Справа № 173/1287/16-а
Суддя: Петрюк Т. М.
Дата ухвалення: 2016-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/1287/16-а
Провадження №2-а/173/25/2016
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 вересня 2016 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетрвоської області

У складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1, з адміністративним позовом про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дію до відповідача, Верхньодніпровського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області в якому просить: визнати протиправним рішення відповідача щодо відмови у нарахуванні їй пенсії по досягненні пенсійного віку , визнати дійсним факт її роботи в КСП «Росія», зазначений в архівних довідках № 176 від 18 липня 2016 року та № 39 від 18 лютого 2015 року та зобов'язати відповідача зарахувати до загального стажу роботи період зазначений в архівних довідках № 176 від 18 липня 2016 року ( з лютого 1989 року по грудень 1994 року) та № 39 від 18 лютого 2015 року ( з1983 року по 2000 рік) та призначити їй пенсію по досягненню пенсійного віку з липня 2016 року

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на наступне: вона народилася 05.03.1959 року в с. Сесени Каларашського району Молдова.

В 1980 році вона розпочала свою діяльність, що підтверджується трудовою книжкою, виписаною 06.03.1980 року на її ім'я.

На даний час вона має право піти на п пенсію, так як їй вже виповнилось 57 років і вона досягла пенсійного віку.

На початку липня 2016 року вона звернулась до УПФУ у Верхньодніпровському районі за призначенням пенсії по досягненні пенсійного віку, але їй було відмовлено у призначенні пенсії, так як в документах архівного фонду КСП «Росія» в книгах обліку розрахунків оплати праці з 1989 року по 1994 рік указане її прізвище та ім'я, а по батькові що вона ОСОБА_1 не ззаначено, а згідно довідки КЗ «Верхньодніпровський районний трудовий архів» № 39 від 18.02.2015 року в документах архівного фонду КСП «Росія» указано ОСОБА_1, а не ОСОБА_1 і ОСОБА_1. Дані обставини унеможливлюють призначити їй пенсію за віком, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що вона майже все життя пропрацювала у колгоспі «Росія» агрономом. А в даний час із-за неточностей написання її прізвища в документах не має можливості отримати пенсію.

Представник відповідача, Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області районі проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що трудовий стаж підтверджується документами при відсутності трудової книжки відповідно до затвердженого Порядку підтвердження трудового стажу роботи. У наданих позивачкою підтверджуючих довідках не збігаються його дані з паспортними даними . Крім того у позивача право на призначення пенсії виникає лише з 06 вересня 2016 року..

Вислухавши доводи осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними її паспорту.

27.02.1985 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб

Згідно записів в трудовій книжці позивач розпочала свою трудову діяльність 28.02.1980 року в Угенскій станції захисту рослин. Трудова книжка виписана на ім'я ОСОБА_1 та є запис, який посвідчує зміну прізвища ОСОБА_1 на ОСОБА_1 згідно свідоцтва про шлюб.

З 1983 року позивач ОСОБА_1,. прийнята в колгосп «Росія» агрономом. З 1985 року перебувала в декретній відпустці та звільнена на підставі поданої заяви.

З 15.01.1987 року позивач знову була прийнята в КСП «Росія, де працювала до 23.02.2000 року та була звільнена в зв'язку ліквідацією та реформуванням відповідно до Указу Президента України від 03.12.1999 року.

24.02.2000 року позивач була прийнята в ТОВ «Русь» де працювала до 19.02.2001 року.

Таким чином судом встановлено, що з 1983 року по 1985 роки та з 15.01.1987 року по 23.02.2000 року позивач працювала в колгоспі «Росія» агрономом. З 24.02.2000 року по 19.02.2001 року позивач працювала в ТОВ «Русь»

Згідно з повідомленням відповідача від 15.09.2016 року № 3614/11/14 відповідач відмовляє у зарахуванні позивачу до стажу, що дає право на призначення пенсії, та не приймає дані про отримувану нею заробітну плату відповідно до відомостей, вказаних в довідці № 39 від 18.02.2016 року виходячи з того, що її прізвище зазначене в даній довідці не відповідає паспортним даним..

Суд дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності вважає дії відповідача Верхньодніпровського ОУПФУ в Дніпропетровській області неправомірними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» - Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається позивачем для при значення пенсії подана до Верхньодніпровського ОУПФУ в Дніпропетровській області трудова книжка, яка є основним підтверджуючим документом її стажу роботи. Записи в трудовій книжці співпадають з даними позивача за паспортом. В трудовій книжці відсутні виправлення, помарки, підчистки . Всі записи в трудовій книжці скріплені печаткою підприємства, де працювала позивач.

Тому трудовий стаж позивача підтверджується саме трудовою книжкою і при її наявності та відсутності в ній суперечностей , підтверджуюча довідка про загальний стаж роботи не потребується. Відповідно до даної ситуації не може бути застосовано постанову Кабінету Міністрів України « Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Так як положення закріплені в даній постанові щодо підтвердження трудового стажу застосовуються при відсутності трудової книжки або наявності суперечностей записів в ній.

Так, відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України « Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 року № 637 - за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Таким чином відповідач неправомірно відмовляє позивачу у зарахуванні до стажу роботи періоду з 1983 по 1985 роки та з 1987 по 200 рік, вказаний в довідці № 39 від 18.02.2015 року . Так як її стаж за дані періоди в колгоспі «Росія» підтверджується основним документом - трудовою книжкою. Тому чому саме даний період роботи відповідач не зараховує до трудового стажу позивача є незрозумілим та протиправним. В наданій позивачем уточнюючій довідці № 39 від 18.02.2015 року вказується її прізвище ОСОБА_1 та ОСОБА_1, але ці прізвища співзвучні з прізвищами позивачки до укладення шлюбу та після його укладення. Дані періоди роботи позивачки підтверджуються також і даними трудової книжки, тому підлягають зарахуванню при визначенні трудового стажу позивачки.

Крім того оскільки відповідач заперечує проти адміністративного позову, відповідно до ст. 71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії або бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Але будь-яких доказів, які підтверджують правомірність дій відповідача та того факту. що дані зазначені в архівній довідці № 39 від 18.02.2015 року належать не позивачці, а іншій особі відповідачем не надано.

Крім того, виходячи з положень ч. 2 ст.11 КАС України згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб про захист яких вони просять.

Виходячи із необхідності повного захисту прав позивача суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та ухвалити рішення згідно якого зобов'язати Верхньодніпровського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області при вирішенні питання про призначення пенсії урахувати відомості, зазначені в довідці № 176 від 18.07.2016 року про нараховану заробітну плату, Так як в даній довідці хоч і не зазначене по батькові позивача, але ім'я та прізвище позивача співають з її даними зазначеним в паспорті. Дана довідка видана ОСОБА_1, яка працював в колгоспі «Росія», що співпадає із записами в трудовій книжці позивача. Тому суд вважає, що заробітна плата, зазначена в даній довідці, нараховувалась та виплачувалась саме позивачу.

Щодо задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію по досягненню пенсійного віку з липня 2016 року, суд вважає за потрібне відмовити в цій частині виходячи з наступного.

ч.2 ст. 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України

Відповідно до ст. 37 Постанови ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» орган, що при означає пенсію, розглядає питання про її призначення тільки пр. и зверненні особи з відповідною заявою, передбаченому в додатку № 4.

Згідно вищевказаної Постанови, не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для при значення пенсії документами, орган, що при означає пенсію, розглядає подані документи та приймає відповідне рішення про призначення пенсії.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів, органом, що призначає пенсію.

Аналіз чинного законодавства свідчить про те, що органом, який при означає пенсію є відповідне Управління пенсійного фонду України. Управління може прийняти певне рішення щодо призначення чи відмови у призначенні пенсії лише після надходження заяви, а прийняті Управлінням рішення оформляються розпорядженням.

Однак із належно оформленою заявою про призначення пенсії позивач до УПФУ не зверталася та будь-якого рішення щодо призначення чи відмови у при значенні пенсії Позивачу відповідачем не приймалось. Крім того право на призначення пенсії у позивача виникає лиш е з 06.09.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача ОСОБА_1, підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 11, 71, 86, 94, 159-163 КАС України , - суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії відповідача - Верхньодніпровського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області щодо не зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком періоду роботи ОСОБА_1 в КСП «Росія» з 1983 року по 1984 рік та з 15.01.1987 року по 23.02.2000 року з урахуванням архівної довідки № 39 від 18.02.2015 року - неправомірними

Зобов'язати Верхньодніпровське об'єднане Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області зарахувати до трудового стажу та визначення заробітної плати при призначенні пенсії період роботи в ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1, період роботи в КСП « Росія » з 1983 року по 1984 рік та з 15.01.1987 року по 23.02.2000 року з урахуванням архівної довідки № 39 від 18.02.2015 року та з урахуванням відомостей про нараховану заробітну плату, зазначених в архівній довідці № 176 від 18.07.2016 року, починаючи з дати виникнення права на призначення пенсії за віком, а саме з 06 вересня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551 грн., 20 коп., суму сплаченого судового збору

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги постанова набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не була змінена або скасована.

Суддя Петрюк Т.М.