Справа № 822/1067/16
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1067/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року 12:59м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:позивача та представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання дій протиправними, скасування наказу, поновлення на посаді та зобов'язання вчинити дії, -

У судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини постанови згідно ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі по тексту позивач, ОСОБА_3А.) звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Прокуратури Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління державної казначейської служби України у Хмельницькій області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Хмельницької області №328к від 14.04.2016 про звільнення ОСОБА_3 з посади прокурора прокуратури м.Кам'янця-Подільського Хмельницької області;

- поновити ОСОБА_3, юриста 2 класу, на посаді прокурора прокуратури Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури Хмельницької області;

- визнати протиправними дії прокуратури Хмельницької області щодо не нарахування та невиплати заробітної плати за період з 15.07.2015 по 14.04.2016 включно відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру";

- зобов'язати прокуратуру Хмельницької області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати та інших виплат за період з 15.07.2015 по 14.04.2016 відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням вже здійснених виплат за цей період;

- стягнути з прокуратури Хмельницької області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.07.2015 по день поновлення на роботі за відрахуванням зборів, обов'язкових платежів та сум, виплачених при звільнені.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказом прокурора Хмельницької області від 14.04.2016 №328к ОСОБА_3 звільнено з посади прокурора прокуратури м. Кам'янця-Подільського та органів прокуратури. Підставою для звільнення стала реорганізація органу прокуратури відповідно до п.9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру". При цьому звільнення відбулось за відсутності подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та без попередження про звільнення у зв'язку з реорганізацією прокуратури. Зазначає, що відповідачем не дотримано норм трудового законодавства, що встановлюють додаткові гарантії для працівника. Вказує, що їй не було запропоновано іншу посаду, в тому числі на умовах переведення до іншого органу прокуратури Хмельницької області. Не враховано високі показники в роботі та її переважне право на залишення на роботі у зв'язку з тривалим безперервним стажем роботи. Вказує, що у попереджені про звільнення вона попереджалася про звільнення із займаної посади у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі. На переконання позивача, неможливо встановити, що ОСОБА_3 здала тестування "неуспішно", оскільки поняття "успішного проходження" є оціночним. Разом з тим, неуспішне проходження тестувань не є підставою для звільнення згідно КЗпП України та Закону України "Про прокуратуру". Вказує, що має право на перерахунок посадового окладу та інших нарахувань за період з 15.07.2015 по 14.04.2016 відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру".

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Звернули увагу на те, що посилання відповідача на наказ Генерального прокурора України №94ш від 23.09.2015, який став підставою реорганізації органу прокуратури - прокуратури м. Кам'янця-Подільського і подальшого звільнення ОСОБА_3 є неправомірним. Зазначили, що наказ про звільнення ОСОБА_3 підписаний не прокурором Хмельницької області, а виконуючим обов'язки прокурора області, який не був наділений правом звільнення працівників прокуратури.

Представник відповідача у судовому засіданні та в наданих письмових запереченнях і в додаткових запереченнях просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що звільнення позивача відбулось відповідно до положень діючого законодавства. Відповідно до п.5-1 Розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру", до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються: прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. 24.09.2015 позивача письмово попереджено про звільнення у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі. Проведення тестування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України. Наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 №98 затверджено Порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури. 24.07.2015 позивачем подано заяву про допуск до тестування на зайняття вакантної посади прокурора Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури Хмельницької області. За результатами тестування підсумковий бал ОСОБА_3 склав 88,33 бали. У рейтинговому списку ОСОБА_3 посіла 37 місце з 44. Згідно з наказом Генерального прокурора України №94ш від 23.09.2015 із штатного розпису прокуратури Хмельницької області виключено штатний розпис прокуратури м. Кам'янця-Подільського та встановлено у штатному розписі Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури 22 посади прокурорів. У зв'язку з тим, що призначення на посаду можливе за умови успішного проходження тестування та згідно з рейтинговими списками на підставі набраних балів, позивач не увійшов до кількості осіб, посади яких встановлено штатним розписом згідно наказу №98ш. Звернув увагу на помилковість твердження позивача щодо застосування до даних правовідносин норм КЗпП України, оскільки в даному випадку слід керуватись Законом України "Про прокуратуру", який є спеціальним по відношенню до норм КЗпП України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління державної казначейської служби України у Хмельницькій області, залучена до участі у справі ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.06.2016, заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зазначає, що головним розпорядником бюджетних коштів щодо організаційного забезпечення діяльності органів прокуратури, відповідно до ч.2 ст.85 Закону України "Про прокуратуру" та п.1 ч.2 ст.22 Бюджетного кодексу України є Генеральна прокуратура України. Казначейство здійснює лише розрахунково-касове обслуговування органів прокуратури України і не має права втручатися у діяльність цих органів та не уповноважене самостійно спрямовувати бюджетні асигнування, надані прокуратурі. Просить справу слухати за відсутності представника третьої особи.

Враховуючи думку позивача та представників сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третьої особи, оскільки його явка не визнавалася судом обов'язковою.

Заслухавши позивача та представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити з огляду на наступне.

Суд встановив, що згідно наказу від 09.07.2012 №660к, ОСОБА_3А призначена стажистом на посаду прокурора прокуратури м. Кам'янця-Подільського на умовах строкового трудового договору з 09.07.2012 по 08.07.2013.

Згідно наказу від 31.05.2013 №387к, у зв'язку із закінченням стажування, ОСОБА_3А призначена на посаду прокурора прокуратури м. Кам'янця-Подільського.

Наказом Генерального прокурора України №94ш від 23.09.2015 внесено зміни до структури та штатного розпису прокуратури Хмельницької області, зокрема, із штатного розпису прокуратури Хмельницької області виключено штатний розпис прокуратури м. Кам'янця-Подільського та встановлено у штатному розписі Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури 21 посаду прокурорів.

ОСОБА_3 попереджено 24.09.2015 про звільнення у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі, що підтверджується підписом на попередженні про звільнення.

Наказом прокурора Хмельницької області від 14.04.2016 №328к ОСОБА_3 звільнено з посади прокурора прокуратури м Кам'янця-Подільського та органів прокуратури у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури (п.9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру", п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України). Підставами зазначено: рейтинговий список Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури Хмельницької області, попередження про звільнення, листок непрацездатності.

Вважаючи своє звільнення таким, що суперечить чинному законодавству, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України "Про прокуратуру" (далі по тексту - Закон).

Із набранням чинності даним Законом була змінена система органів прокуратури України.

Частиною 1 ст.7 Закону визначено, що систему прокуратури України становлять:

1) Генеральна прокуратура України;

2) регіональні прокуратури;

3) місцеві прокуратури;

4) військові прокуратури;

5) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

У додатку до вказаного Закону наведено перелік і територіальну юрисдикцію місцевих та військових прокуратур, які запроваджувалися з 15.12.2015.

Окрім зміни системи органів прокуратури України, Законом було запроваджено ряд принципово нових підходів до питань призначення на посади прокурорів місцевої прокуратури, основою якого є якісне оновлення керівного та кадрового складу.

Зокрема, приписами ст.28 Закону встановлено, що добір кандидатів на посаду прокурора здійснюється на конкурсних засадах із числа осіб, які відповідають вимогам, установленим частинами першою та п'ятою статті 27 цього Закону, за результатами кваліфікаційного іспиту, проведеного відповідно до вимог цього Закону.

Як зазначено вище, наказом Генерального прокурора України №94ш від 23.09.2015 у зв'язку з утворенням з 15.12.2015 місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, у штатному розписі прокуратури Хмельницької області виключено ряд міських, районних, міжрайонних прокуратур у тому числі прокуратуру м. Кам'янця-Подільського та встановлено у штатному розписі Кам'янець-Подільську місцеву прокуратуру під територіальну юрисдикцію якої підпадають Дунаєвецький район, місто Кам'янець-Подільський, Кам'янець-Подільський район, Новоушицький район, що визначено у додатку до Закону.

У штатному розписі місцевих прокуратур Хмельницької області за рахунок резерву Генеральної прокуратури України встановлено 201,5 одиниць з відповідним фондом заробітної плати, з них для Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури 21 прокурори, в тому числі 3 в Новоушицькому відділі.

Відповідно до ч.1 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Згідно ч.3 вказаної статті, одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Як встановлено вище, 24.09.2015 позивача на виконання вимог ст.49-2 КЗпП України ознайомлено із попередженням про звільнення.

При цьому суд встановив, що зі змісту вказаного попередження випливає, що відповідач вказав позивачу на його можливе, а не обов'язкове (безальтернативне), наступне звільнення у зв'язку з внесенням змін до структури та штатного розпису прокуратури Хмельницької області щодо ліквідації підпорядкованих їй прокуратур районного рівня та затвердження штатних розписів новоутворених місцевих прокуратур, з 14.12.2015, яке відбудеться за наявності зазначених вище умов.

Наведене фактично свідчить про те, що позивачу була запропонована інша посада в новоутвореній місцевій прокуратурі, обійняти яку останній мав можливість лише за результатами об'єктивного оцінювання, яке буде проводитись незалежним органом, який із цією метою буде утворено.

У пп. "в" пп.1 п.5-1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Закону визначено, що до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.

Тобто прокурори, які працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, в разі успішного проходження ними тестування будуть призначені на посади у новоутворених місцевих прокуратурах.

На виконання вимог п.5-1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру", з метою кадрового наповнення місцевих прокуратур, Генеральним прокурором України видано наказ №98 від 20.07.2015 "Про затвердження Порядків проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах" (далі - Порядок №98).

Відповідно до п.1.2 Порядку №98 на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

Пунктом 1.4 Порядку №98 визначено, що прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, претендують на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, яка утворюється шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій вони працюють.

Отже, позивач згідно умов Порядку №98 могла претендувати тільки на посаду в Кам'янець-Подільській місцевій прокуратурі.

У попередженні про можливе звільнення до ОСОБА_3 доведена інформація про тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі, а, відтак, остання повідомлена, що зможе перейти на роботу у відповідну місцеву прокуратуру за умови успішного проходження тестування.

Відповідно до п.3.16 Порядку №98 на підставі відомостей про результати тестування робоча група регіонального центру формує рейтинговий список, форма якого наведена у додатку 2 цього Порядку, по кожній місцевій прокуратурі окремо.

Згідно п.3.18 Порядку №98, рейтинговий список кандидатів оприлюднюється на офіційному веб-сайті відповідної регіональної прокуратури після закінчення тестування.

Пунктами 8.1 8.7 Порядку №98 визначено, що рішення щодо результатів тестування може бути оскаржене до робочої групи, а рішення робочої групи може бути оскаржене до суду.

Як зазначалось вище, позивачем 24.07.2016 подано заяву для участі у тестуванні для зайняття вакантної посади прокурора Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури Хмельницької області. При цьому зі змісту рейтингового списку Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури Хмельницької області випливає, що ОСОБА_3 за результатами тестування на заміщення посад прокурорів у Кам'янець-Подільській місцевій прокуратурі Хмельницької області зайняла 37 позицію із загальним підсумковим балом 88,33.

Суд враховує, що позивач результати такого тестування не оскаржував.

При цьому, як вже зазначалося відповідно до наказу Генерального прокурора України №94ш від 23.09.2015, штатна чисельність прокурорів Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури Хмельницької області становить 21 одиницю.

Тобто, призначення на посади прокурорів Кам'янець-Подільської місцевої прокуратури Хмельницької області здійснювалось в межах визначеної штатної чисельності (21 посад) за результатами проходження кандидатами успішного тестування відповідно до сформованого рейтингу.

Згідно п.9.5 Порядку №98 керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

При цьому, суд наголошує, що в силу приписів ст.28 Закону добір кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури здійснюється виключно на конкурсних засадах.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позивач займав 37-е місце у рейтинговому списку, яке не надає права претендувати на одну із посад в Кам'янець-Подільській місцевій прокуратурі Хмельницької області. Відповідач був позбавлений правових підстав на призначення ОСОБА_3 на відповідну посаду за результатами неуспішного проходження останньою тестування.

Таким чином, оскільки і Законом, і Порядком №98 визначено умову призначення прокурора на посаду в реорганізовану прокуратуру - успішне проходження тестування, її невиконання позбавило ОСОБА_3 можливості бути працевлаштованою на посаді прокурора у новоутвореній місцевій прокуратурі.

При цьому можливостей залишення позивача на посаді прокурора прокуратури м. Кам'янця-Подільського після 15.12.2015 не існувало, оскільки штатний розпис цієї прокуратури був виключений за наказом Генерального прокурора України №94ш від 23.09.2015, а сама прокуратура припинила свою діяльність як суб'єкт владних повноважень.

Також станом на 15.09.2016 вакантних посад в місцевих прокуратурах Хмельницької області.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.51 Закону прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки орган прокуратури в якому працював позивач реорганізований, усі штатні посади цієї прокуратури є ліквідованими, а можливість працевлаштування в новоутвореній місцевій прокуратурі виключається у зв'язку з неуспішним проходженням тестування, звільнення ОСОБА_3 із займаної посади ґрунтується на вимогах закону.

Крім того, суд враховує, що приписи п.1 ч.1 ст.16 Закону визначають, що незалежність прокурора забезпечується особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

При цьому згідно ч.3 ст.16 Закону, прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

Отже, саме Законом передбачаються підстави для припинення повноважень прокурора, а, відтак, норми останнього в частині, зокрема, звільнення прокурора є спеціальними по відношенню до інших нормативних актів.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 17.02.2015 у справі №21-8а15.

Зокрема, зазначено, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Суд вважає безпідставним твердження позивача про порушення відповідачем порядку її звільнення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.60 Закону, прокурор звільняється з посади особою, уповноваженою цим Законом приймати рішення про звільнення прокурора, за поданням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, якщо:

1) прокурор не подав заяву про переведення до іншого органу прокуратури протягом п'ятнадцяти днів;

2) в органах прокуратури відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення;

3) прокурор неуспішно пройшов конкурс на переведення до органу прокуратури вищого рівня.

Суд не встановив, а сторони не надали доказів подання ОСОБА_3 заяви про переведення до іншого органу прокуратури протягом п'ятнадцяти днів.

Разом з тим, згідно листа від 16.06.2016 №11-359вих-16, станом на 15.12.2015 вакантні посади в місцевих прокуратурах Хмельницької області відсутні. Станом на 14.04.2016 в місцевих прокуратурах Хмельницької області наявна одна вакантна посада - прокурора Городоцької місцевої прокуратури, яка заповнюється за результатами конкурсного відбору.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.62 Закону, подання про звільнення прокурора з посади вноситься Вищою радою юстиції або Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів у визначених законом випадках.

Прийняття рішення про звільнення прокурора з посади здійснюється особою, уповноваженою цим Законом приймати рішення про звільнення прокурора, виключно на підставі та в межах подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів чи Вищої ради юстиції.

Проте, відповідно до пп. 5-1 п. 4 Перехідних положень Закону, до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" цього Закону прокурори призначаються на посади та звільняються з посад, у тому числі адміністративних, без рекомендації Ради прокурорів України чи подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів уповноваженими приймати такі рішення особами.

Таким чином, позивач, зазначаючи про те, що особливий порядок звільнення прокурора, передбачений ст.60 Закону, не застосовується до 15.12.2015, не врахував, що вказаний порядок не застосовується в частині звільнення виключно на підставі та в межах подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів чи Вищої ради юстиції, у той час як відповідне рішення уповноважена особа вправі приймати тимчасово без такого подання.

Звільнено позивача тільки 14.04.2016 внаслідок перебування останньою на лікарняному з 14.12.2015. Отже, фактично на момент настання обставин, що стали підставою для звільнення ОСОБА_3 не застосовувався особливий порядок звільнення.

Крім того, твердження ОСОБА_3 про те, що оскаржуваний наказ підписано неуповноваженою на те особою, суд відхиляє з огляду на таке.

Пунктом 3 ч.1 ст.11 Закону визначено, що керівник регіональної прокуратури призначає на посади та звільняє з посад прокурорів регіональних та місцевих прокуратур у встановленому цим Законом порядку.

При цьому, згідно ч.3 ст.11 Закону, у разі відсутності керівника регіональної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника регіональної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника регіональної прокуратури.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.51 Закону, особами, які в установленому цим Законом порядку приймають рішення про звільнення прокурора з посади, є керівник регіональної прокуратури - щодо прокурорів відповідної регіональної прокуратури та прокурорів місцевих прокуратур, які розташовані у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної регіональної прокуратури.

Наказ від 14.04.2016 №328к підписано виконуючим обов'язки прокурора області Р. Кахній, на якого, згідно наказу від 19.01.2016 №23-ов, покладено виконання обов'язків прокурора області у разі його відсутності.

Враховуючи наведене, підписання наказу від 14.04.2016 №328к виконуючим обов'язки прокурора області є обґрунтованим та відповідає вимогам Закону.

Відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, визначені чинним спеціальним законодавством, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу №328к від 14.04.2016 відсутні. Як наслідок відсутні підстави для задоволення похідних від них вимог.

Щодо позовних вимог про зобов'язання прокуратуру Хмельницької області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати та інших виплат за період з 15.07.2015 по 14.04.2016 відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням вже здійснених виплат за цей період, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.81 Закону України "Про прокуратуру", посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури, саме місцевої, а не міжрайонної, встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

Виходячи з норм Закону, під час роботи в органах прокуратури оклад позивача повинен складати 10 мінімальних заробітних плат починаючи з 01.07.2015 і до 14.12.2015, на що і він посилається, обґрунтовуючи позовні вимоги у цій частині.

Разом з тим, відповідно до ст.ст.8, 13 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з державного бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону. Обсяг витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Згідно п.9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет на 2015 рік" установлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік, а також, що норми і положення ст.81 Закону України "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, Закон України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", як спеціальний Закон, який регулює бюджетні відносини, у тому числі й питання заробітної плати працівників органів прокуратури, як таких, що фінансуються з державного бюджету, надає повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір та порядок виплати заробітної плати працівників органів прокуратури.

Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012р. "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №763 від 30.09.2015р., визначено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури. Так, додатком №5 до Постанови посадовий оклад прокурора міжрайонної прокуратури складає 1359,00-1399,00 грн.

Суд прийшов до висновку, що прокуратура Хмельницької області не наділена правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату заробітної плати у відповідному розмірі.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 12 липня 2016 року (справа №21-1726а16) та від 13 липня 2016 (справа №21-1488а16).

Суд також враховує положення актів міжнародного права. За змістом ст.22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 ст.71 Кодексу адиміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд враховує, що відповідачем доведена, а позивачем не спростована, правомірність звільнення позивача.

Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 94, 158-163, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 21 вересня 2016 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1