Справа № 826/7969/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

15 вересня 2016 року № 826/7969/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області
провизнання протиправними дій та скасування постанов від 25.03.2016 та від 04.04.2016 ВП №50607910,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області, в якому просить (з урахуванням уточненої позовної заяви від 07.07.2016):

- визнати протиправними дії відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області у відкритті виконавчого провадження ВП №50607910 з виконання виконавчого напису, виданого 10.03.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В., реєстровий номер №334 про повернення лізингоодержувачем - ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 - на користь лізингодавця - товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», 02152, місто Київ, проспект Тичини, 1-В, ; ІПН НОМЕР_4, - об'єкта фінансового лізингу - автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, номер кузова НОМЕР_2, рік випуску - 2012, державний реєстраційний знак НОМЕР_3, вартістю 179 563,07 грн., що був переданий в користування, згідно з договором про фінансовий лізинг від 11.10.2012 №00005966;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження старшого державного виконавця Гаврилюк С.В. відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області від 25.03.2016;

- скасувати постанову про стягнення виконавчого збору старшого державного виконавця Гаврилюк С.В. відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області від 04.04.2016.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що виконавче провадження №50607910, відкрито відділом державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області в порушення положень статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки позивач не має місця проживання, перебування, роботи на території, на яку розповсюджується підвідомчість відповідача, крім того, за твердженням останнього, майно, належне позивачу, також не має свого місцезнаходження на вказаній території. Також, позивачем наголошено, що він не отримав від відповідача постанови про відкриття вказаного виконавчого провадження, що додатково свідчить про необґрунтованість винесення відділом оскаржуваної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Водночас, від представника останнього через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також письмові заперечення проти позову, в яких зазначено про правомірність оскаржуваних дій та рішень, вчинених (прийнятих) у межах наявних у відділу повноважень.

З огляду на викладене, розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Старшим державним виконавцем Гаврилюком С.В. відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області за результатами розгляду заяви про примусове виконання виконавчого напису №334, виданого 10.03.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. про повернення лізингоодержувачем - ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 - на користь лізингодавця - товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» - об'єкта фінансового лізингу - автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель Polo, тип - легковий седан-В, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_2, рік випуску - 2012, колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_3, вартістю 179 563,07 грн., що був переданий в користування, згідно з договором про фінансовий лізинг від 13.10.2012 №00005966, та підлягає поверненню за невиплачені лізингові платежі в період з 16.03.2015 по 16.11.2015, заборгованість станом на 16.11.2015 у розмірі 58 766,57 грн., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2016 (ВП №50607910).

У межах виконавчого провадження №50607910 старшим державним виконавцем Гаврилюком С.В. відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.04.2016, якою постановлено стягнути з боржника - ОСОБА_1 - виконавчого збору у розмірі 5876,66 грн.

Вважаючи дії з відкриття виконавчого провадження №50607910 та вказані постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з боржника виконавчого збору протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Приписами частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

При цьому, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (частина перша статті 17 Закону України «Про виконавче провадження»).

У силу пункту 4 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, виконавчі написи нотаріусів.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови та наявних у матеріалах справи доказів, виконавчим документом, на підставі якого відкрито виконавче провадження №51246888, є виконавчий напис від 10.03.2016, зареєстрований в реєстрі за №334 та виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В., про повернення лізингоодержувачем - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Київська область, місто Яготин, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 03028, АДРЕСА_1, місце роботи: товариство з обмеженою відповідальністю «Метафора Транс» - на користь лізингодавця - товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» - об'єкта фінансового лізингу - автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель Polo, тип - легковий седан-В, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_2, рік випуску - 2012, колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_3, вартістю 179 563,07 грн.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Так, за загальним правилом, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу (частина перша статті 20 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється державним виконавцем за місцем проведення таких дій (частина друга статті 20 Закону України «Про виконавче провадження»).

З огляду на вказані законодавчі положення вбачається, що місце виконання рішення визначається за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна, а також за місцем проведення дій, які зобов'язаний вчинити боржник за виконавчим документом. При цьому, право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служб у разі наявності законодавчо обумовленої альтернативи належить стягувачу.

У відповідності до змісту виконавчого напису №334, виданого 10.03.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В., який виступає в якості виконавчого документа у досліджуваному виконавчому провадженні, в останньому вказано лише адресу місця проживання боржника - ОСОБА_1, - а саме: 03028, АДРЕСА_1. Інших відомостей щодо можливого місця виконання даного виконавчого напису зміст останнього не містить.

При цьому, у заяві про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2016 за вих. №182, поданої стягувачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» - до начальника відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області, зазначено про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса від 10.03.2016 №334 за місцезнаходженням транспортного засобу - Вінницька область, смт. Літин, вулиця Сосонське шосе, 10, товариство з обмеженою відповідальністю «Обрій».

У той же час, суд звертає увагу, що при поданні стягувачем вказаної заяви останнім не зазначено та не надано доказів, які б підтверджували перебування вказаного транспортного засобу станом на момент подання заяви про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2016 за вих. №182 за вказаною адресою.

Відтак, наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено правомірності відкриття відповідачем виконавчого провадження №50607910, керуючись місцезнаходженням транспортного засобу, вказаного у заяві про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2016 за вих. №182, - Вінницька область, смт. Літин, вулиця Сосонське шосе, 10, товариство з обмеженою відповідальністю «Обрій», - враховуючи, при цьому, вказане у виконавчому документі місце проживання боржника - 03028, АДРЕСА_1, - що територіально не підвідомче відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області.

Приписами пункту 4 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Таким чином, враховуючи обставини даної справи, у відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області були відсутні повноваження з відкриття виконавчого провадження №50607910, а тому дії відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області щодо відкриття виконавчого провадження №50607910 з виконання виконавчого напису, виданого 10.03.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В., реєстровий номер №334, є протиправними.

У силу частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Разом з тим, враховуючи висновки суду щодо відсутності у відповідача повноважень на відкриття виконавчого провадження №50607910, суд також вказує, що постанова про відкриття виконавчого провадження №50607910 від 25.03.2016 та постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.04.2016, які винесені відповідачем як похідні від вказаних дій, щодо яких суд дійшов до висновку про протиправність останніх, є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 23.06.2016 №259, ОСОБА_1 в якості судового збору сплачено 1653,63 грн.

Отже, сума судового збору, що підлягає поверненню позивачу, становить 1653,63 грн.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області щодо відкриття виконавчого провадження №50607910 з виконання виконавчого напису, виданого 10.03.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В., реєстровий номер №334.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області про відкриття виконавчого провадження №50607910 від 25.03.2016.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.04.2016 у виконавчому провадженні №50607910.

Присудити здійснені ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса: 03028, АДРЕСА_1) документально підтверджені квитанцією від 23.06.2016 №259 судові витрати у розмірі 1653,63 грн. (однієї тисячі шестисот п'ятдесяти трьох грн. 63 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Літинського районного відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Вінницькій області (, адреса: 22300, Вінницька область, смт. Літин, вулиця Героїв Чорнобиля, 17).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.