Справа № 751/5498/16-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/5498/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Цибенко І.В. Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
У Х В А Л А

Іменем України

13 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Мамчура Я.С.

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Чернігівської митниці ДФС на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Чернігівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_6, звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Чернігівської митниці ДФС про визнання протиправною, скасування постанови заступника начальника Чернігівської митниці від 18.05.2016 року по справі про порушення митних правил, закриття провадження по справі, повернення легкового автомобіля «SUZUKI JIMNY», р.н. НОМЕР_1 (країна реєстрації - Італія), VIN НОМЕР_2 власникові.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 липня 2016 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, 05.01.2016 року через пунк пропуску «Грем'яч» Чернігівської митниці ДФС по коридору спрощеного митного контролю громадянином Італії ОСОБА_6 ввезено автомобіль «SUZUKI JIMNY», р.н. НОМЕР_1 (країна реєстрації - Італія), VIN НОМЕР_2 з метою особистого користування у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року».

04.04.2016 року на автодорозі сполученням м. Семенівка - с. Жовтневе прикордонним нарядом «Контрольний пост» ВПС «Семенівка» зупинено автомобіль «SUZUKI JIMNY», р.н. НОМЕР_1 (країна реєстрації - Італія), VIN НОМЕР_2, яким керувала громадянка України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 29.09.2003 № НОМЕР_3.

Так, протоколом від 04.04.2016 року № 0146/10209/16 встановлено, що позивач порушив встановлені митним кодексом України умови тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого користування та використав його в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано пільги та не виконав обов'язок із сплати митних платежів.

В подальшому, постановою від 18.05.2016 року № 0146/10209/16 у справі про порушення митних правил, громадянина Італії ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 485 МК України та накладено штраф у сумі 302588 грн. 40 коп. Також, автомобіль «SUZUKI JIMNY», р.н. НОМЕР_1 (країна реєстрації - Італія), вилучений в рахунок забезпечення стягнення штрафу у справі про порушення митних правил на підставі ст.. 511 МК України.

Згідно вказаної постанови, відповідачем кваліфіковано дії позивача як: залишення ввезеного в режимі тимчасового ввезення на строк до одного року автомобіля «SUZUKI JIMNY», р.н. НОМЕР_1 (країна реєстрації - Італія), VIN НОМЕР_2 на митній території України без належного контролю та надання дозволу на користування ним іншій особі, як вчинення протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів.

Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_6 до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, зазначив, що постанова в справі про порушення митних правил №0146/10209/16 від 18.05.2016 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України - не відповідає вимогам закону (ст.ст. 3, 255,485, 494 МК України). Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявності у позивача мети на ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу, а тому є необґрунтованою, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова скасуванню. Автомобіль «SUZUKI JIMNY», р.н. НОМЕР_1 (країна реєстрації - Італія), VIN НОМЕР_2, вилучений в рахунок забезпечення стягнення штрафу, підлягає поверненню власнику громадянину Італії ОСОБА_6.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Так, питання тимчасового ввезення транспортних засобів врегульовано Конвенцією про тимчасове ввезення та Додатками до неї, ратифікованої Законом України від 24.03.2004 № 1661-ІV «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення».

У відповідності до ст. 1 Конвенції, кожна із Договірних Сторін зобов'язується надавати згоду на тимчасове ввезення товарів (у тому числі транспортних засобів), зазначених у Додатках до цієї Конвенції.

Згідно п. «с» ч. 1 ст. 1 Глави І Додатку «С» Конвенції, «приватне використання» транспортних засобів - перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання.

Транспортні засоби для приватного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які постійно проживають на такій території (ст. 5 Глави III Додатку «С»).

Крім того, відповідно до ст. 380 Митного кодексу України, дозволяється тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів для особистого користування на строк до одного року. Ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 02.04.2016 року позивач виїхав за межі України, що підтверджується копією паспорта.

Так, дії позивача відповідачем кваліфіковано за ст. 485 МКУ, а саме: дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів; залишення ввезеного в режимі тимчасового ввезення на строк до одного року автомобіля «SUZUKI JIMNY», р.н. НОМЕР_1 (країна реєстрації - Італія), VIN НОМЕР_2 на митній території України без належного контролю та надання дозволу на користування ним іншій особі.

З письмових пояснень позивача вбачається, що останній виїхав з України до ОСОБА_4 з метою роботи та розраховував повернутись в Україну в липні. Автомобіль залишив на території України у цивільної дружини, яка мешкає в с. Жовтневе, Чернігівської області. Дозволу ОСОБА_3 на використання автомобіля на території України ніколи не давав. Дізнався про використання нею автомобіля із голосового повідомлення перебуваючи у відрядженні у Великобританії.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 взяла автомобіль у зв'язку з хворобою дитини з метою купівлі ліків та продуктів харчування, про що повідомила позивача в голосовому повідомленні, оскільки не могла додзвонитись.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах відсутні належні докази того, що позивачем ввезено автомобіль в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» не для особистого використання.

Таким чином, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що вирішуючи питання про притягненням позивача до відповідальності за порушення вимог ст. 485 МК України, відповідач керувався виключно припущеннями, оскільки не зміг надати суду переконливих доказів порушення вимог митних правил за вказаною статтею.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовної вимоги в частині закриття провадження по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 МКУ, оскільки це не відноситься до компетенції суду.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянтів не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 211, 212 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Я.С. Мамчур

Судді І.Л. Желтобрюх

О.О. Шостак

Повний текст 16.09.16 р.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.