Справа № 407/2103/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року м. Київ К/800/38540/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Пасічник С.С., Ситников О.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області на постанову Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 13.05.2013р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.07.2013р. у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області про визнання незаконними рішень та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання незаконними дій та зобов'язання відповідача призначити їй з 01.03.2013 року пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Постановою Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 13.05.2013р., яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.07.2013р., позов задоволено частково. Визнано незаконними дії управління Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області щодо відмови у призначенні позивачці пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Зобов'язано відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з 01.03.2013 року.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 10 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовим особам місцевого самоврядування, які працювали на виборних посадах в органах місцевого самоврядування 8 років і більше, або протягом повних двох і більше скликань, починаючи зі скликання 1990 року, за винятком припинення повноважень з причин, визначених статтею 78, пунктами 2, 3, 4 частини першої, частиною другою статті 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктами 1, 2, 6 частини першої і пунктом 1 частини другої статті 5 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», за наявності страхового стажу необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається пенсія відповідно до цього Закону незалежно від того, де вони працювали перед призначенням пенсії.

Згідно пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994р. № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 з 05.07.1982р. по 19.03.1990р. її обрано секретарем виконавчого комітету Червонополянської сільської ради, з 20.03.1990р. по 28.09.1992р. - заступником голови Червонополянської сільської ради, з 15.04.1998р. по 25.06.2002р. - секретарем Червонополянської сільської ради (а.с.11-14).

Позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області, з червня 2011 року вона отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З листопада 2012 року ОСОБА_1 переведено на пенсію відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а з березня 2013 року - на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На письмове звернення ОСОБА_1, відповідач листом № 40/С-2 від 29.03.2013р. повідомив, що підстави для призначення їй пенсії за нормами ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» відсутні.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскільки позивачка в оспорюваний період обіймала посаду секретаря виконавчого комітету Червонополянської сільської ради, яка була виборною, то зазначений період повинен враховуватись до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а відтак ОСОБА_1 має право на призначення пенсії відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що відповідач протиправно відмовив позивачці у призначенні пенсії на підставі ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про часткове задоволення позову.

Також безпідставним є посилання відповідача в касаційній скарзі на те, що до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на підставі Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховуються лише періоди роботи в органах місцевого самоврядування починаючи зі скликання 1990 року, оскільки за змістом ч. 10 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зазначене обмеження стосується лише періодів роботи протягом повних двох і більше скликань.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Антрациті та Антрацитівському районі Луганської області залишити без задоволення, а постанову Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 13.05.2013р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.07.2013р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: С.С. Пасічник

О.Ф. Ситников