Справа № 22-а/0690/7552/11
Суддя: Миніч Т. І.
Дата ухвалення: 2011-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/7552/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Миніч Т.І.,

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1, при секретарі

судового засідання: ОСОБА_2,

без участі сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Малинському районі на постанову Малинського районного суду від 8 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в Малинському районі про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахунок пенсії,

встановив:

У січні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом. Просила визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Малинському районі такими, що не відповідають вимогам ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" (надалі - Закону), зобов'язати відповідача зробити їй перерахунок пенсії на підставі вказаного Закону. При цьому посилалася на те, що є інвалідом третьої групи, пов"язаної з наслідками чорнобильської катастрофи. В порушення вимог Закону їй призначено пенсію у розмірі 729,82 грн., хоча цей розмір повинен становити не менше шести розмірів мінімальних пенсій за віком.

Постановою Малинського районного суду від 8 вересня 2010 року позов задоволено частково. Дії Управління Пенсійного Фонду України в Малинському районі визнані неправомірними. Стягнуто з Управління Пенсійного Фонду України в Малинському районі на користь позивачки недоплачену пенсію за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року в розмірі 31364 грн.16 коп. В задоволенні решти вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Управління Пенсійного Фонду України в Малинському районі порушує питання про скасування зазначеної постанови. При цьому апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що при призначенні пенсії позивачеві не можуть застосовуватись мінімальні розміри пенсії за віком, оскільки на пенсії в такому розмірі не проводиться фінансування управлінням праці та соцзахисту населення, яке є розпорядником коштів. Витрачання бюджетних коштів у розмірі, не передбаченому фінансуванням, призведе до їх нецільового використання. На думку апелянта, суд не звернув уваги на те, що розміри пенсій по інвалідності, щодо яких встановлено причинний зв"язок з насідками аварії на ЧАЕС, встановлені постановами Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року, виходячи із реальної можливості видаткової частини Державного Бюджету.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка має статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, їй встановлено 3 групу інвалідності внаслідок захворювання, викликаного впливом аварії на ЧАЕС (а.с.11-12). їй призначено пенсію за віком в розмірі 729, 82 грн . (а.с.17) .

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткову обгрунтованість вимог позивачки, зважаючи на наступне.

Статтею 49 Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону, в якій наведено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких установлено зв"язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими ніж шість мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю, зокрема інвалідам 3 групи - у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

За наведених обставин, суд першої інстанції правильно вважав, що вихідним критерієм розрахунку пенсії позивачці має бути мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними актами суд дійшов обгрунтованого висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст.50,54 Закону, застосуванню підлягає саме розмір прожиткового мінімуму для осіб, котрі втратили працездатність, установлений у Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування мінімальної пенсії за віком для розрахунку інших пов"язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч.1 цієї статті.

Крім того, Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" саме на Пенсійний фонд України та його відповідні територіальні органи покладено обов"язок щодо призначення пенсій, забезпечення їх своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати. Тому суд правильно вважав, що саме на цього відповідача слід покласти обов'язок зробити позивачеві перерахунок пенсії.

Разом з тим, задовольняючи вимогу про стягнення коштів, суд першої інстанції помилився у визначенні способу захисту порушеного права. Оскільки спірні суми не були нараховані позивачці, а суд не наділений компетенцію виконувати функцію органу, який уповноважений нараховувати кошти, позов в цій частині слід задовольнити частково, зобов'язавши відповідача нарахувати кошти та забезпечити їх виплату.

За таких обставин оскаржуване рішення підлягає зміні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.195,196,198,202, 205,207 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Малинському районі задоволити частково.

Постанову Малинського районного суду від 8 вересня 2010 року змінити.

Викласти третій абзац резолютивної частини постанови в наступній редакції.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Малинському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_3 як потерпілій 1 категорії пенсію по 3 групі інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю у розмірах, визначених ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" за період з 1 січня по 31 грудня 2009 року.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: