Справа № 438/318/15а,2а/438/15
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року Справа № 876/8116/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів на постанову Бориславського міського суду Львівської області від 08.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до в.о.начальника Запорізької митниці Міндоходів Мужева Олексія Олександровича про визнання дій посадової особи протиправними та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Бориславського міського суду з адміністративним позовом до в.о. начальника Запорізької митниці Міндоходів про визнання дій посадової особи протиправними та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0221/11200/14 від 14 жовтня 2014 року, винесену в.о. начальника Запорізької митниці Міндоходів про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 223 987,71 грн..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває у трудових відносинах з ТзОВ «STE-BUD», яке зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до трудових угод від 30.12.2012 р., 30.06.2013 р., 02.12.2013 р., 08.06.2014 р., 10.12.2014 р., укладених між ним та компанією «STE-BUD» він здійснює залучення клієнтів з території України з метою просування послуг та продуктів компанії «STE-BUD». Для виконання мети трудового договору використовує автомобіль «OPEL OMEGA», кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер «НОМЕР_2», який зареєстрований у Республіці Польща. Так, довіреностями від 02.07.2013 р., від 02.07.2014 р. голова правління компанії «STE-BUD» уповноважив його пересуватися і користуватися вищевказаним транспортним засобом. Даний автомобіль є службовим, належить компанії, а він, будучи її найманим працівником та перебуваючи з нею у трудових відносинах, використовує транспортний засіб на території України для службових цілей. 14.10.2014 р. в.о. начальника Запорізької митниці Міндоходів відносно позивача винесено постанову в справі про порушення митних правил №0221/11200/14, на підставі якої позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. У оскаржуваній постанові зазначено, що 03.07.2013 р. в зоні діяльності м/п «Краковець» Львівської митниці по смузі руху «Зелений коридор» позивачем на митну територію України було ввезено вищезазначений транспортний засіб в режимі «транзит», який відповідно до ст.ст.90, 95 МК України повинен був бути вивезений в країну місця реєстрації до 12.07.2013 р. Також, в оскаржуваній постанові зазначено, що постановою Запорізької митниці Міндоходів від 12.08.2014 р. №0162/11200/14 його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками ч.3 ст.470 МК України «Недоставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів до митного органу призначення…» та накладено штраф у розмірі 8500 грн.. Позивач зазначає, що при винесенні постанови № 0162/11200/14 від 12.08.2014 р., так і при винесенні постанови №0221/11200/14 від 14.10.2014 р., відповідачем встановлено ідентичні склади адміністративного правопорушення: перевищення ОСОБА_1 встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення автомобіля більше ніж на десять діб. З врахуванням цього вважає, що відповідач порушив один із конституційних принципів, згідно якого ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду і за те саме порушення, оскільки постанова № 0162/11200/14 від 12.08.2014 р. ніким не оскаржена та не скасована.

Постановою Бориславського міського суду Львівської області від 8 червня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії в.о. начальника Запорізької митниці Міндоходів щодо винесення постанови у справі про порушення митних правил № 0220/11200/14 від 14 жовтня 2014 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 223 987,71 грн.. Скасовано постанову у справі про порушення митних правил № 0221/11200/14 від 14 жовтня 2014 року, винесену в.о. начальника Запорізької митниці Міндоходів про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 223 987,71 грн..

Із таким судовим рішенням не погодилася Запорізька митниця Міндоходів та подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Апелянт зазначив, що постанова у справі про порушення митних правил № 0221/11200/14 від 14 жовтня 2014 року є законною, а позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні представник позивача зауважила, що скасована постанова про застосування щодо позивача штрафних санкції є протиправною, а тому була скасована судом першої інстанції у відповідності до норм чинного законодавства.

Представник апелянта у судове засідання не з'явився, у апеляційній скарзі зазначив про розгляд апеляційної скарги за відсутності представника апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Оскаржуваною постановою встановлено, зокрема, що ОСОБА_1 03.07.2013 р. в зоні діяльності м/п «Краковець» Львівської митниці Міндоходів по смузі руху «Зелений коридор» на митну територію України у митному режимі «транзит» ввіз транспортний засіб «OPEL OMEGA», кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер «НОМЕР_2» (країни реєстрації: Республіка Польща). Згідно з ст.95 МК України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту становить 10 діб. Позивач зобов'язаний був вивезти вказаний транспортний засіб у строк до 12.07.2013р.. Однак, станом на 02.09.2014р. автомобіль не вивезено за межі митної території України. Постановою Запорізької митниці Міндоходів від 12.08.2014р. № 0162/11200/14 позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками ч.3 ст.470 МК України та накладено штраф у розмірі 8500 грн.. Сума несплачених позивачем митних платежів, відповідно до ст.296 МК України та згідно службової записки управління митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД Запорізької митниці Міндоходів від 21.08.2014р. №08-70-52-21/979-ЕП складає 74622, 57 грн.. Митні платежі не сплачені. З врахуванням цих обставин, позивач порушив вимоги та обмеження, встановлені розділом V МК України (глава 17 Транзит), тобто використовує товари (вищевказаний автомобіль), стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги. Ці мотиви були відображені у мотивувальній частині постанови у справі про порушення митних правил, що була винесена від імені Запорізької митниці Міндоходів .

Постанова № 0221/11200/14 від 14.10.2014р. винесена на підставі протоколу про порушення митних правил від 02.09.2014 р..

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивача неправомірно притягнуто до відповідальності за одне правопорушення - порушення строків транзиту, до відповідальності за двома статтями Митного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 70 Митного кодексу України встановлені види митних режимів. Відповідно до положень статті 71 Митного кодексу України встановлено, що декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Таким чином, вибір митного режиму, поміщення у митний режим та зміна митного режиму є виключним правом декларанта.

Судом встановлено, що при митному оформленні транспортного засобу «OPEL OMEGA», кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер «НОМЕР_2» (країни реєстрації: Республіка Польща) було використано режим « транзит».

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 1 частини 2 статті 91 МК України визначено, що митний режим транзиту застосовується до товарів, які переміщуються прохідним транзитом від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України до пункту вивезення (пропуску) за межі митної території України (у тому числі в межах одного пункту пропуску через державний кордон України);

Згідно ст. 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

У митний режим транзиту можуть бути поміщені будь-які товари, крім заборонених законодавством для ввезення та/або транзиту через митну територію України.

Для поміщення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна:

1) подати митному органу митну декларацію (документ, який відповідно до статті 94 цього Кодексу використовується замість митної декларації), товарно-транспортний документ на перевезення та рахунок-фактуру (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару;

2) у випадках, визначених законодавством, надати митному органу дозвільний документ на транзит через митну територію України, який видається відповідними уповноваженими органами;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Статтею 92 МК України встановлено, що митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України:

1) товари не є об'єктом оподаткування митними платежами;

2) щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв'язку з якими його надано;

3) при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму;

4) коли загальна фактурна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України громадянами, не перевищує обсягів, які не є об'єктом оподаткування митними платежами відповідно до розділу XII цього Кодексу.

Згідно ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 95 Митного кодексу України, встановлюються строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до норм ст. 284 Митного кодексу України, за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V «Митні режими» цього кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом - до товарів, поміщених у митний режим «транзит».

Згідно ст. 292 Митного кодексу України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України:

1) товари не є об'єктом оподаткування митними платежами;

2) щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв'язку з якими його надано;

3) при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму;

4) коли загальна фактурна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України громадянами, не перевищує обсягів, які не є об'єктом оподаткування митними платежами відповідно до розділу XII цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що матеріалами справи підтверджується факти порушення позивачем вимог обмежень, встановлених для товарів, поміщених у митний режим транзиту. Вказані обставини засвідчуються порушенням позивачем строків транзитних перевезень, встановлених ст.95 МК України, використання позивачем зазначеного транспортного засобу, як службового, в інших цілях, ніж транзит, користування на митній території України транспортним засобом «OPEL OMEGA», кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер «НОМЕР_2» (країни реєстрації: Республіка Польща) іншою особою ( а.с. 21,22).

Отже, ОСОБА_1 порушив вимоги до режиму ввезення транспортного засобу, який передбачав звільнення від сплати митних платежів.

Оскільки фактично автомобіль був ввезений в Україну не з метою транзиту, а з метою використання на території України, ОСОБА_1 при його ввезенні повинен був у відповідності до вимог чинного законодавства сплатити митні платежі. Однак цього не було зроблено.

Матеріали справи засвідчують про наявність адміністративних правопорушень, різних за своє правовою природою, а саме : порушення строків транзитних перевезень ( набрання чинності постанови щодо визнання позивача винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками ч.3 ст.470 МК України та накладення штрафу у розмірі 8500 грн.), та факт використання вказаного транспортного засобу, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, що засвідчується постановою № 0221/11200/14 від 14.10.2014р., що винесена на підставі протоколу про порушення митних правил від 02.09.2014 р..

Відповідно до норм ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в діях позивача дійсно є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, у зв'язку з чим відповідачем правомірно винесено спірну постанову.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, прийнявши нову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів - задовольнити.

Постанову Бориславського районного суду Львівської області від 08.06.2015 року у справі № 438/318/15-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до в.о. начальника Запорізької митниці Міндоходів Мужева Олексія Олександровича про визнання дій посадової особи протиправними та скасування постанови № 0221/11200/14 від 14.10.2014р. у справі про порушення митних правил - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 19.09.2016 року.