Справа № 819/731/16
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Львів Справа № 876/6259/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

з участю секретаря - Андрушківа І. Я.,

представника позивача - Чопея М. І.,

представника відповідача - Олексюка Р. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року у справі № 819/731/16 за позовом Приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс» до Головного управління ДФС в Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне агропромислове підприємство «Агропродсервіс» (далі - ПАП «Агропродсервіс») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Тернопільській області (далі - ГУ ДФС в Тернопільській області), в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 18 березня 2016 року № про нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовувало посиланням на те, що відповідачем протиправно нараховано йому пеню по контракту від 03 червня 2015 року № 08U/06/2015, укладеному з фірмою «Intermik» (Польща), оскільки ним вживалися заходи для продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями до моменту їх спливу, а видача Міністерством економічного розвитку і торгівлі України висновку з пізнішого періоду свідчить про відсутність вини позивача в цьому.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на обставини, викладені у позовній заяві, а також на те, що судом першої інстанції не враховано, що його звернення до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями не містили жодної вказівки на початок такого строку, а тому його початком необхідно вважати дату реєстрації в Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України його листів, що вказує на відсутність підстав для нарахування йому пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги поданої позивачем апеляційної скарги та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі акта перевірки від 02 березня 2016 року № 77/1900-2205/30356854, складеного за результатами позапланової невиїзної перевірки ПАП «Агропродсервіс» з питань дотримання вимог валютного законодавства по контракту від 03 червня 2015 року № 08U/06/2015 за період з 03 червня 2015 року по 02 листопада 2015 року, ГУ ДФС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 18 березня 2016 року № , яким позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 68896,22 грн.

Підставою для визначення позивачеві грошових зобов'язань слугував висновок відповідача про порушення позивачем вимог статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Вказаний висновок обґрунтований посиланням на порушення позивачем термінів проведення розрахунків в іноземній валюті у зв'язку з тим, що граничним терміном надходження товарів і надання послуг, імпортованих на умовах сплати авансових платежів, при виконанні контракту від 03 червня 2015 року № 08U/06/2015, укладеного з фірмою «Intermik» (Польща), визначено 02 вересня 2015 року та 18 жовтня 2015 року відповідно, натомість, висновками Міністерства економічного розвитку і торгівлі України продовжено строки розрахунків по даному контракту щодо надходження товарів з 08 вересня 2015 року по 01 жовтня 2015 року та з 12 жовтня 2015 року по 17 листопада 2015 року, а також щодо надання послуг з 22 жовтня 2015 року по 17 листопада 2015 року, відтак, неохоплені вказаними висновками періоди знаходяться поза межами строку, встановленого законодавством для розрахунків в іноземній валюті.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за згаданим вище контрактом, що свідчить про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення.

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Так, постановами Правління Національного банку України від 03 березня 2015 року № 160, від 03 червня 2015 року № 354 та від 03 вересня 2015 року № 581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

Порядок віднесення операцій резидентів до зазначених у частині першій цієї статті та умови видачі висновків на перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2007 року № 1409, для одержання висновку резидент подає Мінекономіки такі документи: 1) складений у довільній формі лист-звернення, що містить дані про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення, із зазначенням суми заборгованості та обґрунтуванням необхідності продовження встановленого строку на певний період; 2) засвідчені в установленому порядку копії: зовнішньоекономічного договору (контракту), в якому зазначаються адреса та банківські реквізити іноземних контрагентів. Якщо договір укладено іноземною мовою, заявник додає його переклад на українській мові; свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - резидента; документів, що підтверджують здійснення зовнішньоекономічної операції, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, вантажних митних декларацій, коносамента, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг).

Датою подання документів, на підставі яких видається висновок, вважається дата їх реєстрації в Мінекономіки.

Строк продовження розрахунків не може починатися раніше дати реєстрації в Мінекономрозвитку зазначених документів.

Мінекономіки розглядає подані резидентом документи протягом 10 робочих днів після їх реєстрації і видає висновок або письмово відмовляє у його видачі із зазначенням підстави.

Тобто за результатом розгляду поданих резидентом документів для одержання висновку про продовження строку розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, Мінекономіки при його прийнятті самостійно визначає строк, на який підлягають продовженню розрахунки за зовнішньоекономічними операціями, та обмежене лише при встановленні початку такого строку - не раніше дати реєстрації в Мінекономрозвитку необхідних документів.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено, що порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Як видно з матеріалів справи, позивач уклав зовнішньоекономічний (імпортний) контракт від 03 червня 2015 року № 08U/06/2015 з фірмою «Intermik» (Польща) на поставку лінії забою свиней вартістю 265500,00 євро та надання послуг щодо проекту розміщення обладнання, рекомендацій з попередньої монтажної підготовки, шеф-монтажу та навчання персоналу вартістю 24500,00 євро, всього вартістю 290000,00 євро. Контрактом передбачено, що покупець сплачує 20 відсотків загальної вартості контракту протягом 10 банківських днів з моменту підписання контракту, 10 відсотків - протягом 45 календарних днів після першого платежу, 50 відсотків - протягом 5 банківських днів після отримання повідомлення від продавця про дату готовності товару до відправки з заводу-виробника та 20 відсотків - протягом 3 банківських днів від дати підписання акта про виконані монтажні роботи і технічного введення в експлуатацію, але не пізніше, ніж протягом 4 місяців від дати відвантаження обладнання покупцю.

Також, сторонами контракту укладено додаткову угоду від 29 вересня 2015 року № 1, якою внесено зміни щодо юридичної адреси та реквізитів продавця і внесено доповнення до специфікації контракту.

Додатковою угодою від 01 жовтня 2015 року № 2 у зв'язку з внесенням змін до специфікації контракту і необхідностю проведення технічних налаштувань виробничої лінії продовжено строк виготовлення обладнання і його готовності до відвантаження до 80 робочих днів від дати підтвердження покупцем проекту технологічної лінії, але не пізніше 17 листопада 2015 року.

Таким чином, в період виникнення зобов'язань за вказаним вище контрактом передбачено 90-денний строк для розрахунків за операціями з імпорту.

На виконання умов контракту позивачем було здійснено попередню оплату вартості товару та послуг платіжними дорученнями від 04 червня 2015 року на суму 58000,00 євро, від 20 липня 2015 року на суму 29000,00 євро та від 02 листопада 2015 року на суму 145000,00 євро, а відтак, граничним строком отримання товару є 02 вересня 2015 року, 18 жовтня 2015 року та 31 січня 2016 року відповідно.

28 серпня 2015 року позивач звернувся з листом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про продовження строків проведення розрахунків за укладеним з фірмою «Intermik» (Польща) контрактом на період до 01 жовтня 2015 року, який був отриманий адресатом 31 серпня 2015 року.

Висновком Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 11 вересня 2015 року № 827 продовжено строки розрахунків за контрактом від 03 червня 2015 року № 08U/06/2015 на суму 58000,00 євро з 08 вересня 2015 року до 01 жовтня 2015 року.

09 жовтня 2015 року позивач вдруге звернувся з листом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про продовження строків проведення розрахунків за укладеним з фірмою «Intermik» (Польща) контрактом до 17 листопада 2015 року.

Висновком Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 26 жовтня 2015 року № 949 продовжено строки розрахунків за контрактом від 03 червня 2015 року № 08U/06/2015 на суму 58000,00 євро з 12 жовтня 2015 року до 17 листопада 2015 року та на суму 29000,00 євро з 22 жовтня 2015 року по 17 листопада 2015 року.

Вказані висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України позивачем не оскаржувались.

Таким чином, зовнішньоекономічні операції за контрактом від 03 червня 2015 року № 08U/06/2015, укладеним з фірмою «Intermik» (Польща), здійснені позивачем з пропуском 90-денного строку, зокрема, за періоди з 03 вересня 2015 року по 07 вересня 2015 року та з 02 жовтня 2015 року по 11 жовтня 2015 року на суму 58000,00 євро та за період з 19 жовтня 2015 року по 21 жовтня 2015 року на суму 29000,00 євро.

Посилання позивача на те, що не охоплені висновками Міністерства економічного розвитку і торгівлі України періоди прострочення розрахунків за контрактом підлягають врахуванню як продовжені з дати реєстрації в Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України його листів до уваги судом не береться, оскільки Міністерство економічного розвитку і торгівлі України є самостійним суб'єктом владних повноважень, в межах компетенції приймає висновки про продовження строку розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, правомірність яких може бути предметом позову в окремій справі та не підлягає дослідженню при вирішення даної справи.

Отже, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про правомірність нарахування позивачу пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 68896,22 грн.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс» залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року у справі № 819/731/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А. І. Рибачук

Судді В. М. Багрій

Д. М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 19 вересня 2016 року.