Справа № 243/5287/16-а
Суддя: Лаптєв М. В.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/243/152/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Лаптєва М. В.

при секретарі - Мороз К.В.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за адміністративним позовом Керівника Словянської місцевої прокуратури діючого в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи інтернату № 7 Донецької обласної ради про зобовязання проведення донарахування недоотриманої одноразової грошової допомоги та її виплати,-

ВСТАНОВИВ :

01 липня 2016 року до Словянського міськрайонного суду надійшов адміністративний позов Керівника Словянської місцевої прокуратури діючого в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи інтернату № 7 Донецької обласної ради про зобовязання проведення донарахування недоотриманої одноразової грошової допомоги та її виплати. Позовні вимоги мотивовані тим, що неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є випускницею СЗОШІ № 7, яку закінчила у 2015 році, та відповідно до інформації про випускників СЗОШІ № 7, у вересні 2015 року останній, як дитині, позбавленій батьківського піклування, сплачено одноразову грошову допомогу в сумі 42 гривні 50 копійок. При обчисленні одноразової грошової допомоги випускникам у сумі 42 гривень 50 копійок, адміністрація навчального закладу керувалась п. 13.1. постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994, відповідно до якої, дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Натомість, відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Виходячи з викладеного, при обчисленні одноразової грошової допомоги випускникам, адміністрація СЗОШІ № 7 повинна була керуватися ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей- сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Згідно інформації, яка надійшла з СЗОШІ № 7 встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3, яка закінчила інтернат у 2015 році, як дитині, позбавленій батьківського піклування, сплачено одноразову грошову допомогу в сумі 42 гривні 50 копійок.

Враховуючи викладене, СЗОШІ № 7 повинно бути сплачено дитині, позбавленій батьківського піклування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразову грошову допомогу у розмірі не менше 8730 гривень, виходячи з розрахунку 1455 гривень

(прожитковий мінімум) * 6 = 8730 гривень.

У звязку з чим Керівник Словянської місцевої прокуратури просить суд зобов'язати Миколаївську спеціальну загальноосвітню школу - інтернат № 7 Донецької обласної ради (ідентифікаційний код 21969053) провести донарахування недоотриманої одноразової грошової допомоги та виплатити її випускниці з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ПІН НОМЕР_1), передбаченої ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з відрахуванням проведених виплат.

Представник позивача, прокурор Словянської місцевої прокуратури ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, навела доводи, аналогічні викладеним в позові.

Від неповнолітньої ОСОБА_3 до суду надійшла заява з проханням про розгляд справи у її відсутності. Позов просила задовольнити

Законний представник неповнолітньої дитини, ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 яка діє на підставі довіреності в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила суд відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що випускниці ОСОБА_3 спеціальна ЗОШ інтернат № 7 Донецької обласної ради виплатила одноразову грошову допомогу у відповідності з Постановою КМУ № 226 від 05.04.1994 року в розмірі 42 грн. 50 коп. у звязку з чим вважає вимоги необгрунтованими.Подала суду письмові заперечення проти позову.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, встановив такі фактичні обставини та відповідні до них правовідносини.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є випускницею СЗОШІ № 7, яку закінчила у 2015 році, та відповідно до інформації про випускників СЗОШІ № 7, у вересні 2015 року останній, як дитині, позбавленій батьківського піклування, сплачено одноразову грошову допомогу в сумі 42 гривні 50 копійок.

При обчисленні одноразової грошової допомоги випускникам у сумі 42 гривень 50 копійок, адміністрація навчального закладу керувалась п. 13.1. постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994, відповідно до якої, дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Разом з тим відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Відповідно до п. 2 прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечать цьому Закону.

Закон України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» має вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994, оскільки підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів Законам закріплена у положеннях Конституції України.

Виходячи з викладеного, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача та вважає їх неспроможніми, оскільки при обчисленні одноразової грошової допомоги випускникам, адміністрація СЗОШІ № 7 повинна була керуватися ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей- сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1455 гривень.

Враховуючи викладене, відповідач повинен був сплатити дитині, позбавленій батьківського піклування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразову грошову допомогу у розмірі не менше 8730 гривень, виходячи з розрахунку 1455 гривень (прожитковий мінімум) * 6 = 8730 гривень.

Таким чином приймаючи до уваги раніше сплачену одноразову грошову допомогу в сумі 42 гривні 50 копійок, СЗОШІ № 7 не донарахувала та не виплатила ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразову грошову допомогу в сумі 8687 гривень 50 копійок.

Аналізуючи вищевказане суд приходить до переконання про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55, 121 Конституції України, ст.ст. 2, 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст.ст. 2, 4, 6, 18, 104, 105, ч. 2 ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги Керівника Словянської місцевої прокуратури діючого в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи інтернату № 7 Донецької обласної ради про зобовязання проведення донарахування недоотриманої одноразової грошової допомоги та її виплати - задовольнити.

Зобов'язати Миколаївську спеціальну загальноосвітню школу - інтернат № 7 Донецької обласної ради (ідентифікаційний код 21969053) провести донарахування недоотриманої одноразової грошової допомоги та виплатити її випускниці з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ПІН НОМЕР_1), передбаченої ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з відрахуванням проведених виплат.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова постановлена та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5