Справа № 806/1526/16
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року Житомир справа № 806/1526/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Черняхович І.Е.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до командира в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) щодо невиконання обов`язків, покладених п. 6 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 №413, щодо подання у місячний строк завершення виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення на розгляд комісії, утвореної у Міністерстві оборони України, довідки за формою згідно з додатком 1 до вказаної постанови та документів, які є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 документи, передбачені п. 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 №413, п. 11 "Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій", затвердженого наказом Міністерства оборони України №200 від 07.05.2015, які є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, а саме: довідку про безпосередню участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісність України (2 примірники), витяги з наказів командира військової частини (по стройовій частині) про вибуття для виконання завдань антитерористичної операції та прибуття після їх виконання до місця дислокації (2 примірники), витяги із наказів (по стройовій частині) першого заступника керівника антитерористичного центру (командира сектору) про прибуття для виконання завдань антитерористичної операції та вибуття до місця постійної дислокації (2 примірники), копії посвідчень та відряджень, витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_3 про прибуття до в/ч НОМЕР_3 , витяг з наказу про звільнення ОСОБА_1 з військової служби; довідку про те, що у військовій частині документи на статус учасника бойових дій не оформлялись.

В обґрунтування позову зазначає, що 25.03.2014 в установленому порядку був призваний на військову службу та проходив службу в складі військової частини НОМЕР_1 , яка входила до складу сил, що були залучені та брали участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Позивач вважає, що має право на статус учасника бойових дій, що брали безпосередню участь в антитерористичній операції. Звернення до командування військової частини про отримання відповідних документів залишилися без реагування.

Позивач надав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення та заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

У відповідності до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо процедури надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, регулюються правовими нормами Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. N 413 (надалі - Порядок N 413), що були чинні на день виникнення спору.

Цей Порядок визначає процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб.

За приписами п.2 Порядку N 413 статус учасника бойових дій надається, окрім інших, військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;

З матеріалів справи вбачається, що позивач у порядку та на виконання Указу Президента України "Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року №1126-VII, був призваний на військову службу та проходив службу в складі військової частини НОМЕР_1 , яка входила до складу сил, що були залучені та брали участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

Вказані обставини підтверджуються довідкою військової частини НОМЕР_1 №6365 від 22.09.2014, записами у військовому квитку позивача.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з встановленням факту самовільного залишення військової частини, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 20.03.2015 №70 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби за призовом по мобілізації у запас через службову невідповідність. Однак, представником відповідача не надано суду жодних належних і допустимих доказів в розумінні вимог ст.70 КАС України щодо наявності відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, про притягнення позивача за вказані дії до кримінальної, адміністративної або дисциплінарної відповідальності.

В розумінні вимог п.6 Порядку №413 командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів), в тому числі відповідач по даній справі, у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

В п.8 Порядку №413 прямо зазначено, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з проханням надати документи, необхідні для надання статусу учасника бойових дій, однак відповідачем прохання ОСОБА_1 було залишене без реагування.

На підставі викладеного суд робить висновок про наявність порушеного права позивача на отримання у відповідача документів, необхідних для його самостійного звернення до відповідної комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, утвореної в Міноборони України.

Як зазначено в п.4 Порядку N 413, перелік документів про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, не є вичерпним. А тому порушене право позивача підлягає судовому захисту виключно шляхом зобов`язання Військову частину - польова пошта НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 офіційні документи, видані військовою частиною, які містять достатні докази про безпосередню його (Позивача) участь у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення.

Отже позовна вимога про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 документи, передбачені п. 4 Порядку №413 є обґрунтованою.

Разом з тим, у письмових запереченнях представник відповідача зазначає, що згідно вимог першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ, викладених в телеграмі від 21.01.2016 №321/369, військова частина на військовослужбовців, які скоїли кримінальне або дисциплінарне правопорушення, має оформлювати документи та подавати на розгляд комісії для надання статусу учасника бойових дій в останню чергу.

Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність посадових осіб військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) щодо неподання у місячний строк завершення виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення на розгляд комісії, утвореної у Міністерстві оборони України, довідки за формою згідно з додатком 1 до вказаної постанови та документів, які є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Керуючись статтями 158-163,167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 документи, передбачені п. 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 №413.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Е.Черняхович