Справа № 819/834/16
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/834/16

15 вересня 2016 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Габрилецькій С. Є.

за участю ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Управління освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації із позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що з 22.06.2004 р. перебувала у трудових відносинах із управлінням (департаментом) освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації. 06 .04.2016 р. її звільнили з роботи на підставі п.6 ст. 36 КЗпП України. 06.06.2016 р. наказом № 44-к внесено зміни до наказу № 16-к від 06.04.2016 р. «Про звільнення ОСОБА_1С.» Однак, станом на день звільнення з роботи та внесення змін у наказ про звільнення відповідачем не нараховано вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку станом на дату звільнення 06.04.2016 р. в сумі 2484,15 грн. Відтак, вважає, що слід стягнути з Управління освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації на її корсить середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 06.04. 2016 р. по 29.06. 2016 р. в сумі 12 056,52 грн, з урахуванням помноження на кількість календарних днів за час затримки 84 дні.

В судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Надав суду заперечення, в яких вмотивував незгоду із розрахунком суми, поданої до стягнення позивачем. Вважає, що суму слід вираховувати з урахуванням кількості робочих а не календарних днів. Відтак, вважає, що до стягнення підлягає 7 607, 09 грн.

За наявності письмового обґрунтування позиції відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу без участі уповноваженого представника відповідача у відповідності до приписів ч. 4 ст. 128 КАС України.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, при прийнятті рішення виходить з таких підстав та мотивів.

ОСОБА_1 з 22.06.2004 р. перебувала у трудових відносинах із управлінням (департаментом) освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації.

06 .04.2016 р. ОСОБА_1 звільнили з роботи на підставі п.6 ст. 36 КЗпП України.

06.06.2016 р. наказом № 44-к внесено зміни до наказу № 16-к від 06.04.2016 р. «Про звільнення ОСОБА_1С.»

Як встановлено судом, та не заперечувалось сторонами, а відтак, не підлягає доказуванню в силу ч. 3 ст. 72 КАС України, станом на день звільнення з роботи та внесення змін у наказ про звільнення відповідачем не нараховано вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку станом на дату звільнення 06.04.2016 р. в сумі 2484,15 грн.

29.06.2016 р. ОСОБА_1 подано відповідну заяву до Відповідача про надання інформації про виплату вихідної допомоги.

Як вбачається зі змісту відповіді, наданої відповідачем 30.06.2016 р., ним підтверджено виплату вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку.

Як встановлено судом, та підтверджується випискою із банку від 30.06.2016 р. № Q98F-8QU5-LTТС-0VND по картці/рахунку № 260593, ОСОБА_1 перераховано вихідну допомогу відповідачем на картковий рахунок.

Відповідно до ст. 44 Кодексу Законів про працю України передбачено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1.2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Вважаю дії Відповідача незаконними, оскільки у відповідності з ч. 1 ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами даної адміністративної справи, що згідно довідки № 06/1472-10 від 20.04.2016 р. виданої управлінням освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становила 143,53 грн.

Порядок обчислення середньої заробітної плати встановлено Постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати від 8.02.1995 р. N 100 ( далі - Постанова № 100).

Відповідно до передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі, коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до виробничого календарю підприємств, установ та організацій області в умовах восьмигодинного робочого дня на 2016 р., затвердженого розпорядженням голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 03.12.2015 р. № 734-од, та Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 1155-р, кількість робочих днів у останніх двох календарних місяцях (травень, червень 2016 р.) складає 19+ 17 = 36 робочих днів. Відповідно середньомісячне число робочих днів відповідно складає 36: 2= 18 робочих днів, а кількість днів, враховуючи період затримки розрахунку з ОСОБА_1 з моменту її звільнення складає 18*3 = 54 робочих дня.

Відтак, враховуючи вищенаведені приписи діючого законодавства, сума, що підлягає до стягнення з відповідача складає 54* 143,53 грн.=7 750,62 грн.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представників сторін щодо порядку обчислення суми, що підлягає для стягання з огляду на те, що у спірних правовідносинах підлягає до застосування, порядок, передбачений п. 8 Постанови № 100.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на вищевикладене, повно та всебічно зясувавши та встановивши фактичні обставини у даній справі, перевіривши правомірність поведінки відповідача - субєкта владних повноважень, що закріплені у ч. 3 ст. 2 КАС України, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даного позову у частині стягнення з відповідача на користо позивача середнього заробітку за період затримки розрахунку за період з 06.04.2016 р. по 29.06.2016 р. в сумі 7 750,62 грн.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з управління освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) середній заробіток за період затримки розрахунку з 06.04.2016 р. по 29.06.2016 р. в сумі 7 750, 62 коп.( сім тисяч сімсот п"ятдесят грн., 62 коп.)

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

В повному обсязі постанову виготовлено 20.09.2016 р.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.