Справа № 607/4503/16
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 р. Справа № 876/5279/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Сеника Р.П.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу відділу Державного архітектурно будівельного контролю Тернопільської міської ради на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до відділу Державного архітектурно будівельного контролю Тернопільської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, оскільки не встановлено її вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2016 року позов задоволений частково: скасовано постанову № 2 від 20.04.2016 року начальника відділу державного архітектурно будівельного контролю Тернопільської міської ради про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідач - відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що вона винесена без належного з'ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідачем були з'ясовані при винесенні постанови всі необхідні обставини і встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Крім того, у зв'язку з відсутністю у ОСОБА_1 проектної документації інспектором був розроблений розрахунок категорії складності по об'єкту «Добудова до квартири № 59 багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1» відповідно до встановлених стандартів. Звертає увагу також на те, що право позивача на захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було забезпечено ОСОБА_1 відповідно до ст. 268 КУпАП, що підтверджується її підписом в протоколі про адміністративне правопорушення в графі про обізнаність з правами та обов'язками.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи. Представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання. Колегія суддів ухвалила розглянути справу відповідно до ст.ст. 41, 196 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 квітня 2016 року головним спеціалістом - інспектором відділу державного архітектурно будівельного контролю Тернопільської міської ради ОСОБА_2 на підставі звернення ПП «Вікторія - М» проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої 18.04.2016 року складений акт перевірки, в якому встановлено порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року за №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», а саме, встановлено провадження будівельних робіт з добудови до квартири житлового будинку, а саме: квартири № 59, яка знаходиться в АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 254, 255, 256 КУпАП 18.04.2016 року інспектором відповідача був складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

18.04.2016 року головним спеціалістом - інспектором відділу державного архітектурно будівельного контролю Тернопільської міської ради ОСОБА_2 відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, був винесений ОСОБА_1 припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Постановою начальника відділу державного архітектурно будівельного контролю Тернопільської міської ради ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення №2 від 20.04.2016 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов в частині скасування оскаржуваної постанови, виходив з того, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Крім того, при винесенні постанови не було враховано всіх обставин, які мають значення, зокрема, наявності у ОСОБА_1 важкого захворювання, інвалідності. Відповідач розглянув матеріали справи формально, без урахування здатності ОСОБА_1 адекватно здійснювати особистий захист, таким чином не забезпечивши їй права на захист, передбачений ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 7 ст. 96 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачені частиною шостою цієї статті, вчинені щодо об'єктів II категорії складності.

Відповідно до ч. 6 ст. 96 КУпАП виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів I категорії складності, тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот п'ятдесяти до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення (ч. 2 ст. 283 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» урегульовано питання визначення категорій складності об'єкта будівництва - усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності. Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1. Згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1, виданого ПФУ від 24.12.2015 року, позивач є інвалідом 2 групи загального захворювання. Медичним заключенням № 3 консультативної комісії Тернопільської міської лікарні № 1 стверджується, що позивач страждає на розсіяний склероз.

Власником квартири АДРЕСА_1, щодо якої були проведені будівельні роботи з добудови, є ОСОБА_4 - дочка позивача.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Право володіння, користування та розпорядження квартирою, щодо якої були проведені будівельні роботи з добудови, належить саме власнику - ОСОБА_4, а отже, позивач, яка не є власником спірної квартири, не може бути суб'єктом відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ст. 96 КУпАП.

Всупереч вимогам ст. 280 КУпАП при розгляді справи не враховано ознак, які характеризують особу позивача, а саме, не враховано, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи та страждає на розсіяний склероз, хворобу, для якої властиве порушення зв'язку частин нервової системи, в результаті чого виникає значна кількість ознак та симптомів, включаючи фізичні, розумові та психіатричні проблеми.

Слід зазначити, що в постанові у справі про адміністративне правопорушення начальником відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради не зазначено, в чому полягає суть порушення, а лише є посилання на ч. 7 ст. 96 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначалась категорійність об'єкту.

Посилання апелянта на те, що право позивача на захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було забезпечено ОСОБА_1 відповідно до ст. 268 КУпАП апеляційний суд не бере до уваги, оскільки у даному випадку, забезпечення права на захист не має правового значення для вирішення питання про законність постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому встановлені судом порушення відповідача тягнуть за собою скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2016 року у справі № 607/4503/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

Р.П. Сеник

Ухвала складена в повному обсязі 16.09.2016 року