Справа № 812/977/16
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року справа №812/977/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого судді: Васильєвої І.А., суддів: Казначеєва Е.Г., Жаботинської С.В.,

За участі секретаря судового засідання Борисова А.Б.,

За участі представників:

позивача, - не з'явився,

відповідача, - Мельника В.А.,

третьої особи, - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Сєвєродонецьке комфорт-авто» на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року про відмову у забезпеченні позову у справі № 812/977/16 за позовом Приватного підприємства «Сєвєродонецьке комфорт-авто» до Департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації, третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство» про визнання протиправним, скасувати рішення та зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто» (далі - позивач, ПП «Сєверодоецьке Комфорт-Авто») з адміністративним позовом до Департаменту регіонального розвитку промисловості інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації (далі - відповідач), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство» із вимогами про визнання протиправним та скасування рішення конкурсного комітету з організації проведення конкурсів на перевезення автомобільним транспортом у Луганській області щодо недопущення позивача до участі у конкурсі 27 липня 2016 року, зобов'язання відповідача провести засідання конкурсного комітету з використанням наданих до конкурсу від 27 липня 2016 року документів, на якому допустити до участі у конкурсі ПП «Сєвєродонецьке Комфорт-Авто» та визначити переможця за допомогою бальної системи оцінки пропозицій перевізників - претендентів за об'єктами конкурсу №№ 6, 41, 42, а також визнати переможцем конкурсу як єдиного перевізника - претендента за об'єктами конкурсу №№ 16, 17, 22, 23, 24, 25, 26, 28 (арк. справи 7-9).

Одночасно з поданням позову позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу укладати договори на регулярні перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньо обласному) автобусному маршруті загального користування з перевізником ТОВ «Автотранспортне підприємство» по об'єктам конкурсу №№ 6, 41, 42, заборонити проведення наступного конкурсу за об'єктами конкурсу №№ 16, 17, 22, 23, 24, 25, 26, 28 до вирішення судом позовної заяви по суті (арк. справи 25-27).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року позивачу відмовлено у задоволенні вищенаведеного клопотання (арк. справи 1, 2-3), що й стало підставою для звернення позивача до суду апеляційної інстанції з даною апеляційною скаргою (далі - апелянта), в якій останній, посилаючись на те, що судом під час відмови у задоволенні клопотання не враховано, що у разі задоволення клопотання про забезпечення позову шляхом вжиття тимчасових заходів щодо заборони укладання Договорів та проведення конкурсу на певний період, до вирішення судом питання по суті заявленого позову, це не зашкодить інтересам сторін по справі і дасть можливість відповідачу більш ефективно виконувати свої функції з організації перевезень на маршрутах загального користування, та керуючись п.п 6 п.55 Порядку, вже зараз призначити тимчасового перевізника задовольняючи потреби населення та соціальне замовлення при цьому інтереси позивача будуть захищені, оскільки відпаде загроза оскарження нових рішень та поновлення порушених прав. Таким чином вжиття заходів забезпечення позову не спричинить негативних наслідків як для відповідача, так і для третьої особи та інших суб'єктів в сфері автомобільного транспорту буде сприяти найбільш ефективному вирішенню завдань адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції від 23 серпня 2016 року, задовольнити апеляційну скаргу та прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання позивача та вжити заходи для забезпечення позову (арк. справи 40-42).

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні та залишити ухвалу суду першої інстанції про відмову позивачу у забезпеченні позову без змін.

Позивач та третя особа до судового засідання не з'явились, належним чином повідомлені про розгляд справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, вислухавши представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної та матеріали відокремленого провадження встановила наступне.

Відповідно до частини першої та третьої статті 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як вказувалось судом вище, позивач у своєму клопотанні концентрував увагу на тому, що у разі задоволення клопотання про забезпечення позову шляхом вжиття тимчасових заходів щодо заборони укладання Договорів та проведення конкурсу на певний період, до вирішення судом питання по суті заявленого позову, це не зашкодить інтересам сторін по справі і дасть можливість відповідачу більш ефективно виконувати свої функції з організації перевезень на маршрутах загального користування, при цьому інтереси позивача будуть захищені, оскільки відпаде загроза оскарження нових рішень та поновлення порушених прав.

При цьому зауважено, що вжиття заходів забезпечення позову не спричинить негативних наслідків як для відповідача, так і для третьої особи та інших суб'єктів в сфері автомобільного транспорту буде сприяти найбільш ефективному вирішенню завдань адміністративного судочинства.

Як вбачається з постанови Пленуму ВАСУ від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України» під час розгляду справ в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Тобто з наведеного вбачається, що під час приймання судом заходів забезпечення позову повинна існувати очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

До того ж, як вбачається з постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи те, що в клопотанні позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не міститься обґрунтування та мотивів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, колегія судді погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову за необґрунтованістю.

До того ж, у вказаному клопотанні позивач сам доводить те, що забезпечення позову не спричинить негативних наслідків як для відповідача, так і для третьої особи та інших суб'єктів в сфері автомобільного транспорту, тобто очевидної небезпеки немає.

З урахуванням викладеного, керуючись статтею 200 Кодексу адміністративного судочинства України вказані висновки суду є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.

Керуючись статтями 195, 196, 199, 200, 205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Сєвєродонецьке комфорт-авто» на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року про відмову у забезпеченні позову у справі № 812/977/16, - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року про відмову у забезпеченні позову у справі № 812/977/16, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 21 вересня 2016 року.

Головуючий: І.А. Васильєва

Судді: Е.Г. Казначеєв

С.В. Жаботинська