Справа № П/811/692/16
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 року справа № П/811/692/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області
провизнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду ОСОБА_1 терміном на 20 років загальною площею 29,1819 га для ведення фермерського господарства із земель, що перебуває у державній власності на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, викладену в листі від 19.04.2016 року №31-19595/03229/0/6-16;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду ОСОБА_1 терміном на 20 років загальною площею 29,1819 га для ведення фермерського господарства із земель, що перебуває у державній власності на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що звернувшись у лютому 2015 року до Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та не отримавши у місячний строк відповіді на таку заяву замовила розроблення проекту землеустрою щодо вказаної земельної ділянки та згодом подала виготовлений проект для затвердження відповідачеві.

Однак, листом №31-19595/0-3229/0/6-16 від 19 квітня 2016 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 про відмову у задоволенні такої заяви, вказавши, що поданий проект землеустрою не відповідає вимогам закону з огляду на недотримання позивачем п.7 статті 118 Земельного кодексу України.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулася з відповідним позовом до суду.

Відповідач проти позову заперечив та вказав, зокрема, що у поданому позивачем проекті землеустрою наявна заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, що зареєстрована в Головному управлінні 09.02.2016 року, а лист-повідомлення 08.06.2015 року. Таким чином, повідомлення позивача, що зареєстроване 09.02.2016 року в Головному управлінні не може вважатись належним виконанням вимог статті 118 ЗК України.

З огляду на неприбуття у судове засідання 20 липня 2016 року представників сторін та на наявність у матеріалах справи клопотань про розгляд справи за їх відсутності (а.с.107-108), на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України подальший розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження.

Розглянувши у письмовому провадженні подані представниками сторін документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 06 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду загальною площею 29,1819 га терміном на 20 років для ведення фермерського господарства із земель, що перебувають у державній власності на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, яка отримана ГУ Держземагентства в Кіровоградській області 09.02.2015 року (а.с.19).

Не отримавши у місячний строк відповіді заяву, керуючись вимогами статті 123 Земельного кодексу України, позивач 06 квітня 2015 року уклала договір №МЗ-2015/0055 з розроблення проектно-технічної документації із землеустрою та повідомила про це Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області (а.с.72-74).

Розробивши проект землеустрою, ОСОБА_1 04.08.2015 року звернулась до Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області із заявою про його затвердження та передачу земельної ділянки в оренду (а.с.75).

За результатами розгляду вказаної заяви Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом №31-19595/0-3229/0/6-16 від 19 квітня 2016 року вказало про відсутність підстав для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду у зв'язку з тим що ОСОБА_1 не виконано вимоги ст.118 ЗК країни (а.с.76).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Земельним Кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство», Законом України «Про землеустрій», Законом України «Про державну експертизу землевпорядної документації», «Про оренду землі».

Згідно із статтею 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам серед іншого для ведення фермерського господарства.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель.

Закон України «Про землеустрій» визначає, що землеустрій це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб'єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Відповідно до ст.14. Закону України від 22.05.2003 № 858-IV "Про землеустрій" (надалі Закон №858) до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у сфері землеустрою, належать здійснення землеустрою, у тому числі забезпечення проведення державної інвентаризації земель; проведення державної експертизи документації із землеустрою у випадках та порядку, передбачених законом; вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про землеустрій" землеустрій здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою.

Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення має необмежений строк дії.

Згідно ст.30 вказаного Закону погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Відповідно до ст.50 Закону України №858 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають крім іншого матеріали погодження проекту землеустрою.

Згідно ст. 16 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV "Про оренду землі" розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.123 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Згідно частин 6-10 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідач як на підставу для відмови у погодженні проекту послався на ч.7 ст.118 ЗК України у якій на момент виникнення правовідносин зазначено, що Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З огляду на вищевикладене суд зазначає що стаття 118 ЗК України регулює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та не регулює порядок передачі земельних ділянок в користування, зокрема, для ведення фермерського господарства.

Отже, посилання відповідача у відмові у затвердженні проекту землеустрою є безпідставним.

Частиною 3 ст.123 ЗК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подано до відповідача заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та станом на 09.03.2015 року не отримано ні дозволу на розробку ні вмотивованої відповіді.

В подальшому ОСОБА_1 06.04.2015 року укладено з ПП «Альфа-Земпроект» договір на розроблення проекту землеустрою.

Отже, позивачем у межах місячного строку з дня закінчення строку розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою укладено договір на розроблення проекту землеустрою та повідомлено Головне управління Держземагентсва у Кіровоградській області про даний факт (а.с.72-74).

Терміни письмового повідомлення про розроблення документації із землеустрою законодавчо не встановлені.

Жодних інших підстав щодо невідповідності проекту землеустрою відповідачем у своєму листі №31-19595/0-3229/0/6-16 від 19 квітня 2016 року не наведено.

Виходячи з вищевикладеного суд доходить висновку, що позивачем вимоги визначені ч.3 ст.123 ЗК України виконані у повному обсязі, а отже, відмова Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є протиправною.

Щодо зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України викладеними у рішенні від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15.

З урахуванням тих обставини, що позивачка виконала всі вимоги встановлені законодавством щодо затвердження проекту землеустрою та отримала формальну відмову у вчиненні відповідних дій, а також того, що єдиною підставою для відмови в затвердженні проекту землеустрою є порушення п.7 ст.118 ЗК України, що спростовано судом, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Частина 2 ст.19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, ОСОБА_1 підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 159-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов - задовольнити.

2.Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду ОСОБА_1 терміном на 20 років загальною площею 29,1819 га для ведення фермерського господарства із земель, що перебуває у державній власності на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, викладену в листі від 19.04.2016 року №31-19595/03229/0/6-16.

3.Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду ОСОБА_1 терміном на 20 років загальною площею 29,1819 га для ведення фермерського господарства із земель, що перебуває у державній власності на території Федорівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

4.Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (код - НОМЕР_1) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102,40 грн. (одну тисячу сто дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (код - 39767636).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Жук