Справа № 2-а-150/11
Суддя: Овчарик В. М.
Дата ухвалення: 2011-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 2-а-150/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2011 року

м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Овчарика В.М.

при секретарі Кулак І.В.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора Ічнянського ВДАІ ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії СВ № 137409 від 05 січня 2011 року, складену старшим інспектором Ічнянського ВДАІ ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП і накладення на нього адмінстягнення у сумі 280 грн. штрафу.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 05 січня 2011 року близько 13-30 год. в м Ічня по вул. Вокзальній він рухався на своєму автомобілі НОМЕР_1 зі сторони залізничного вокзалу в напрямку центра міста. Під час руху у автомобілі він почув не зрозумілий та характерний гуркіт у моторному відсіку, що змусило його здійснити вимушену зупинку з правого краю проїзної частини, при цьому він увімкнув аварійну світлову сигналізацію. Через 1-2 хвилини до нього підійшов працівник Ічнянського ВДАІ ОСОБА_2 та повідомивши, що ним порушено правила дорожнього руху, а саме: зупинка на перехресті, склав протокол про адмінправопорушення та виніс постанову про накладення адмінстягнення у розмірі 280 грн., про що він категорично не погоджується, оскільки зупинку він здійснив на відстані понад 10 метрів від перехрестя, зупинка автомобіля була вимушеною через його несправність. Крім того, працівником ДАІ не надано будь-яких доказів, що підтверджують факт скоєння ним правопорушення.

У судовому засіданні позивач підтримав позов і просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав, пояснивши, що при зупинці ним було вжито всіх заходів, передбачених Правилами дорожнього руху. Відстань від автомобіля до перехрестя вимірювалась працівником ДАІ візуально без будь-яких замірів. Вважає, що здійснив зупинку поза перехрестям.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що 05 січня 2011 року він разом з іншим інспектором ДАІ ОСОБА_3 здійснювали нагляд за дорожнім рухом в м. Ічня. На перехресті вулиць Тарновського та Вокзальна вони помітили автомобіль ВАЗ 2107, який здійнив зупинку. Підійшовши до автомобіля позивача, він спитав, що трапилось, на що той відповів, що щось з мотром. При огляді автомобіля позивача візуально він не побачив будь-яких поломок, які не давали б змоги рухатись його автомобілю. Він попрохав позивача переїхати на інше місце, оскільки той здійснив зупинку на перехресті. Позивач, завівши автомобіль, переїхав без сторонньої допомоги на інше місце. Через 1-1,5 хвилини, після того, як на позивача був складений протокол та винесена постанова, рухаючись містом, вони знову побачили позивача, який рухався на своєму автомобілі. На його думку, позивач здійснив зупинку для того, щоб підібрати ще одного чоловіка, який, в той час як позивач здійснив зупинку, наближався до нього.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні показав, що в той день вів патрульну службу разом з відповідачем ОСОБА_2. Рухаючись по вул. Вокзальній, попереду свого автомобіля, побачили автомобіль позивача, який здійснив зупинку на перехресті, в цей час до нього наближався якийсь чоловік. Проїхавши м 300 до центру міста та повертаючись назад приблизно через 1-1,5 хвилини, вони з відповідачем побачили, що позивач рухався знову на своєму автомобілі без будь-яких перешкод.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що в той день знаходився на перехресті вулиць Тарновських-Вокзальна, побачивши машину свого знайомого ОСОБА_1, з двигуна якого йшов не зрозумілий шум, підійшов до нього та спитав, що трапилось, на що той відповів, що замінив у автомобілі мастило, а тепер щось трапилось. В цей час під"їхали працівники ДАІ і сказали ОСОБА_1 прибрати автомобіль з перехрестя. ОСОБА_1 своїм ходом від"їхав далі від перехрестя, після чого на нього був складений протокол.

Заслухавши осіб, які з"явились у судове засіданн та дослідивши усі докази по справі, суд дійшов слідуючого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 05 січня 2011 року близько 13-30 год. в м Ічня по вул. Вокзальній ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п. 15.9 (ґ) Правил дорожнього руху (а.с. 8), за що постановою старшого держінспектора Ічнянського ВДАІ ОСОБА_2 на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 280 грн. (а.с. 4).

Згідно п. 15.9 (ґ) Правил дорожнього руху зупинка транспортних засобів забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Як видно з адмінпротоколу позивач від дачі пояснень у ньому відмовився у присутності свідків.

Відповідно до ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Жодних доказів, які б свідчили про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні та позивачем не надані. Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_4, оскільки вважає його зацікавленим у результаті розгляду справи, так як він являється знайомим позивача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем відповідно до ст.71 ч.1 КАС України ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не доведені, постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, винесена відповідачем 05.01.2011 року законно, у зв»язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 71, 159-163, 167 ч.2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого інспектора Ічнянського ВДАІ ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5