висновку.

З частини 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що до адміністративної відповідальності притягається водій, у чому числі за керування транспортним засобом, що своєчасно не пройшов державного технічного огляду.

Як вбачається з постанови від 17 серпня 2010 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 400 гривень за ч.1 ст.121 КУпАП, за те, що він 17.08.2010 року о 19 год. 30 хв. в с. Луг по вул. Центральній Рахівського району Закарпатської області керував мотоциклом «ЗЕАЛСУ» б/н 125 куб.м., в якого під час перевірки документів був відсутній талон проходження державного технічного огляду, чим порушив п. 31.3 б ПДР України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні представник відповідача не визнав позовні вимоги, стверджуючи, що позивач керував транспортним засобом - мотоциклом, на який згідно закону вимагається проходження технічного огляду. Однак жодних доказів на підтвердження свого заперечення, відповідач в розпорядження суду не надав.

Крім цього в судовому засіданні достовірно встановлено, що службовою особою відповідача не дотримано законного порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, складенню постанови не передувало складення протоколу, що підтверджується також тим, що у постанові не зазначено, що до неї додається протокол.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Таких вимог оскаржувана постанова не містить.

Згідно ст. ст. 254, 255 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації або органу громадської самодіяльності. У справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними у ст.ст. 219-221 КУпАП цього Кодексу, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи, у тому числі органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. ст. 278, 279, 283 КУпАП, орган, посадова особа при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує протокол про адміністративне правопорушення. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа), виносить постанову по справі.

Таким чином, законодавством визначено чіткий порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення: складення протоколу - перевірка правильності протоколу - оголошення протоколу- винесення постанови.

Крім цього, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесені оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою яка винесла цю постанову вимоги закону не враховані.

Також при винесені постанови було грубо порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням. Всіх наданих цим законом прав позивач був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

При цьому пунктом 1.6 Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009 року «Про організацію роботи підрозділів ДАІ» вказано на необхідність виключення випадків складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР України (фото, -відеоматеріалів, показів свідків тощо). Жодного з цих доказів при розгляді адміністративної справи відносно позивача не має.

Поряд з цим, позивач ставить питання про поновлення строку позовної давності, посилаючись на те, що такий пропустив з поважних причин.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що клопотання ОСОБА_3 щодо поновлення строку для звернення до суду підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту. Аналогічні вимоги фактично містить і ст. 99 КАС України.

Як досліджено в процесі судового розгляду, про накладення на позивача адміністративного стягнення постановою органів ДАІ, позивачу стало відомо лише в листопаді 2010 року. Належних доказів, які б стверджували протилежне відповідачем суду не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду, оскільки відсутні встановлені законом докази, що ОСОБА_3 у встановленому законом порядку була вручена копія постанови чи повідомлення про відкриття виконавчого провадження за останньою.

Внаслідок цих обставин, враховуючи те, що адміністративне стягнення на позивача накладене без його участі в процесі розгляду справи, позивачу обставини про притягнення його до адміністративної відповідальності стало відомо лише 23 листопада 2010 року, суд вважає, що саме з цього періоду слід рахувати строк позовної давності.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували пояснення позивача, не подав до суду всі наявні у них документи та матеріали, що підтверджують вчинення позивачем ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 121 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про адміністративні правопорушення закриттю.

Окрім того, судові витрати по даній справі, на підставі ст. 94 КАС України слід віднести за рахунок Держави.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 12, 17, 70, 71, 94. 128, 159-163 КАС України, ч.1 ст. 121, ст.ст. 251, 254, 258, 288, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на оскарження постанови.

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову серії АО № 099575 в справі про адміністративне правопорушення від 17 серпня 2010 року винесену стосовно ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Судові витрати віднести за рахунок Держави.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуюча: Марусяк М.О.