Справа № 809/1017/16
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2016 р. Справа № 809/1017/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Микитин Н.М.

при секретарі судового засідання Мулі Х.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Надвірнянської об"єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 01.08.2016 про застосування штрафних санкцій на суму 6325,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Надвірнянської об"єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 01.08.2016 року на суму 6326 грн та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 551,21 грн.

08.09.2016 року представник позивача подала через канцелярію суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме просив: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 01.08.2016 року в частині, а саме на суму на суму 6325 грн та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 551,21 грн. В судовому засіданні, суду пояснила, що штрафна санкція оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням у розмірі 1 грн. застосована до позивача за проведення розрахункової операції без використання РРО і невидачу розрахункового документу встановленого зразка. Оскільки, таке порушення позивачем не оскаржується, просила прийняти заяву про зменшення позовних вимог в цій частині.

В судовому засіданні 08.09.2016 року протокольною ухвалою суду прийнято таку заяву представника позивача про зменшення позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позовній заяві, суду пояснила, що за результатами проведення Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області фактичної перевірки господарської одиниці позивача, а саме кафе: «Струмок», яке знаходиться за адресою м.Надвірна, вул.Мазепи та на підставі акту про результати такої перевірки, 04.08.2016 року на адресу ФОП ОСОБА_3 надійшло податкове повідомлення-рішення № від 01.08.2016 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій до останньої в розмірі 6326 грн. Зазначив, що порушення виявлені податковим органом під час перевірки є необґрунтованими та безпідставними, а висновки, щодо несвоєчасності оприбуткування позивачем готівки у касі, а саме: на підставі фіскальних звітових чеків №1090 від 07.07.2016 року на суму 319,05 грн., №1091 від 07.07.2016 року на суму 403,10 грн., №1092 від 09.07.2016 року на суму 185,45 грн. та №1093 від 10.07.2016 року на суму 358,40 грн. не відповідають фактичним обставинам справи, а демонструють власне тлумачення відповідачем норм законодавства. Вважає, що на виконання вимог законодавства України ФОП ОСОБА_3 вчасно та повно оприбуткувала готівку у касі, що свідчать денні роздруковані Z-звіти, які долучені до матеріалів адміністративної справи. Вказала, що облік в КОРО здійснюється на основі даних РРО, а саме на підставі Z-звіту, проте, чинне законодавство не розяснює, що саме розуміється під «здійсненням обліку готівкових коштів» в КОРО. Тобто, роздрукування касового чека при проведенні розрахункової операції, а в кінці дня виконання Z-звіту, вже можна вважати оприбуткуванням готівки, оскільки зазначені суми фіксуються у фіскальній памяті РРО та у подальшому не вилучаються, а також є допустимими для контролюючого органу. Відтак, вказані факти слугують підтвердженням того, що позивач не мала на меті занизити показники доходів і таким чином ухилилися від сплати обовязкових платежів до державного бюджету. На підставі наведеного просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у письмовому запереченні, суду пояснив, що за результатами перевірки господарської одиниці позивача, а саме кафе: «Струмок», яке знаходиться за адресою м.Надвірна, вул.Мазепи складено акт перевірки №090131 від 14.07.2016 року, яким зафіксовано ряд порушень норм чинного законодавства, зокрема: не своєчасне оприбуткування готівки в касі на підставі фіскальних чеків №1090 від 07.07.2016 року на суму 319,05 грн., №1091 від 08.07.2016 року на суму 403,10 грн., №1092 від 09.07.2016 року на суму 184,45 грн. та №1093 від 10.07.2016 року на суму 358,40 грн. Зазначив, що в процесі перевірки інспекторами встановлено, що позивач не здійснив записи в розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» книги обліку розрахункових операцій про надходження коштів на підставі фіскального звітного чеку за період з 07.07.2016 по 10.07.2016, чим допустив порушення п. 2.6 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95. У звязку з виявленими порушеннями та за результатами розгляду акта перевірки Надвірнянською об"єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС в Івано-Франківській області підставно винесено податкове повідомлення-рішення № від 01.08.2016 року про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за вказане порушення в розмірі 6325 грн.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши і оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 07.03.2007, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 № 529897 (а.с. 11).

11.07.2016 року працівниками Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на підставі наказу №661 від 07.07.2016 року «Про проведення фактичної перевірки» та направлень на перевірку №787, №788 від 07.07.2016 року проведено фактичну перевірку господарської одиниці позивача, а саме: кафе «Струмок», що розташований за адресою: Івано-Франківська область, м.Надвірна, вул. Г.Мазепи, за результатами якої складено акт №090131 від 14.07.2016 року (а.с.35-36).

01.08.2016 року на підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 6326 грн.(а.с.15)

Підставою для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 6325 грн. відповідно до вимог абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95 слугували висновки перевірки про порушення п. 2.6 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320.

Згідно з висновками акта перевірки порушення полягало в тому, що позивач не своєчасно оприбуткував готівку в сумі 1265,00 грн. в книзі обліку розрахункових операцій, а саме: не здійснив записи в розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» книги обліку розрахункових операцій про надходження коштів на підставі фіскальних звітних чеків - Z-звітів №1090 від 07.07.2016 року на суму 319,05 грн., №1091 від 08.07.2016 року на суму 403,10 грн., №1092 від 09.07.2016 року на суму 184,45 грн. та №1093 від 10.07.2016 року на суму 358,40 грн.

Оскаржуючи рішення про застосування фінансових санкцій позивач виходив з того, що готівка була фактично ним оприбуткована, оскільки її проведено через РРО з роздрукуванням фіскальних звітних чеків.

Суд не погоджується з такою правовою позицією сторони позивача виходячи з наступного.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР (далі Закон), дія якого поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

В силу статті 2 Закону книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Згідно із статтею 8 Закону форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункових книжок, встановлюються органами доходів і зборів.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначені Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 (далі - Положення).

Оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій (пункт 1.2 Положення).

Відповідно до п. 2.6. Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Виходячи з системного аналізу норм Положення вбачається, що процедура оприбуткування готівки в касах полягає не лише в роздрукуванні фіскального чеку, а і в своєчасному здійсненні запису в книзі обліку розрахункових операцій на підставі відповідного Z-звіту.

Відтак, законодавством під «оприбуткуванням готівки» у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО розуміється своєчасне (у день одержання готівкових коштів) здійснення обліку таких коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО, то не здійснення відповідних записів у книзі обліку розрахункових операцій згідно із Z-звітом у день одержання готівкових коштів у порядку, встановленому законодавством, не може вважатися «оприбуткуванням готівки».

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. При цьому невідображення готівки у книзі обліку розрахункових операцій після їх проведення із застосуванням РРО є порушенням порядку оприбуткування готівки.

Вказана правова позиція та наведене застосування норм матеріального права відповідає практиці Верховного Суду України викладеній, зокрема, у постановах від 26.02.2013 справи №№ 21-7а13, 21-35а13, від 02.04.2013 справа № 21-439а13, від 12.11.2013 справа № 21-370а13, згідно яких, оприбуткування готівки у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у КОРО.

Абзацом другим ч. 1 ст. 244-2 КАС України визначено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відтак, суд не бере до уваги посилання представника позивача на судову практику по аналогічних спорах Вищого адміністративного суду України.

Як встановлено судом та не заперечується представником позивача, записи в розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» книги обліку розрахункових операцій записи про надходження коштів на підставі фіскальних звітних чеків - Z-звітів №1090 від 07.07.2016 року на суму 319,05 грн., №1091 від 08.07.2016 року на суму 403,10 грн., №1092 від 09.07.2016 року на суму 184,45 грн. та №1093 від 10.07.2016 року на суму 358,40 грн. здійснено після підпису перевіряючого головного державного ревізора-інспектора ОСОБА_4 на сторінках 36, 37 у 5 та 6 рядках КОРО від 11.07.2016.

Згідно з пунктом 7.3 Положення відповідальність за дотримання порядку ведення операцій з готівкою покладається на підприємців, керівників підприємств. Особи, які винні в порушенні порядку ведення операцій з готівкою, притягуються до відповідальності в установленому законодавством України порядку.

Згідно абзацу третього статті 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (далі - Указ № 436/95) у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Зважаючи на те, що позивачем не було своєчасно оприбутковано готівкових коштів в сумі 1265,00 грн. (319,05+403,10+184,45+358,40=1265) в порядку, передбаченому п. 2.6. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, шляхом внесення відповідних записів згідно із фіскальними звітними чеками - Z-звітами до книги обліку розрахункових операцій, застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми є обґрунтованим.

Крім того, пунктом 7.5. Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 № 614 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2001 за № 106/5297, визначено, що використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач мав всі підстави для винесення оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, заперечуючи позов в силу положень частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, спростував доводи позивача і довів правомірність прийнятого рішення.

З урахуванням наведеного вище, на підставі поданих доказів в їх сукупності та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_3 необхідно відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_5

Постанова складена в повному обсязі 13.09.2016 року.