Справа № 826/25397/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 вересня 2016 року письмове провадження № 826/25397/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., вирішив адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві,

Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві Крилової Галини Анатоліївни,

треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4

про визнання протиправним та скасування рішення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відповідачів в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Крилової Галини Анатоліївни від 06.03.2015р. про зупинення розгляду заяви ОСОБА_4 за №10498094 від 05.03.2015р. в 16:36:59 та зобов'язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийняти рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень за заявою ОСОБА_4 за №10498094 від 05.03.2015р. в 16:36:59;.

- зобов'язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийняти рішення про реєстрацію скасування обтяжень за заявами ОСОБА_1 від 15.05.2015р., 15.05.2015 р. і 22.05.2015р.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач у липні 2007 року придбав на прилюдних торгах спірне майно, що розташоване за адресою: будинок №7 по вул. Глухівській у м. Києві.

В 2009 році позивачем подано документи в КМБТІ, але через наявність арештів, у державній реєстрації було відмовлено. Пізніше, всі обтяження були скасовані та в жовтні 2010 року КМБТІ здійснило державну реєстрацію права власності на придбане позивачем майно з прилюдних торгів.

Позивач вказує, що на підставі рішення суду, реєстрація права власності на об'єкт нерухомого майна була скасована.

У лютому 2015 року Позивачем були повторно подані документи для реєстрації права власності, однак в реєстрації було відмолено рішенням від 12.02.15р. через наявність арештів. Позивач вказує, що ці арешти зняті і до БТІ в 2010 році були подані підтверджуючі документи.

15 і 22 травня 2015 року позивачем знову подано заяви про реєстрацію права власності, однак, рішенням Реєстраційної служби від 15.05.15 р. дану заяву було відкладено нібито до вирішення заяви ОСОБА_4 від 05.03.15 р.

22 травня 2015 року позивачу стало відомо, що колишній власник 2/16 частин даного будинку ОСОБА_4 подав заяву до Реєстраційної служби за №10498094 від 05.03.2015р. в 16:36:59 про реєстрацію проведеної ними нібито реконструкції. В 2006 році його майно з прибудовами було описане і в 2007 році продане на торгах. Відповідно до поданих ним документів розгляд заяви ОСОБА_4 було зупинено до отримання письмової згоди співвласників.

Позивач вважає, що всупереч встановленим фактам про право власності за позивачем на вказаний об'єкт нерухомості, державний реєстратор навмисно затягує розгляд його заяв.

В судових засіданнях представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідачів 1, 2 у судові засідання не з'явився, подав письмові заперечення проти позову, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа 2: - ОСОБА_5 подав письмові пояснення, в яких повідомив, що добудови до спірного будинку не набули статусу об'єкта нерухомості в передбаченому законом порядку, не були зареєстровані як нерухомість, а тому не могли бути об'єктом реалізації з прилюдних торгів.

Суд, відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши представників сторін та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

09.07.2007 р. Державною акціонерною компанією «Національна мережа аукціонних центрів» проведено прилюдні торги з реалізації 2/16 частин житлового будинку № 7 по вул. Глухівська, м. Київ, загальною площею 110,4 кв.м., житловою площею 56,2 кв.м. Вищевказані 2/16 частини житлового будинку були описані державним виконавцем згідно ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі виконавчого листа №2-3259, виданого 19.03.2003 р. Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_6 грошових коштів.

Згідно протоколу №1-162-1/4 проведення прилюдних торгів від 09.07.2007 р. переможцем торгів по реалізації 2/16 частин житлового будинку № 7 по вул. Глухівська, м. Київ визнано ОСОБА_7 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва від 17.07.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_1 належить право власності на майно, яке складається з: 2/16 частин житлового будинку під номером 7 по вул.. Глухівській у м. Києві, загальною площею 110,4 кв.м., житловою площею 56,20 кв.м., яке придбано останнім за 44 464 грн., що раніше належало ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.8).

Відсутність порушень порядку проведення прилюдних торгів була встановлена рішенням Апеляційного суду м. Києва від 04.03.2009 р., а обставини правомірності та законності складання акту опису і арешту майна, оформлення та видачі свідоцтва про право власності на ім'я ОСОБА_1 на 2/16 частини будинку під номером7 по вул. Глухівська, м. Київ - рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року № 22-ц/796/11288/2014 (а.с. 22-26).

Доказів того, що проведені на виконання судового рішення прилюдні торги з реалізації вказаного майна визнані судом такими, що проведені з порушенням чинного законодавства щодо порядку виконання судових рішень, матеріали справи не містять.

06.02.2015 року представником позивача до державного реєстратора подано заяву про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно № 10093290 щодо реєстрації права власності на будинок № 7, по вул. Глухівській у м. Києві.

Під час здійснення відповідних пошуків у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором ОСОБА_9 встановлено, що заяву про державну реєстрацію прав подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, згідно з відомостями Єдиного реєстру заборон на будинок №7 по вул. Глухівській в м. Києві накладено арешти за реєстраційними номерами: 1344762, 1345195, 5362491.

У зв'язку із чим, державним реєстратором ОСОБА_9 прийнято рішення від 12.02.2015 №19300063 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на будинок №7 по вул. Глухівській у м. Києві, у зв'язку з тим, що заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

15.05.2015 представником ОСОБА_1 було подано заяви щодо припинення обтяження речового права, яке знаходиться на об'єкті нерухомого майна, який розташований за адресою: будинок №7 по вул. Глухівській у м. Києві, а саме:

заява №11408522 щодо припинення обтяження речового права за номером запису 1345195;

заява №11408664 щодо припинення обтяження речового права за номером запису 1344762.

22.05.2015 представником ОСОБА_1 було подано заяву щодо припинення обтяження речового права №11506543 щодо припинення обтяження речового права за номером запису 5362491, яке знаходиться на об'єкті нерухомого майна, який розташований за адресою: будинок №7 по вул. Глухівській у м. Києві.

Державний реєстратор, керуючись пунктом 14 Порядку №868 розглянув вказані заяви щодо припинення обтяження та прийняв відповідні рішення про розгляд заяви, а саме:

по заяві №11408522 від 15.05.2015 прийнято рішення від 15.05.2015 №21341614 про розгляд заяви;

по заяві №11408664 від 15.05.2015 прийнято рішення від 15.05.2015 №21343090 про розгляд заяви;

по заяві №11506543 від 22.05.2015 прийнято рішення від 22.05.2015 №21492806 про розгляд заяви, згідно яких розгляд вищевказаних заяв буде розпочато після прийняття рішення щодо інших заяв про державну реєстрацію речових прав, у тому числі заяви ОСОБА_4 від 05.03.2015 №10498094.

Вважаючи вказані рішення необґрунтованими, а власні права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина 1 статті 1 Закону).

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (частини 1 статті 2 Закону).

Відповідно частини 1 статті 3 даного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження (частина перша статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

При цьому, державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

У державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону (пункт 5 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 15 Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться в строк, що не перевищує чотирнадцяти робочих днів (крім випадків, встановлених у частині сьомій цієї статті) з моменту надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію та передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення.

Згідно ч. 6 ст. 15 Закону, у разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав встановлено, що до органу державної реєстрації прав подані інші заяви про державну реєстрацію прав на те саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження. При цьому заява розглядається тільки після прийняття рішення державним реєстратором щодо попередньо розглянутої заяви і внесення ним відповідного запису до Державного реєстру прав.

З матеріалів справи вбачається, що 05.03.2015 ОСОБА_4 було подано заяву №10498094 про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на будинок №7 по вул. Глухівській у м. Києві.

Державним реєстратором Криловою Г.А. розглянуто подані заявником документи та встановлено відсутність у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, у зв'язку з чим керуючись статтею 22 Закону, пунктом 16 Порядку №868 прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2015 №19836523.

У рішенні про зупинення розгляду заяви державним реєстратором було зазначено, що для подальшого розгляду заяви необхідно надати:

письмову згоду всіх співвласників об'єкта нерухомого майна на проведення його реконструкції;

письмову заяву співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна.

Таким чином, рішення державного реєстратора Крилової Г.А. про зупинення розгляду заяви від 06.03.2015 №19836523 є правомірним.

Також дії державного реєстратора щодо зупинення розгляду заяв позивача про державну реєстрацію прав та скасування обтяжень №11408664, №11408522 від 15.05.2015, №11506543 від 22.05.2015 до розгляду заяви ОСОБА_4 від 05.03.2015 №10498094 узгоджуються з вимогами закону.

Приписами пункту 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Заявник усуває обставини, що були підставою для прийняття державним реєстратором рішення про зупинення розгляду заяви, у строк, що не перевищує п'яти робочих днів з моменту отримання відповідного рішення або відправлення його на електронну пошту заявника.

Державний реєстратор з моменту усунення обставин, що були підставою для прийняття ним рішення про зупинення розгляду заяви, приймає рішення про відновлення її розгляду. Перебіг строку державної реєстрації продовжується з урахуванням часу, що минув до прийняття рішення про зупинення розгляду заяви.

Якщо протягом п'яти робочих днів після отримання заявником рішення про зупинення розгляду заяви до органу державної реєстрації прав, нотаріуса не надійшли документи, які підтверджують усунення в повному обсязі обставин, що були підставою для прийняття такого рішення, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

У відповідності до пункту 28 даного Порядку державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У рішенні про відмову в державній реєстрації прав зазначаються всі підстави прийняття такого рішення.

Стаття 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Згідно частини 2 статті 24 даного Закону за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Судом встановлено, що станом на час розгляду справи рішення по заяві ОСОБА_5, а також заявам позивача держаними реєстратором не прийнято.

Позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Крилової Галини Анатоліївни від 06.03.2015р. про зупинення розгляду заяви ОСОБА_4 за №10498094 від 05.03.2015р. в 16:36:59 та зобов'язання Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийняти рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень за заявою ОСОБА_4 за №10498094 від 05.03.2015р. в 16:36:59; зобов'язання Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийняти рішення про реєстрацію скасування обтяжень за заявами ОСОБА_1 від 15.05.2015р., 15.05.2015р. і 22.05.2015р. підлягають до часткового задоволення, виходячи з того, що суд не приймає і не перевіряє заяв, документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, державну реєстрацію прав та їх обтяжень проводить орган державної реєстрації прав, державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації, здійснення цих функцій є дискреційними повноваження відповідача, а тому з цих підстав суд відмовляє в задоволенні таких вимог, однак, для судового захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві розглянути заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та скасування обтяжень від 15.05.2015 реєстраційні номери 11408664, 11408522, від 22.05.2015 реєстраційний номер 11506543.

Посилання третьої особи 2 на ту обставину, що спірне майно не могло бути об'єктом реалізації з прилюдних торгів, оскільки воно не має державної реєстрації, за умов існування у позивача свідоцтва про право власності від 17.07.2009 р., яке є чинним та не скасовано, не визнано недійсним, не є обставиною, що свідчить про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Крім цього судом встановлено, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.04.2016 року по справі №758/10086/14-ц за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_12, ОСОБА_13 про встановлення права власності на житлові приміщення залишено без змін рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року про відмову у задоволенні позову.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві Крилової Галини Анатоліївни про скасування рішень та зобов'язання до вчинення дій підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-12, 71, 94, 122, 128, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві розглянути заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.05.2015 року за реєстраційними номерами 11408522, 11408664, від 22.05.2015 року за реєстраційним номером 11506543.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій