Справа № 754/2090/16-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/2090/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Клочко І.В.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 вересня 2016 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Генчмазлумо І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Служби безпеки України на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 07 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Служби безпеки України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Служби безпеки України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 07 липня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Служби безпеки України щодо відмови ОСОБА_2 у наданні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за посадою на день перед звільненням з військової служби, станом на 16 грудня 2015 року, визначеного згідно з постановою КМУ від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Зобов'язано Службу безпеки України надати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, довідку про розмір грошового забезпечення за посадою на день перед звільненням з військової служби, станом на 16 грудня 2015 року. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням представником Служби безпеки України подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. В даному випадку постанова суду першої інстанції оскаржується з частині задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню в частині з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 16 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Служби безпеки України з заявою, в якій просив повідомити про дату та підстави зміни у складі грошового забезпечення співробітників Служби Безпеки України, про наявність повідомлення Служби безпеки України Пенсійного фонду України про зміну у складі грошового забезпечення співробітників Служби безпеки України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, а також просив надати довідку про розмір грошового забезпечення за посадою, яку обіймав позивач на день звільнення зі служби станом на день звернення з заявою (а.с.11).

У вищевказаній заяві позивача ОСОБА_2, останній просив повідомити про дату та підстави зміни у складі грошового забезпечення співробітників Служби Безпеки України, про наявність повідомлення Служби безпеки України Пенсійного фонду України про зміну у складі грошового забезпечення співробітників Служби безпеки України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45.

14 січня 2016 року Фінансово-економічне управління СБУ надало відповідь №21/3/2-Р-8/5 ОСОБА_2, в якій зазначено, що перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України останній раз правові підстави для такого повідомлення Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій військовослужбовцям, відповідно до п.1 Порядку перерахунку пенсій, затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 року №45 виникли 01 січня 2008 року, у зв'язку із запровадженням з цієї дати нових умов грошового забезпечення згідно з постановою КМУ від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (а.с.12).

Тобто, у відповіді №21/3/2-Р-8/5 від 14 січня 2016 року Фінансово-економічне управління СБУ надало обґрунтовану інформацію, з яких підстав не направлялись повідомлення до Пенсійного фонду України та не надається довідка.

У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд визнати протиправним дії управління СБУ щодо не надіслання до пенсійного органу та ненадання позивачу довідки про розмір грошового забезпечення позивача за посадою на день звільнення з військової служби для перерахунку пенсії та зобов'язати управління СБУ надіслати до пенсійного фонду та надати позивачу довідку про розмір грошового забезпечення за посадою , яку позивач займав перед звільненням, станом на 01 листопада 2015 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивачу та необхідності направлення СБУ до ГУ ПФУ в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення позивача за посадою, яку він займав на день звільнення зі служби для проведення перерахунку пенсії, так як неможливе застосування положення ч. 3 ст. 63 Закону, яка регулює порядок перерахунку пенсій, оскільки Постанова КМУ № 355 передбачає підвищення до пенсії у відсотковому відношенні до розміру пенсії, а не перерахунок у зв'язку з зміною розмірів окремих видів грошового забезпечення військовослужбовців.

Однак, оскільки у відповіді Фінансово-економічного управління СБУ №21/3/2-Р-8/5 від 14 січня 2016 року не надано запитуваної позивачем довідки та не викладені підстави ненадання такої довідки, то суд першої інстанції, вийшовши за межі позовних вимог, зобов'язав Службу безпеки України надати ОСОБА_2 довідку про розмір грошового забезпечення за посадою на день перед звільненням з військової служби, станом на 16 грудня 2015 року в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Так, визнаючи протиправними дії СБУ щодо відмови у наданні ОСОБА_2 довідки на його заяву від 16.12.2015 року, суд першої інстанції вказав що позивач має доступ до інформації про нього, яка збирається та зберігається, а розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані надавати її безперешкодно.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та зазначає наступне.

Статтею першою Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації

Відповідно до положень частини другої ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Положеннями частини першої, третьої, четвертої, п'ятої та шостої ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі. З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених норм права, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що законом передбачено довільну форма запиту на публічну інформацію, однак, такий запит обов'язково має містити свою назву - «запит».

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та зазначено вище, позивач звернувся до Служби безпеки України з заявою, в якій просив письмово повідомити його: про дату та підстави зміни у складі грошового забезпечення співробітників Служби безпеки України; про наявність повідомлення Служби безпеки України Пенсійному фонду України про зміни у складі грошового забезпечення співробітників Служби безпеки України відповідно до Постанови №45 від 13.02.2008 року. А також, просив надати довідку про розмір грошового забезпечення за посадою, яку він обіймав на день звільнення зі служби станом на день звернення з цією заявою.

Також, слід зазначити, в даній заяві не міститься посилань, що остання подана в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» (а.с.11).

На дану заяву, Фінансово-економічне управління СБУ надало відповідь №21/3/2-Р-8/5 ОСОБА_2, в якій зазначено, що перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України останній раз правові підстави для такого повідомлення Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій військовослужбовцям, відповідно до п.1 Порядку перерахунку пенсій, затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 року №45 виникли 01 січня 2008 року, у зв'язку із запровадженням з цієї дати нових умов грошового забезпечення згідно з постановою КМУ від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (а.с.12).

Тобто, у відповіді №21/3/2-Р-8/5 від 14 січня 2016 року Фінансово-економічне управління СБУ надало обґрунтовану інформацію, з яких підстав не направлялись повідомлення до Пенсійного фонду України та ненадано довідку.

Таким чином, позивач не звертався до відповідача (СБУ) з запитом про надання публічної інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для зобов'язання Служби безпеки України надати ОСОБА_2 в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» довідку про розмір грошового забезпечення за посадою на день перед звільненням з військової служби, станом на 16 грудня 2015 року.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що суд першої інстанції допустив непослідовність у своїх висновках, а саме дійшовши правомірного висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії, зобов'язав СБУ надати позивачу довідку, яка складається органами державної влади для подальшого проведення перерахунку пенсії органами Пенсійного фонду України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не дав належну правову оцінку тому факту, що позивач звернувся до відповідача не з запитом про надання публічної інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», як вирішив суд першої інстанції.

Відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній в Постанові Пленуму ВАСУ «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 13.01.2011 року №2939- VI «Про доступ до публічної інформації» від 30.09.2013 року №11, якщо запитуваний запит про надання публічної інформації є фактично зверненням (заявою, клопотанням) про надання інформації згідно із Законом України "Про звернення громадян", то в такому разі судам необхідно відмовляти в задоволенні позову щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації.

Суди також повинні відмовляти в задоволенні позову, який пред'явлено з вимогою щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації щодо її ненадання, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що позивач зажадав у відповідача інформацію відповідно до законів України "Про інформацію", "Про звернення громадян" тощо з підстав, що право позивача на отримання публічної інформації не порушено.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що право позивача на отримання публічної інформації не порушено, а тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її в частині та прийняти нову постанову суду в цій частині.

Таким чином вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Служби безпеки України - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м.Києва від 07 липня 2016 року - скасувати в частині задоволення позову про визнання протиправними дії Служби безпеки України щодо відмови ОСОБА_2 у наданні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за посадою на день перед звільненням з військової служби, станом на 16 грудня 2015 року, визначеного згідно з постановою КМУ від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та зобов'язання надати ОСОБА_2 довідку про розмір грошового забезпечення за посадою на день перед звільненням з військової служби, станом на 16 грудня 2015 року.

В цій частині прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Служби безпеки України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

В іншій частині постанову Деснянського районного суду м.Києва від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 19 вересня 2016 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.