Справа № 127/14423/16-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про поновлення строку апеляційного оскарження

Справа № 127/14423/16-а

14 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. Крім того, разом з матеріалами апеляційної скарги скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового акту.

В судовому засіданні позивач підтримала доводи клопотання та просила суд задоволити його.

Відповідач уповноважених представників в судове засідання не направив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до частини 2 статті 102 КАС України, питання про поновлення чи продовження пропущеного строку суд вирішує з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача та позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2016 року підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, позивач зазначає, що вказаний строк пропущено у зв'язку з тим, що копію оскаржуваної постанови отримано нею лише 02 серпня 2016 року, що засвідчується наявним в матеріалах справи поштовим конвертом (а.с. 44) та довідкою відділення поштового зв'язку від 26.08.2016 року (а.с. 43).

Згідно з ч. 2 ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Так, оскаржувана постанова була прийнята Вінницьким міським судом Вінницької області у порядку скороченого провадження, а її копія направлена позивачу 20 липня 2016 року, що підтверджується супровідним листом (а.с. 28).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження отримання позивачем постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2016 року у справі №127/14423/16-а, направлену вищевказаним супровідним листом.

Оцінюючи обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що за вказаних обставин апелянт не мав реальної можливості своєчасно реалізувати право на оскарження, а тому причини пропущення позивачем строку подачі апеляційної скарги є поважними .

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України „Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що причини пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2016 року є поважними, а тому строк підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 101, 102, 186 КАС України,

У Х В А Л И В :

1. Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2016 року задоволити.

2. Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.