Справа № 243/6387/16-а
Суддя: Мірошниченко Л. Є.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/203/2016
Справа № 243/6387/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.,

при секретарі Останькович А.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання №7 м. Словянська позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області України, в особі головного інспектора будівельного нагляду за проведенням перевірок ОСОБА_3 Державної архітектурно будівельної інспекції у Донецькій області ОСОБА_4, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду та просив визнати протиправною та скасувати постанову ОСОБА_3 державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області України, в особі головного інспектора будівельного нагляду за проведенням перевірок ОСОБА_3 Державної архітектурно будівельної інспекції у Донецькій області ОСОБА_4 № 20 від 01 серпня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою його було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 96, ч. 5 ст. 96 КУпАП у виді штрафу у розмірі 4250 грн., обґрунтувавши свої вимоги тим, що підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності відповідач зазначив, що він виконує будівельні роботи з будівництва гаражу по вул. Перемоги, 14 в м. Словянську без реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Вважає таку постанову протиправною оскільки статтею 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» (в редакції, що діяла на момент існування правовідносин) до повноважень органів місцевого самоврядування відносяться повноваження щодо надання дозволу на будівництво.19 серпня 2002 року в межах своїх повноважень виконавчим комітетом Словянської міської ради йому було надано дозвіл на будівництво гаражу, яке ним було завершено у 2010 році.Законом України «Про регулювання містобудівельної діяльності» (ст. 34) передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю. Проте, зазначений вище Закон набув чинності 12 березня 2011 року, а пунктом 8 прикінцевих та перехідних положень передбачено, що дозволи на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними до завершення будівництва обєкта.Відповідальність за неподання повідомлення про початок виконання будівельних робіт введена лише 19 січня 2012 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівельної діяльності».Посилаючись на наведені норми Закону вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 5 ст. 96 КУпАП.Окрім того зазначає, що було порушено його права під час притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки в порушення вимог ст. ст. 71, 254-256, 268 КУпАП протоколи було складено без його участі та без розяснення йому його прав та можливості надати пояснення, про що свідчить відсутність підпису на протоколах. Вказані протоколи надійшли йому поштою вже після їх складання.Крім того, відповідно до ст. ст. 283, 284 КУпАП, у постанові, зокрема, мають бути зазначені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які послався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Також, відповідачем було порушено порядок накладення адміністративних стягнень. В оскаржуваній постанові відповідач визнав його винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 96 та ч. 5 ст. 96 КУпАП, проте в порушення вимог ст. 36 КУпАП не наклав адміністративне стягнення за кожне правопорушення окремо.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви та просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_2, що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 04.08.2016 року (а.с.25), навів доводи аналогічні позовній заяві та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області України ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності №40-702-10/6069 від 06.07.2015 року (а.с.43) належним чином повідомлена про , час, дату та місце розгляду справи у суді (а.с.38,39), в судове засідання не зявилась, тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. В той же час на електрону адресу суду надійшло заперечення проти позову (а.с.40-43), відповідно до якого остання зазначила, що для проведення перевірки було видано направлення № 1005-03-823 від 29 червня 2016 року (згідно п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю). 01 липня 2016 року за зверненням ОСОБА_6 було проведено перевірку за адресою: м. Словянськ, вул. Перемоги, 14, щодо законності будівництва гаражу за вказаною адресою. В ході зазначеної перевірки був встановлений факт виконання робіт з будівництва гаражу без документу, що надає право на їх виконання, а саме повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності». Крім того, будівництво здійснюється на відстані 2,1 м від житлового будинку по вул. Перемоги, 12, що є порушенням абз. 1 п. 3.25* а, додатку 3.1 ДБН360-92** «Організація будівельного виробництва». За результатами перевірки було складено Акт перевірки від 01 липня 2016 року, у відповідності до п.п. 16, 17 Порядку. Крім того, позивач відмовився від отримання та підписання документів, що були складені за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що було зафіксовано головним інспектором будівельного нагляду у акті перевірки, приписі, протоколах. У протоколах також вказано про те, що позивача було ознайомлено з його правами, однак від засвідчення у протоколі факту ознайомлення його з правами, відмовився, про що також зазначено в протоколі. 01 серпня 2016 року відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення, оскільки позивачем неодноразово надавалися листи щодо відкладення розгляду справи, а в подальшому, 28 липня 2016 року у письмових поясненнях просив розглянути справу без його участі, справу було розглянуто за участі адвоката ОСОБА_2, який і підписав отриману постанову. Окрім того, доводи позивача стосовно наявності в нього дозволу на будівництво гаражу не відповідають законодавству. Так позивач надав дозвіл від 19 серпня 2002 року № 268, виданий Управлінням архітектури та містобудування Словянської міської ради. Однак, такий дозвіл не надає право на виконання будівельних робіт. На час видачі відповідного дозволу чинним був Закон України «Про планування і забудову території». Згідно ч. 5 ст. 24 Закону України «Про планування і забудову території» дозвіл на будівництво дає право замовникам на отримання проектування, здійснення проектно-вишукувальних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних робіт у порядку, визначеному цим Законом. Згідно ч. 14 ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій», дозвіл на будівництво обєкта містобудування не дає права на початок виконання будівельних робіт без одержання відповідного дозволу місцевої інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Дозвіл на початок виконання будівельних робіт надавався згідно ст. 29 вищезазначеного Закону. Таким чином, дозвіл на будівництво та дозвіл на виконання будівельних робіт це зовсім різні за своєю правовою природою документи. Дозвіл на будівництво обєкту не надає права на виконання будівельних робіт. Позивачем надано дозвіл на будівництво та не надано дозволу на виконання будівельних робіт. Позивач не надав жодних документів, що вказували б на те, що будівництво завершене у 2010 році. В той же час скаржник, на підставі звернення якого здійснено перевірку, вказує на проведення робіт у 2012-2014 рр. та їх продовження влітку 2016 року. Отже, на час будівництва вже був чинним Закон України «Про регулювання містобудівельної діяльності», стаття 34 якого вимагає отримання замовником відповідного документу, що надає право на виконання будівельних робіт. Позивач має право виконувати будівельні роботи з будівництва гаражу тільки після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Позивачем виконувалися будівельні роботи без відповідного повідомлення про початок їх виконання, що згідно ч. 5 ст. 96 КУпАП є правопорушенням, вчинення якого тягне за собою накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Крім того, самочинне будівництво є триваючим правопорушенням, відповідно до листа Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013 року № 6802-0-4-13/11 та приписів Постанови пленуму ВСУ від 24 червня 1988 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення». Крім виконання будівельних робіт без відповідного документу, що надає право на їх виконання, позивачем також було порушено вимоги будівельних норм під час будівництва. Згідно п. 3.25а* ДБН 360-92** «Організація будівельного виробництва» відстань між будинкам та господарськими будівлями і спорудами слід приймати відповідно до санітарних норм за таблицею 3.2а, але не менше протипожежних норм (мінімальна відстань між будинками навіть найвищого Ι та ΙΙ ступнею вогнестійкості становить 6/9 метрів), позивачем же здійснювалося будівництво гаражу на відстані 2,1 м від житлового будинку, розташованого на сусідній ділянці. Відповідно до ч. 1 ст. 96 КУпАП порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту обєктів чи споруд тягне за собою відповідальність у вигляді штрафу. Таким чином, позивачем було вчинено два правопорушення. Статтею 36 КУпАП встановлено, що у разі, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення на позивача було накладено штраф в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме передбачене ч. 5 ст. 96 КУпАП. Крім того, на позивача було накладено штраф не в максимальному розмірі і з урахуванням доводів представника позивача стосовно того, що позивач є пенсіонером. З огляду на вищезазначене вважають, що спірна постанова є законною та відсутні підстави для її скасування.

Суд, вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Норми ст.7 КУпАП вказують на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в в'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Так, як було достовірно встановлено у судовому засіданні, протоколами про адміністративне правопорушення від 01 липня 2016 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 96 та ч. 1 ст. 96 КУпАП за якими накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 4250 грн.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слугувало те, що було виявлено порушення п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: виконання будівельних робіт з будівництва гаражу по вул. Перемоги, 14 в м. Словянську, без реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а також виявлення порушення абз. 1 п. 3.25а* додаток 3.1 ДБН 360-62** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», а саме: будівництво гаражу виконувалося на відстані 2,1 м від житлового будинку по вул. Перемоги, 12 в м. Словянську.

Відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування» (що діяв на час виникнення правовідносин), до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об'єктів містобудування незалежно від форм власності.

Відповідно дозволу Управління архітектури та містобудування Виконавчого комітету Словянської міської ради № 268 від 19 серпня 2002 року, виданого ОСОБА_1, останньому було надано дозвіл на будівництво гаражу розміром 5х6 м. за адресою: вул. Перемоги, 14 в м. Словянську (а.с.10).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 8 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" дозволи на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності цим Законом (до 12.03.2011), є чинними до завершення будівництва об'єкта (наведене зазначено і в розясненнях, які викладені в ОСОБА_7 Державної архітектурно будівельної інспекції України від 20.01.2012 р. N 40-16-353 «Щодо чинності дозволу на виконання будівельних робіт»).

Відповідач, в обґрунтування своїх заперечень послався на те, що самочинне будівництво є триваючим правопорушенням, відповідно до листа Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013 року № 6802-0-4-13/11 та приписів Постанови пленуму ВСУ від 24 червня 1988 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення». Однак, листи Міністерства юстиції України та Постанови Пленуму ВСУ не є нормативно-правовими актами, вони мають лише інформативний характер і не встановлюють правових норм.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 95 КУпАП.

Вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності

Статтею 254 КУпАП передбачений порядок складання адміністративного протоколу, відповідно до якого, останній складається у двох екземплярах, копія якого надається особі, яка притягається до адмін. відповідальності, що відповідачем не було виконано.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В той же час, відповідач не повідомляв позивача, у встановлений Законом спосіб, про розгляд справи, як і не розяснювались останньому його права та обовязки, згідно вказаної статті, що є суттєвим порушенням прав та свобод позивача.

Таким чином порушений принцип додержання законності відповідачем при провадженні в справі та з огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Аналізуючи норми ч.4 ст.288 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1, як особа що оскаржує постанову по справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 38, 96, 248, 279 КУпАП, ст. 4, 6-12, 17, 76, 86, 158 163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області України, в особі головного інспектора будівельного нагляду за проведенням перевірок ОСОБА_3 Державної архітектурно будівельної інспекції у Донецькій області ОСОБА_4, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 20 від 01 серпня 2016 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок ОСОБА_3 Державної архітектурно будівельної інспекції у Донецькій області ОСОБА_4, якою притягнуто ОСОБА_1 за ч. ч. 1 ст. 96, ч. 5 ст. 96 КУпАП України до адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 4250 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Донецької області, через Словянський міськрайоний суд, протягом десяти днів з її проголошення.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_7