Справа № 826/2088/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

19 вересня 2016 року справа №826/2088/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа1. Солом'янського районного відділу головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві 2. Відділу реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації Кикоть Наталія Георгіївна
прозобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Солом'янського районного відділу головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві (далі по тексту - відповідач 1), за участю третьої особи - Кикоть Наталії Георгіївни (далі по тексту - третя особа), в якому просить: 1) визнати за позивачем право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, кімната площею 12.4 кв.м.; 2) зобов'язати відповідача здійснити реєстрацію місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1, кімната площею 12.4 кв.м.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/2088/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2016 року залучено до участі в адміністративній справі Відділ реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації в якості співвідповідача (далі по тексту - відповідач 2).

В судовому засіданні 29 липня 2016 року позивач та третя особа позовні вимоги підтримали, представник відповідача 1 проти позову заперечив, представник відповідача 2 до суду не прибув, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглядаючи справу у письмовому провадженні, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання за нею права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, кімната площею 12.4 кв. м., виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частина друга статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно до статті 9 Житлового кодексу Української РСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Згідно зі статтею 61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

До відносин, що випливають з договору найму жилого приміщення, у відповідних випадках застосовуються також правила цивільного законодавства (стаття 62 Житлового кодексу України).

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України в порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Житлові спори - це особливий різновид спорів, що стосується житлових прав та інтересів громадян, а тому справа щодо забезпечення житлових прав фізичних осіб (у тому числі стосовно користування житловим приміщенням у будинку державного чи приватного житлового фонду), розглядається у порядку цивільного судочинства.

Такий спір є житловим (цивільним) спором, незалежно від участі у справі суб'єкта владних повноважень, як відповідача.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач намагається захистити порушене цивільне (житлове), а не особисте немайнове право, а тому не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов'язаний з вирішенням питання щодо права користування житлом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний спір в частині позовних вимог про визнання за позивачем право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, кімната площею 12.4 кв.м. не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та має розглядатися за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Суд також зауважує, що у відповідності до статті 125 Конституції України система судів загальної юрисдикції в Україні будується, зокрема за принципом спеціалізації, а тому порушення правил підсудності та розгляд справи некомпетентним судом є неприпустимим та таким, що порушує право особи на незалежний та неупереджений суд.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що провадження у адміністративній справі №826/2088/16 в частині наведених вище позовних вимог підлягає закриттю.

Відповідно до частини другої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи викладене, Окружний адміністративний суд міста Києва роз'яснює позивачу, що пред'явлені вимоги про визнання за позивачем право користування житловим приміщенням мають розглядатись відповідним районним судом міста Києва.

На підставі вищенаведеного, пункту 1 частини першої статті 157, статті 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у адміністративній справі №826/2088/16 за позовом ОСОБА_1 до Солом'янського районного відділу головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, Відділу реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації в частині позовних вимог про визнання права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, кімната площею 12.4 кв. м.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко