Справа № 368/1047/15-а
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1047/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016 року

Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

з участю представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

представник позивач позовні вимоги позивача у вигляді визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі щодо зменшення ОСОБА_6 Bіpi Володимирівні суми нарахованої індексації пенсії, яка нарахована та виплачується згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від І7.07.2003 р. № 1078, починаючи з лютого 2015 року, зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_6 з врахуванням суми індексації, визначеної виходячи з базового місяця грудня 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року на підставі та відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доході з населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 в сумі становить 179,36 гривень, починаючи з лютого 2015 року, визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_6 як інваліду війни II групи щомісячної цільової грошової допомоги в розмірі 50 грн. згідно Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі провести нарахування та виплату ОСОБА_6 як інваліду війни ІІ групи щомісячної цільової грошової допомоги в розмірі 50 гривень згідно Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», починаючи з листопада 2013 року та збільшені позовні вимоги у вигляді зобовязання УПФУ в Кагарлицькому районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_6 з врахуванням підвищення в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01.11.2013 року по 24.04.2014 року. Заяву мотивують наступним.

ОСОБА_6 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Кагарлицькому району та отримує пенсію як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому району від 01.12.2013 р. ОСОБА_6 було здійснено перерахунок пенсії та нараховано пенсію в розмірі 4705,03 гривень.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2013 р. зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької РДА встановити їй статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

На підставі постанови суду від 31.10.2013 р. їй лише 29.12.2014 р. було виписано Управлінням праці та соціального захисту населення Кагарлицької РДА відповідне посвідчення інваліда війни II групи. Фактично посвідчення було видано їй наприкінці січня 2015 року.

Отримавши посвідчення вона надала Управлінню Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі копію посвідчення інваліда війни та заяву на перерахунок пенсії, яке необхідне для нарахування і виплати щомісячної цільової грошової допомоги як інваліду війни в розмірі 50 гривень.

Після подачі нею посвідчення інваліда війни Управлінням Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі було нараховано цільову грошову допомогу як інваліду війни в розмірі 50 гривень в лютому 2015 року, однак на цю суму зменшено суму індексації пенсії, яка була нарахована в 2014 році.

08.04.2015 р. вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі із заявою про надання розяснень щодо зменшення їй пенсії з урахуванням інфляції та не нарахування щомісячної цільової грошової допомоги як інваліду війни з моменту винесення рішення суду, а не з моменту видачі посвідчення.

На її заяву Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі направило лист, в якому було зазначено, що пенсія їй призначена проводиться з урахуванням інфляції та з пенсії проводяться утримання відповідно до чинного законодавства.

Отже, на даний час через дії Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі їй здійснюєтеся нарахування пенсії зі зменшенням індексацій, яка була нарахована за 2014 рік та виплачується в 2015 ропі.

З підстав зазначених, дії Управлінні, Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі щодо не зменшення їй пенсії за рахунок зменшення суми інфляції є незаконною.

Згідно ч. 1 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно - правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.

Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003 р. «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» визначено, що базовим місяцем для індексації пенсії є місяць призначення (перерахунку) пенсії, а також в разі підвищення її пенсії в розмір, який би перевищував суму індексації пенсії за умови її проведення відповідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та постанови КМУ №1078 від 17.07.2008 р. «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

В 2014 році відповідач здійснював індексування пенсії з урахуванням обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації їй пенсії.

Виходячи із вказаних розрахунків розмір нарахованої пенсії їй з урахуванням індексації та щомісячної цільової грошової допомоги як інваліду війні в розмірі 50 гривень, повинний становити 4934,39 гривень, а не 4884,39 гривень.

Таким чином, дії відповідача щодо зменшення розміру індексації пенсії, є протиправними та порушують її права.

Враховуючи викладене, відповідач необгрунтовано зменшив їй індексацію пенсії, що нараховується згідно із законом, чим порушив положення Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядок проведення індексації грошових доходів населення», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078.

Крім цього, згідно Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» Кабінету Міністрів України, починаючи з 1 травня 2004 року, передбачати щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття інвалідам війни ІІ та III груп у розмірі 50 гривень, учасникам бойових дій у розмірі 40 гривень, незалежно від розміру пенсій та надбавок, підвищень, додаткової пенсії цільової грошової допомоги та пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Виплата цільової грошової допомоги здійснюється за рахунок кошів, з яких виплачується пенсія.

Як зазначалось вище постановою Київського апеляційного адміністративною суду від 31.10.2013 р. зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької РДА встановити їй статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

Вказана постанова набрала законної сили з моменту винесення, тобто 31.10.2013 р. та підлягала негайному виконанню.

Отже, вона набула права на отримання статусу інваліда війни саме: 31.10 2013 р., а не 29.12.2014

р. коли нею було отримано посвідчення інваліда війни.

Враховуючи викладене, відповідач згідно Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» зобовязаний був нараховувати їй як інваліду війни II групи щомісячну цільову грошову допомогу в розмірі 50 гривень не з лютого 2015 року, а з листопада 2013 року.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Представники відповідача позовні вимоги та збільшені позовні вимоги позивача не визнають та просять у їх задоволенні відмовити повністю з наступних підстав. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.05.15 року постанову Кагарлицького районного суд Київської області від 23.11.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.01.2016 року скасовано а справу № 368/1047/15- а направлено до суду першої інстанцій на новий розгляд . Після звернення позивача (дата звернення 23.01.2015) до УПФУ у Кагарлицькому районі із заявою про перерахунок пенсії та наданням копії посвідчення інваліда війни позивачу було проведено перерахунок через зміну надбавки, що підтверджується розпорядженням 127097 від 26.01.2015 року, а також була призначена щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалідам війни в сумі 50 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» від 06.02.2003 р. індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії. До них належать і пенсії з урахуванням надбавок, доплат, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги і - прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат. Згідно зі ст. 4 вказаного Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться з наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення їх в дію. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації зазначений у частині першій цієї статті. Відповідно до ст.6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів у тому числі пенсій. Перегляд зазначених у частині першій статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Згідно з п. 1-1 Порядку підвищення грошових доходів громадян у індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. При цьому, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсії особам, які набули право на її призначення, здійснюється починаючи з місяця, в якому призначено (п. 10-1 Порядку). Пунктом 4 Порядку визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення в межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Пенсії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановлено для осіб, які втратили працездатність. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживання поділений на 100 відсотків. Відповідно до пункту 5 Порядку у разі підвищення розмірів пенсії, а також зростанні грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місять, в якому відбувається таке підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за місяць, не проводиться. Так, позивачу попередня індексація була проведена в грудні 2013 року, оскільки змінився прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність і становив 949 грн. Закон України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2012 р. ч. 3 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Отже, згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення для проведення індексації позивачу базовим місяцем став грудень 2013 року. Тому індексація позивачу становила 949 х 18,9% = 179,36 грн. Після звернення позивача (23.01.2015 року) із заявою про перерахунок пенсії їй була призначена щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалідам війни в сумі 50 грн. та було визначено новий базовий місяць, оскільки місяць підвищення розміру пенсії базовим, незалежно від того, перевищила сума підвищення пенсії можливу суму індексації чи ні. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на відповідний рік». Тому з січня 2015 р. по день подачі позову застосовувалися коефіцієнти, які були встановлені для індексації у грудні 2014 р. Згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення № 1078 , коли сума підвищення менша за суму можливої індексації, сума індексації фіксується. В даному випадку позивачу було призначена щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалідам війни в сумі 50 грн. , тобто сума доплати є меншою, отже встановлюється фіксована сума індексації. Фіксована індексація визначається як різниця між можливою поточною індексацією у місяці перерахунку та сумою підвищення пенсії таким чином, щоб сума призначеної пенсійної виплати з урахуванням фіксованої індексації не перевищувала загального доходу до підвищення у місяці перерахунку. Індексація в позивача до дня звернення, тобто в грудні становила 179,36 грн., сума підвищення 50 грн., тому фіксована сума індексації становить 179,36 грн. - 50 грн. = 129,36 грн. Тобто, якщо відбувається підвищення грошового доходу (пенсії) на суму меншу ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися у місяці підвищення, то здійснюється підвищення грошового доходу та додається сума індексації, визначена з урахуванням суми підвищення доходу. Визначена сума індексації фіксується і виплачується до наступного підвищення доходу при якому сума підвищення перевищить визначену фіксовану величину. Таким чином, в місяцях, коли величина приросту індексу споживчих цін не подолала поріг індексації, сума індексації грошових доходів залишається фіксованою. При цьому, при підвищенні грошового доходу (пенсії) управління керувалося нормами статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та зразком нарахування індексу споживчих цін для проведення індексації приведеному у Додатку № 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078. Отже, так як позивач звернулась із заявою та подала необхідні документи 23.01.2015 р., а саме копію посвідчення інваліда війни, то перерахунок був проведений з січня 2015 року. Інших підстав для проведення перерахунку з більш раннього строку законодавством не передбачено. Що стосується вимоги здійснити перерахунок та виплату пенсій з урахуванням підвищення в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у період з 01.11.2013 р. по 24.04.2014 р., то хочемо зазначити, що позивач отримувала підвищення як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з 23.01.2015 р. Виходячи з вище викладеного, управлінням ПФУ у Кагарлицькому районі діяло в межах чинного законодавства України.

Суд, вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а частина вимог підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

При розгляді справи суд у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Згідно із статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст. 7 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст. 3 Конституції України та ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над втручанням у право кожної людини на свободу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (п. 4.1 Рішення КС України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004).

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд визнає, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд однак зобов'язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Європейського суду з прав людини (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії" (N 1), N 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V).

Для вирішення спору та оцінки правомірності вимог позивача, суд також врахував вимоги Європейської соціальної хартії, обов'язок з дотримання якої Україна взяла на себе відповідно до Закону України від 14 вересня 2006 року № 137-V «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)» та якої не дотримався відповідач.

Так, Україна взяла на себе зобов'язання вважати обов'язковими для України такі статті та пункти частини II Хартії: п.2 (усі працівники мають право на справедливі умови праці), п.3 (усі працівники мають право на безпечні та здорові умови праці), п.4 (усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей), п.30 (кожна людина має право на захист від бідності та соціального відчуження)

Так, відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі, отримуючи пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

31 жовтня 2013 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду було зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької РДА Київської області встановити позивачу ОСОБА_6 статус інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

23.01.2015р. позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі з заявою щодо призначення їй щомісячної цільової допомоги на прожиття як інваліду війни в розмірі 50,00грн. й на підставі вказаної заяви відповідачем проведено перерахунок її пенсії, що підтверджується розпорядженням №127097 від 26.01.2015р.

Згідно супровідного листа, що міститься в матеріалах адміністративної справи № 2-а-424/11 вбачається, що рішення суду суд направляв сторонам. Однак, представник позивача повідомив, що рішення суду позивачем було отримано лише 02.12.2014 року. Сама ж справа надійшла до суду після розгляду апеляційним судом 01.08.2014 року. Окрім того, позивачем було отримано виконавчий лист по даній справі для виконання рішення 15.01.2015 року. Вказане підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 16.07.2016 року, з якого вбачається, що виконавчий лист № 2-а-424/11 виданий 14.01.2015 року виконане, про що до відділу ДВС було направлено лист Кагарлицькою державною адміністрацією управління соціального захисту населення від 10.07.2015 року № 974.

Тобто, посвідчення Управлінням праці та соціального захисту населення Кагарлицької РДА позивачу було оформлено 29.12.2014 р., проте фактично видано у січні 2015 року.

Позивач звернулася із листом до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області про проведення індексації. Однак листом від 15.04.2015 року Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі позивача повідомило, що станом на 01.12.2014 року розмір пенсії позивача до виплати становив 4884,39 грн. Фіксована сума індексації встановлюється у випадку, коли розмір підвищення призначеного розміру пенсії менше можливої поточної індексації у місяці перерахунку. Фіксована індексація визначається як різниця між можливою поточною індексацією у місяці перерахунку та сумою підвищення пенсії таким чином, щоб сума призначеної пенсійної виплати з урахуванням фіксованої індексації не перевищувала загального доходу до підвищення у місяці перерахунку. Разом з тим зазначають, що відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Проте, з таким висновком Управління погодитись не можливо.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 березня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок), яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.

Крім цього, положеннями ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

За приписами ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101%. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у ч. 1 цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацію здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Статтею 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Пунктом 4 Порядку, встановлено, що у разі несвоєчасної виплати індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації матеріального забезпечення безробітних здійснюється з місяця, в якому розпочата така виплата (п. 10-1 Порядку).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 5 Порядку у разі підвищення розмірів пенсії, а також при зростанні грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбувається таке підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не проводиться.

Виходячи зі змісту наведеної норми для проведення подальшої індексації з наступного за базовим місяцем здійснюється нове обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком до перевищення порогу індексації. При цьому сума підвищення доходу має перевищувати суму індексації, що має нараховуватись у місяці зростання доходу.

Тобто, пунктом 5 зазначеного Порядку регулюються правовідносини у разі підвищення мінімальної заробітної плати, пенсії.

Разом з тим, збільшення пенсії у позивача пов'язане з поданням заяви на виконанням рішення суду від 31.10.2013 року, а тому такий перерахунок здійснювався не в розумінні перерахунку пенсії у зв'язку з вимогами законодавства про черговий такий перерахунок.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що виконання відповідачем судового рішення про перерахунок неправильно призначеного розміру пенсії не є підвищенням розміру пенсії позивача у розумінні п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 „Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення", а місяць перерахунку пенсії позивача згідно судового рішення не може бути підставою для зміни базового місяця для проведення індексації пенсії.

Згідно п.10 Порядку, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації матеріального забезпечення безробітних здійснюється з місяця, в якому розпочата така виплата.

З 01.01.2015 р. індексація пенсій не проводиться в зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76 від 28.12.2014р., однак, зазначеним законом ст.5 Закону №1282 лише було доповнено частиною 6 наступного змісту: «Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік» й будь-яких застережень щодо нездійснення в зв'язку з цим з 01.01.2015 р. індексації пенсій вказаний Закон не містить.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність визнання неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі щодо зменшення ОСОБА_6 суми нарахованої індексації пенсії, яка нарахована та виплачується згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, починаючи з лютого 2015 року та зобовязання Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_6 з врахуванням суми індексації, визначеної виходячи з базового місяця грудня 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року на підставі та відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 в сумі становить 179,36 гривень, починаючи з лютого 2015 року.

Що стосується доплати згідно Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», то суд прийшов до наступного висновку.

Закон України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» спрямований на поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни.

Ч. 1 даного Закону передбачає, що Кабінету Міністрів України, починаючи з 1 травня 2004 року, передбачати щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття: інвалідам війни I групи у розмірі 70 гривень; інвалідам війни II та III груп у розмірі 50 гривень, учасникам бойових дій у розмірі 40 гривень, незалежно від розміру пенсій та надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової

грошової допомоги та пенсії за особливі заслуги перед Україною. Виплата цільової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія.

Тобто, позивач має таке право з часу надання документів до Управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі, а саме: з лютого 2015 року, тому в цій частині вимог позивача задовольняє з вказаного періоду.

Що стосується доплати згідно Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» за період з листопада 2013 року по січень 2015 року та збільшених позовних вимог у вигляді зобовязання УПФУ в Кагарлицькому районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_6 з врахуванням підвищення в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01.11.2013 року по 24.04.2014 року, то суд вважає, що вказані вимоги позивача слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Згідно з частиною другою статті 99 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 100 КАС адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Окрім того, суд під час вирішення заявлених клопотань, керується практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддано обмеженням, дозволеним за змістом, тому, що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Суд виходить із того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що даний позов щодо вимог позивача , а саме: доплати згідно Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» за період з листопада 2013 року по січень 2015 року та збільшених позовних вимог у вигляді зобовязання УПФУ в Кагарлицькому районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_6 з врахуванням підвищення в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01.11.2013 року по 24.04.2014 року слід залишити без розгляду, оскільки подано з пропуском строку звернення до суду, а також не подано заяви про його поновлення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, ст. ст. 22, 46 Конституції України, Законом України «Про Державний бюджет України», Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту», Законом України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі щодо зменшення ОСОБА_6 суми нарахованої індексації пенсії, яка нарахована та виплачується згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, починаючи з лютого 2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_6 з врахуванням суми індексації, визначеної виходячи з базового місяця грудня 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року на підставі та відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 в сумі становить 179,36 гривень, починаючи з лютого 2015 року.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійною фонду України у Кагарлицькому районі щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_6 як інваліду війни ІІ групи щомісячної цільової грошової допомоги в розмірі 50 гривень згідно Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому район провести нарахування та виплату ОСОБА_6 як інваліду війни ІІ групи щомісячної цільової грошової допомоги в розмірі 50 гривень згідно Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни», починаючи з лютого 2015 року.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити дії з листопада 2013 року по січень 2015 року залишити без розгляду.

Збільшенні позовні вимоги ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити дії залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на постанову Кагарлицького районного суду Київської області подається протягом десяти днів з дня її проголошення. у разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадження апеляційна скарга подається протягом десяти з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.І. Шевченко