Справа № 815/541/16
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 р. Справа № 815/541/16

Категорія: 9.5 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Семенюка Г.В.
при секретаріБерекет Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2016 року по справі за позовом Головного управління Держпраці в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, -

встановиЛА:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Держпраці в Одеській області ( далі - позивач, далі - ГУ Держпраці в Одеській області) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (далі - відповідач, далі - ФОП ОСОБА_5), за результатом розгляду якого, з урахуванням уточнень до адміністративного позову, позивач просить: застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до фізичної особи- підприємця ОСОБА_5 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1, АДРЕСА_1) шляхом зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1) повністю зупинити експлуатацію: - автозаправної станції контейнерного типу за адресою: АДРЕСА_2; - автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_3, у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю людей.

Суд першої інстанції своєю постановою від 03 червня 2016 року відмовив в задоволенні адміністративного позову Головного управління Держпраці в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до фізичної особи- підприємця ОСОБА_5 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1, АДРЕСА_1) шляхом зобов'язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1) повністю зупинити експлуатацію: - автозаправної станції контейнерного типу за адресою: АДРЕСА_2; - автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_3, у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю людей.

Головне управління Держпраці в Одеській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління Держпраці в Одеській області посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Наказу Головного управління Держпраці в Одеській області від 18.12.2015 № 416 у період з 21 по 26 січня 2016 року посадовою особою Головного управління було проведено планову перевірку виробничих об'єктів Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1, юридична адреса - АДРЕСА_1), а саме: - автозаправної станції контейнерного типу за адресою: АДРЕСА_2; - автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_3, на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

Під час проведення планової перевірки ФОП ОСОБА_5 було виявлено всього 25 порушень нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, з яких 2 створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Так, згідно розділу V акту перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) від 26 січня 2016 року № 62 (далі - Акт перевірки) зафіксовані наступні порушення, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

1.Відсутній дозвіл на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки: експлуатацію АЗС контейнерного типу за адресою: АДРЕСА_2, у складі резервуар сталевий горизонтальний № 1 - 8,8 м куб (для бензину А-80); резервуар сталевий горизонтальний № 2 - 8,8 м куб (для бензину А-92); резервуар сталевий горизонтальний № 3 - 8,8 м куб (для бензину A-9S). експлуатацію АЗС контейнерного типу за адресою: АДРЕСА_3, у складі: резервуар сталевий горизонтальний № 1 - 3,1 м куб (для бензину А-80); резервуар сталевий горизонтальний № 2 - 5,2 м куб (для бензину А-92); резервуар сталевий горизонтальний № 3 - 5,1 м куб (для бензину А-95); резервуар сталевий горизонтальний №3 - 10,5 м куб (для дизельного пального), що є порушенням статті 21 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-ХІІ (далі - Закон №2694) та пункту 1 Додатку 3 «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затвердженого Постановою КМУ № 1107 від 26.10.2011 року (пункт 1 Акту перевірки).

2.Не розроблено «План локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій», що є порушенням п.2.10.1 НПАОП 63.2-1.13-87, «Правила з техніки безпеки та промислової санітарії нафтобаз та автозаправних станцій», статті 11 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» від 18.01.2001 №2245-Ш (п. 2 Акту перевірки).

3.Не проведена у встановлений термін зачистка резервуарів з нафтопродуктами, що є порушенням п.2.10.1 НПАОП 63.2-1.13-87 «Правила з техніки безпеки та промислової санітарії нафтобаз та автозаправних станцій», п.2.1.11 «Правил з техніки безпеки та промислової санітарії нафтобаз та автозаправних станцій», затверджені Держкомнафтопродукт СРСР 27.05.1986р. відповідно до яких, зачистка резервуарів повинна виконуватись з додержанням вимог ГОСТ 1510-84 не рідше одного разу на два роки, а також при необхідності зміни марки нафтопродукту. Приймання резервуару в експлуатацію після зачистки і ремонту повинно бути оформлене актом, а у паспорті зроблена позначка з зазначенням дати зачистки і ремонту(п. 7 Акту перевірки).

4.Не проводиться ремонт і профілактичні випробування вибухозахищеного електрообладнання, що є порушенням п. 2.5 глави IX «Правила технічної експлуатації електроустановок споживачів» від 13.02.2012 №91, статті 13 Закону № 2694 (п.12 Акту перевірки).

5.Не проводиться встановленим порядком технічне обслуговування та ремонт технологічного обладнання АЗС (відсутній журнал обліку ремонту обладнання), що є порушенням п. 2.10.1 НПАОП 63.2-1.13-87 «Правил з техніки безпеки та промислової санітарії нафтобаз та автозаправних станцій», п.3.2-п.3.4 «Правил технічної експлуатації стаціонарних контейнерних та пересувних АЗС», затверджені Держкомнафтопродукт СРСР 27.05.1986р. (п. 13 Акту перевірки).

6.Не проведена встановленим порядком атестація робочих місць за умовами праці, що є порушенням п.1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці (НПАОП 0.00-6.23-92), статті 13 Закону № 2694 (п. 20 Акту перевірки).

До виконання робіт підвищеної небезпеки допускаються особи у яких відсутній висновок психофізіологічної експертизи, що є порушенням п.2.13 наказу МОЗ від 21.05.2007 № 246 «Про затвердження Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій», статті 21 Закону № 2694 (п. 22 Акту перевірки).

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач після проведення перевірки припинив трудові відносини із найманими працівниками. Крім цього суд першої інстанції послався на ту обставину, що ПАТ «Миколаївський експертно-технічний центр» та ПП «Техзабезпечення» у 2014 році проводилися випробування та діагностика, на підставі яких складено технічні звіти про можливість експлуатації резервуарів, де зазначено, що в результаті проведеного технічного дослідження резервуарів, дефектів, які б впливали на механічну чи конструкторську міцність не виявлено. Резервуари технічно справні. Для повного технічного огляду було проведено очистку резервуарів.

Згідно паспорту потенційно небезпечного об'єкту автомобільної заправної станції СПД ОСОБА_5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, заправна станція відповідає вимогам безпеки, стан технологічного обладнання задовільний, технічний стан споруди задовільний, стан трубопроводу задовільний та відповідає вимогам експлуатації, склади небезпечних речовин та ємності (резервуари) з небезпечними речовинами відповідають вимогам зберігання.

Згідно паспорту потенційно небезпечного об'єкту автомобільної заправної станції СПД ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 заправна станція відповідає вимогам безпеки, стан технологічного обладнання

задовільний, технічний стан споруди задовільний, стан трубопроводу задовільний та відповідає вимогам експлуатації, склади небезпечних речовин та ємності (резервуари) з небезпечними речовинами відповідають вимогам зберігання. у

22.10.2015 року електротехнічною лабораторією ПП «ЮМІС-ЕЛЕКТРО» проводилися випробування електрообладнання промбази за адресою: АДРЕСА_2, за результатами яких складено протоколи № № 525, 526, 527.

Відповідно до положень ст. 13 ЗУ « Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці.

Роботодавець несе безпосередню відповідальність за рушення діючого законодавства у сфері охорони праці.

Приписами ч. З ст. 21 Закону встановлено, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл).

Однак суд першої інстанції на підставі діючого законодавства прийшов до висновку, що одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Колегія суддів погоджується із доводами відповідача про те, що інформацію щодо зняття з реєстрації трудових договорів із найманими працівниками позивач надав після проведення перевірки, однак не надано належних доказів відсутності інших найманих працівників.

Зазначені обставини не є фактичним усуненням виявлених під час перевірки порушень, такі дії свідчать про ухилення відповідача від виконання норм та правил встановлених діючим законодавством.

За таких обставин позивач може в будь який час найняти працівників та продовжувати здійснювати роботу із підвищеною небезпекою із порушенням норм діючого законодавства України.

В матеріалах справи відсутні належним чином завірені копії відповідних документів, на які міститься посилання у рішенні суду: акту вводу в експлуатацію резервуарів із сертифікатом, технічні звіти ДАТ «Миколаївський експертно-технічний центр» та ПП «Техзабезпечення».

Натомість, було надано Акт приймання в експлуатацію будівлі, який не підтверджує усунення жодного порушення.

Виходячи із обставин справи та доказів оцінених колегією суддів можливо зробити висновок, що порушення які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, які зазначені в пунктах № 1. 2, 7. 12. 13. 20. 22 розділу V Акту перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) від 26 січня 2016 року № 62 станом на теперішній час належним чином не усуненні.

Відповідно до Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11.08.2011 року № 826 (далі - Положення), загроза життю та здоров'ю працівників - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об'єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Пунктом 2.26 Положення передбачено, що право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки: порушень вимог законодавства з охорони пралі та промислової безпеки, шо створюють загрозу життю працівників; відсутність дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки: не проведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки.

Статтею 4 Закону України «Про охорону праці» визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Згідно статті 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються и Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним вище обставинам, зібраним по справі доказам та не вірно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, неправильно вирішив спір відмовивши у задоволені позовних вимоги.

Доводи апеляційної скарги спростовують встановлені судом першої інстанції обставини та узгоджуються з нормами права, що регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу на підставі статті 202 КАС України потрібно задовольнити, скасувавши оскаржену постанову суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим рішення суду першої підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області, - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2016 року, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Головного управління Держпраці в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, - задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Фізичної особи-0підприємця ОСОБА_5 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1, АДРЕСА_1) шляхом зобовязання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1) повністю зупинити експлуатацію: - автозаправної станції контейнерного типу за адресою: АДРЕСА_2; - автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_3, у звязку із загрозою життю та здоров'ю людей.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного суду законної сили.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Г.В. Семенюк