Справа № 815/3210/14
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м.Одеса Справа № 815/3210/14

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванова Е.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщені суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства в Овідіопольському районі Одеської області, третя особа Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в особі Одеської регіональної філії про визнання протиправною відмову, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства в Овідіопольському районі Одеської області в якому просить визнати протиправною відмову у внесенні відомостей до державного земельного кадастру з присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці площею -0,06Га для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1, скасувати рішення від 05.05.2014р. НОМЕР_1 та зобов'язати здійснити реєстрацію земельної ділянки, внести відповідні зміни до Поземельної книги, видати витяг з державного земельного кадастру.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Рішенням №383-VI Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області VІ скликання ХХ сесії від 02.03.2012р. надано дозвіл на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,06га ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою АДРЕСА_1. 22.04.2014 року позивач звернулась до Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства в Овідіопольскому районі з заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та за наслідками розгляду заяви та доданих до неї документів прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них). Проте позивач вважає дане рішення протиправним, а тому звернулась до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання з'явився.

Інші учасники в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином про день, час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог частини 6 статті 128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що в січні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до голови Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області з заявою про надання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,06Га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на території Великодолинської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

У вказаній заяві вона зазначила, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки цього виду цільового призначення нею раніше не використовувалась (а.с.16).

Рішенням №383-VI Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області VІ скликання ХХ сесії від 02.03.2012р. надано дозвіл на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,06га ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.18).

Пунктом другим вказаного рішення позивача зобов'язано після погодження відповідними органами проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність подати зазначений проект на розгляд та затвердження сессії Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.

Позивач замовила проект із землеустрою та після його виготовлення ТОВ «Агенство оцінки нерухомості та бізнесу» отримала висновок Держземагенства в Овідіопольському районі в Одеській області та відділу містобудування та архітектури Овідіопольської РДА про погодження проекту землеустрою (а.с.34,35).

22.04.2014 року позивач звернулась до Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства в Овідіопольскому районі з заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та за наслідками розгляду заяви та доданих до неї документів прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них).

Підставою для цього слугувало невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення державного земельного кадастру, а саме: за наявною у автоматизованій системі державного земельного кадастру інформації гр..ОСОБА_1, вже використала своє право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки, оскільки за нею зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 та державний акт серія НОМЕР_3, та наявність перетину ділянки з ділянкою НОМЕР_4;, та з ділянкою НОМЕР_5 (а.с.7).

Спірні правовідносини регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (надалі Закон), постановою Кабінету міністрів України від 17 жовтня 2012 р. N 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру».

Метою ведення Державного земельного кадастру відповідно до ст.2 Закону є інформаційне забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю.

Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах визначених у ст.3 Закону: обов'язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об'єкти; єдності методології ведення Державного земельного кадастру;

об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі;

внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону;

відкритості та доступності відомостей Державного земельного кадастру, законності їх одержання, поширення і зберігання;

безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру, що змінюються;

документування всіх відомостей Державного земельного кадастру.

Пунктом 1 ст.22 Закону визначені вимоги до документів, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру серед яких - документи мають відповідати законодавству.

Згідно ч. 1 ст.9 Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно ч.4 ст. 9 Закону державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей;

перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;

здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;

присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;

здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;

передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Згідно ч.6 ст. 9 Закону державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

На виконання ст.5 Закону Кабінетом міністрів України прийнята Постанова від 17 жовтня 2012 р. N 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру»

Згідно п.9 вказаної Постанови до повноважень Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держгеокадастру у районах, містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення належать: 1) внесення або надання відмови у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про землі та земельні ділянки (їх частини), розташовані в межах району, міста республіканського (Автономної Республіки Крим) чи обласного значення; 2) здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; 3) формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення зберігання поземельних книг; 4) присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам; 5) здійснення реєстрації: заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; заяв про відкликання заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; заяв про надання відомостей з Державного земельного кадастру; повідомлень про виявлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру; заяв про виправлення технічних помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру; заяв про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру; 6) проведення перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства.

Відповідно до п.67 Постанови внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Порядок дій Державного кадастрового реєстратору визначений статтею 73 Постанови, та він у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру:1) розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє:

відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку;

електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку;

2) за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91 - 137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

Державний кадастровий реєстратор не пізніше наступного робочого дня з моменту прийняття рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру видає або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення заявникові таке рішення.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем вона вже отримала безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,055 га на території Таїровської селищної ради, с. Мізікевич, ж/м Червоний хутор, вул. Лабораторна, 6 на підставі рішення 23 сесії ХХІІІ скликання Таїровської селищної ради Овідіопольського району № 2 від 20.03.2002 року для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що підтверджується копією державного акту серія НОМЕР_3 (а.с.62).

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Таким чином державний кадастровий реєстратор встановивши під час розгляду заяви позивача про використання ним раніше права на безоплатну приватизацію земельної ділянки за тим самим цільовим призначенням правомірно відмовив у внесення відомостей до державного кадастру.

Крім того, як вбачається з рішення державного кадастрового реєстратору межі земельної ділянки зазначені в проекту землеустрою позивача перетинаються з ділянками НОМЕР_4, та з ділянкою НОМЕР_5 та доказів, що це спростовують позивачем не надано, а тому відповідач прийняв правомірне та обґрунтоване оскаржуване рішення.

Статтею 121 ч.1 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З врахуванням викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивач вже використала своє право отримання безоплатно земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та отримала державний акт на право власності на землю і повторна передача безоплатно земельної ділянки по такому ж виду використання землі зокрема для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд є незаконною, а так як усі інші позовні вимоги є похідними від вимоги визнати протиправною відмову, тоді як суд встановив її правомірність, то й решта вимог також не підлягає задоволенню, а тому не підлягають задоволенню вимоги позивача зобов'язати відповідача здійснити реєстрацію земельної ділянки площею - 0,06 га наданій ОСОБА_1, рішенням Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області VІ скликання ХХ сесії від 02.03.2012р. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в смт. Великодолинське по вул..Назалежності, 1 , внести відповідні дані до Поземельної книги, видати витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку та надати органі державної реєстрації інформацію про зареєстровану земельну ділянку суперечить вимогам законодавства.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 86, 159-164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства в Овідіопольському районі Одеської області відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Е.А. Іванов