Справа № 818/405/16
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 р.Справа № 818/405/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.05.2016р. по справі № 818/405/16

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "Надра" , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб , третя особа - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра"-

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "Надра", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "КБ "Надра" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договорами строкового банківського вкладу (депозиту) від 14.02.2014р. №1842721 та № 1685439; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "Надра" включити ОСОБА_1 до повного переліку вкладників ПАТ "КБ"НАДРА" , які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 стосовно здійснення ОСОБА_1 виплати по відшкодуванню коштів за вкладами за рахунок гарантування вкладів фізичних осіб за договорами строкового банківського вкладу (депозиту) від 14.02.2014р. №1842721 та № 1685439.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 17.05.2016 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "Надра" включити ОСОБА_1 до повного переліку вкладників ПАТ "КБ"НАДРА" , які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 стосовно здійснення ОСОБА_1 виплати по відшкодуванню коштів за вкладами за рахунок гарантування вкладів фізичних осіб за договорами строкового банківського вкладу (депозиту) від 14.02.2014р. №1842721 та № 1685439.

Відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "Надра" - надала до суду апеляційної інстанції письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обгрунтованість постанови суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "Надра" - надав до суду апеляційної інстанції письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обгрунтованість постанови суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.05.2016 р. залишити без змін.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники процесу не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином. Від позивача до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч.4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 14.09.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 14.02.2014 року публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" (надалі-Банк) та ОСОБА_1 ( надалі - Вкладник) уклали договір строкового банківського вкладу ( депозиту) в банківських металах "Золотий" № 1842721, відповідно до якого Вкладник передає, а Банк приймає на вкладний ( депозитний) рахунок банківський метал золото ( XAU) 999,9 проби, вагою 71 грам ( 2,28 унції золота) під 1% річних строком на 6 місяців від дати надходження вкладу на вкладний рахунок та договір строкового банківського вкладу ( депозиту) в банківських металах "Золотий" № 1685439, відповідно до якого Вкладник передає, а Банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок банківський метал золото (XAU) 999,9 проби, вагою 93 грами (3,0 унції золота) під 1% річних строком на 6 місяців від дати надходження вкладу на вкладний рахунок ( а.с. 9,10).

Як убачається із виписок по рахунку, на поточному рахунку позивача в ПАТ "КБ "Надра" станом на 14.08.2014 р. залишок коштів становив 5,29 тр. унцій золота ( а.с. 35-36).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 р. №83 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 року №26 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Надра", згідно з яким з 06.02.2015 р. по 05.05.2015 р. включно запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "КБ "Надра"; уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "КБ "Надра" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Стрюкову І.О.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 21 квітня 2015 року ПАТ КБ "Надра" починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 06.2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати вкладникам здійснюються в розмірі вклада, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку, але не більше 200 тисяч гривень.

04.06.2015 року Правлінням Національного Банку України №356 прийнято постанову про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "Надра".

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.06. 2015 р. № 113 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "Надра" з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до Плану врегулювання, з 05.06.2015 р., та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкову І.О. строком на 1 рік з 05.06 2015 р. по 04.06. 2016 р. включно.

12.06.2015 р. в газеті "Голос України" №103(6107) опубліковано оголошення про ліквідацію Банку.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.04.2016 р. № 616 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "КБ "Надра" на два роки до 04.06.2018 р.

У відповідь на письмове звернення ОСОБА_1 від 24.03.2015 р. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Надра" листом від 22.04.2015 р. вих.№22-7-9762 повідомила позивача, що відповідно до ч.4 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не відшкодовує кошти за вкладами у банківських металах ( а.с. 21).

На звернення позивача, яке надійшло від Національного Банку України та зареєстровано Фондом №Д-43887/15 від 05.11.2015 р., Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Надра" листом від 14.12.2015 р. №21-038-53572/15 повідомив, що відповідно до п.10 ч.4 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд не відшкодовує кошти за вкладами у банківських металах ( а.с.7).

Вважаючи протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення його до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "КБ" Надра", позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у банківських металах, у зв'язку з чим відсутні підстави для включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справ, колегія суддів апеляційної інстанції зважає на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на таке.

Частиною третьою статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Статтею 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті шостому статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно з приписами ст. 12 Господарського процесуального кодексу України зокрема спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку підвідомчі господарським судам, а отже на них не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що Банк знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із визнанням його неплатоспроможним.

За таких обставин, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 16 лютого 2016 року по справі № 826/2043/15 та від 15.06.2016 № 826/20410/14.

Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно з п.1 ч.1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного порушення судом першої інстанції норм матеріального права є підставою для скасування постановленого у справі судового рішення та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 41, п.1 ч.1 ст. 157, ст. 160, 167, 195, 196, п.4 ч.1 ст. 198, ст.203, п.4 ч.1 ст.205, ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.05.2016р. по справі № 818/405/16 скасувати.

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "Надра", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство " Комерційний банк "Надра" - про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Русанова В.Б.
Повний текст ухвали виготовлений 19.09.2016 р.