Справа № 820/4128/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"14" вересня 2016 р. № 820/4128/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Кікоян Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Прокуратури Харківської області, третя особа - Державна казначейська служба України Головного управління у Харківській області
про зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії прокуратури Харківської області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01.07.2015 по 04.07.2016 років, відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру».

2. Стягнути з Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4, код ЄДРГІОУ 02910108) на користь ОСОБА_1 (61052 м. Харків, вул. Дмитрівська. 5 кв. 9, ідн. код І964315816) не виплачену заробітну плату відповідно до положень визначених частиною 3 статті 81 Закону України «Про прокуратуру»: за липень 2015 року - 31516,52 гри., за серпень 2015 року - 32506.07 гри., за вересень 2015 року - 36073,30 грн., за жовтень 2015 року - 4946820 гри., за листопад 2015 року - 5240,.09 грн., за грудень 2015 року -77051,39 грн., за. квітень 2016 року -187322,69 грн., за липень 2016 року -17082,50 грн., а всього - 483 430,76 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач працював в органах прокуратури Харківської області з 07.07.1980 року по 04.07.2016 рік, тобто понад 35 років, має класний чин «старший радник юстиції», почесне звання «Заслужений юрист України» та II групу інвалідності.

До органів прокуратури Харківської області позивача було зараховано після закінчення Харківського юридичного інституту з 07.07.1980 наказом прокурора Харківської області № 276 від 07.07.1980, а звільнено з 04.07.2016 наказом прокурора Харківської області № 694к від 14.04.2016 у зв'язку з реорганізацією органів прокуратури та скороченням кількості прокурорів на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" та п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

На день звільнення, позивач мав II групу інвалідності, яку було встановлено 08.07.2015 під час роботи на посадах, які передбачають здійснення прокурорського нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян (на таких прокурорських посадах, позивач пропрацював з 1999 року і до звільнення, тобто більше 15 -ти років.

Також позивачем зазначено, що у встановленому законом порядку, в день звільнення 04.07.2016 року позивач з'явився до відділу роботи з кадрами та відділу фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Харківської області, здав оформлений належним чином обхідний листок та отримав трудову книжку.

Остаточний розрахунок позивачу надійшов на його особистий картонний рахунок 08.07.2016 року в сумі 4 519 грн. 15 коп., який розраховано за Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХП, та. складається з компенсації відпустки 3 809 грн. 85 коп. та вихідної допомоги відповідно до ст. 44 КЗпП України у розмірі місячного заробітку - 1 804 грн. 00 коп., замість того, щоб бути розрахованим за новим Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ (ст. 81 Закону) 12 384,35 грн. за компенсацію відпустки та 14 450,00 грн. вихідної допомоги. Таким чином, позивач вважає, що остаточний розрахунок з ним не проведений, чим порушено його права.

Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовано спірні правовідносини дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, працював в органах прокуратури Харківської області з 07.07.1980 року (на підставі наказу прокурора Харківської області № 276 від 07.07.1980) по 04.07.2016 рік (звільнено наказом прокурора Харківської області № 694к від 14.04.2016), тобто понад 35 років, має класний чин «старший радник юстиції», почесне звання «Заслужений юрист України» та II групу інвалідності.

Наказом прокурора Харківської області №694к від 14.04.2016 позивача звільнено з займаної посади та органів прокуратури Харківської області з 04.07.2916 у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури та скороченням кількості прокурорів на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру», п.1 ч.1ст.40 КЗпП України.

В день звільнення 04.07.2016 року позивач з'явився до відділу роботи з кадрами та відділу фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Харківської області, здав оформлений належним чином обхідний листок та отримав трудову книжку.

Остаточний розрахунок позивачу надійшов на його особистий картонний рахунок 08.07.2016 року в сумі 4 519 грн. 15 коп., який розраховано за Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХП, та. складається з компенсації відпустки 3 809 грн. 85 коп. та вихідної допомоги відповідно до ст. 44 КЗпП України у розмірі місячного заробітку - 1 804 грн. 00 коп.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, визначено Законом України «Про прокуратуру», відповідно до ст. 4 якого організація та діяльність органів прокуратури визначається Конституцією України та іншими законами України.

Суд зазначає, що згідно ч.3 ст.81 Закону посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури, у якій позивач - ОСОБА_1 обіймав посаду прокурора, встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно, а саме, з 01.07.2015 у розмірі 10 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2016 у розмірі 11 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2017 у розмірі 12 мінімальних заробітних плат.

Разом з тим, відповідно до ст.ст.8, 13 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з державного бюджету, визначаються Кабінетом- Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону. Обсяг витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Закон про Державний бюджет України регулює відносини у сфері формування та використання фінансових ресурсів, затверджує повноваження органів державної влади здійснювати виконання бюджету. За своєю суттю він є спеціальним законом, оскільки регламентує специфічну сферу суспільних відносин. Виключно ним визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, їх розмір і цільове спрямування. Дія закону про Державний бюджет України обмежена календарним роком, регулярно здійснюються звіти і контроль за його виконанням. Особливістю цього закону є і те, що при здійсненні бюджетного процесу нормативно-правові акти застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать його положенням.

Так, п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» установлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік, а також, що норми і положення cm. 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом, Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», як спеціальний Закон, що регулює бюджетні відносини, у тому числі й питання заробітної плати працівників органів прокуратури, як таких, що фінансуються з державного бюджету, надає повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір та порядок виплати заробітної плати працівників органів прокуратури.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №763 від 30.09.2015, визначено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури. Постанова на даний час є чинною.

Додатком №5 до Постанови посадовий оклад прокурора районних та прирівняних до них прокуратур визначено у межах 1 359 - 1 399 грн.

Судом було встановлено, що посадовий оклад позивача становив 1 379 грн.

Крім того, положеннями ст.89 Закону встановлено, що фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України.

За приписами ст. 90 Закону фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Ураховуючи норми законів України про державний бюджет, якими встановлено правове регулювання питання оплати праці прокурорів, що здійснюється у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, органи прокуратури позбавлені реальної можливості нараховувати та виплачувати заробітну плату у розмірах, передбачених положеннями ст.81 Закону. До того ж положення постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №763, якими визначено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, набрали чинності пізніше, ніж положення ст.81 Закону.

Зважаючи на викладене суд зазначає, що прокуратура Харківської області не наділена правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача.

Також суд зазначає, що З 01.01.2015 п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» визначено, що норми і положення, зокрема, ч.1 ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а з 13.03.2015 установлено, що норми і положення вказаного Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого, бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом, про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 cт.51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Також суд зазначає, що з 26.10.2014 по 09.09.2015 Кабінетом Міністрів України, відповідно постанови щодо умов оплати праці, зокрема, розмірів окладів працівників апарату суду, не внесено, а законами України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та «Про Державний бюджет України на 2015 рік» видатки на реалізацію зазначених положень, не передбачено, управління Державної судової адміністрації, як головний розпорядник бюджетних коштів, не мало правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж: встановлено Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна думка висловлена в рішеннях Верховного Суду України від 12.07.2016 року по справі № 21-1726а16, від 13.07.2016 року у справах № 21-1488а16, № 21-1888а16.

Верховним Судом України в аналогічній справі було встановлено, що управління Державної судової адміністрації України як головний розпорядник бюджетних коштів, не мало правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки прокуратура Харківської області не наділена правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату заробітної плати у відповідному розмірі. Таким чином, посадові особи прокуратури Харківської області при проведенні нарахування та виплати позивачу заробітної плати діяли у спосіб, межах та на підставі, визначених чинним законодавством повноважень, відповідно до Законів України «Про прокуратуру», «Про оплату праці», «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та «Про Державний бюджет на 2016 рік» нормативних актів Кабінету Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, третя особа - Державна казначейська служба України Головного управління у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 19 вересня 2016 року.

Суддя Спірідонов М.О.