Справа № 644/2907/16-а
Суддя: Маслов М. І.
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Маслов М. І.
Справа № 644/2907/16-а
Провадження № 2-а/644/74/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2016 року________м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у окладі:

головуючого - судді Маслова М.І.,

за участю секретаря судових засідань - Шпиця Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 7 батальйону № 1 УПП МВС України в м. Харкові про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ПСЗ № 070426 від 16.03.2016 року винесену інспектором роти № 7 батальйону № 1 УПП МВС України в м. Харкові Спіциним СІ. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122, ч.І ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 16.03.2016 року відносно нього інспектором роти № 7 батальйону № 1 УПП МВС України в м. Харкові Спіциним СІ. складено постанову про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 070426, в якій зазначено, що він 16.03.2016 року о 09-30 год. керуючи транспортним засобом ВАЗ-2106, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку по пр. Олександрівському (Косіора), буд. 91 в м. Харкові, в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4 «в» ПДР України, а також не мав при собі реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 «б» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач в своїй позовній заяві посилався на неправомірність винесення оскаржуваної постанови, вказав, що насправді він Правил дорожнього руху не порушував. Зазначив, що відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з'ясував всі обставини, які б свідчили про наявність в його діях проступку, за який передбачено адміністративну відповідальність, а також не надав оцінки фактичним обставинам, що мають значення для правильного вирішення справи. Також, позивач в своїй позовній заяві не заперечує той факт, що автомобіль знаходився в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», однак вказує на те, що автомобіль знаходився в несправному стані, а стоянка автомобіля була вимушеною зупинкою.

Позивач через канцелярію суду надав заяву в якій адміністративну справу за його позовом просив розглянути у його відсутність, позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач інспектор УПП МВС України в Харківській області Спіцин С.І. в судове засідання не з»явився, про причини неявки суду не повідомив,в інших судових засіданнях проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку з його безпідставністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, складеною інспектором роти № 7 батальйону № 1 УПП МВС України в м. Харкові лейтенантом поліції Спіциним СІ. відносно ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., за те, що ОСОБА_2 16.03.2016 року о 09-30 год. керуючи транспортним засобом ВАЗ-2106, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку по пр. Олександрівському (Косіора) біля буд. 91 в м. Харкові, в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4 «в» ПДР України, а також не мав при собі реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 «б» ПДР України.

З позовної заяви вбачається та не спростовується поясненнями сторін, що автомобіль ВАЗ-2106, державний номерний знак НОМЕР_1 знаходився по пр. Олександрівському (Косіора) біля буд. 91 в м. Харкові, в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено».

Посилання позивача на те, що автомобіль здійснив вимушену зупинку через його несправність не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до п 2.3 (а) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

До посилань позивача на те, що в автомобілі була ввімкнена аварійна світлова сигналізація внаслідок аварійної зупинки, однак не працювала у зв'язку з пошкодженням дроту живлення, суд відноситься критично, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9.9. (а) ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Відповідно до п. 9.10 ПДР України, разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними.

Відповідно до п. 9.11 ПДР України, якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар.

Таким чином, судом встановлено, що водій перед використанням не здійснив перевірки та не забезпечив транспортний засіб у справному технічному стані. Крім того, в разі поломки транспортного засобу, не здійснив всіх необхідних заходів, для встановлення відповідного розпізнавального знаку аварійної зупинки.

Також, позивачем не спростовується той факт, що на момент прибуття патрульної поліції в нього був відсутній реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до 2.1 (б) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Відповідно до п 2.2 ПДР України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Відповідно до п. 2.4 (а) ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Разом з тим, посилання позивача на упередженість працівників патрульної поліції до нього не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів

і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (зі змінами внесеними Законом України N 901-УШ ( 901-19 ) від 23.12.2015 року, який набрав чинності 28.12.2015 року).

Відповідно до ч. ч. З, 4 ст. 258 КУпАП протоколи не складаються, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить „допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ст. 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 10 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у зв'язку з його необґрунтованістю та недоведеністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ст. ст. 222, 258, 280 КУпАП, ст. ст. 6-14, 70-72, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти № 7 батальйону № 1 УПП МВС України в м. Харкові про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Маслов М.І.