Справа № 804/4010/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2016 р. Справа № 804/4010/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що на підставі наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 30.05.2015 № 218 о/с відповідач, як випускник Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, була призначена на посаду слідчим слідчого відділу Красногвардійського районного відділу Дніпропетровського міського управління. Проте, на підставі наказу ГУ НП в Дніпропетровській області від 09.03.2016 № 59 о/с відповідач була звільнена зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України Про національну поліцію. У зв`язку із тим, що відповідач не відшкодовує витрати, повязані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Представник позивача в судове засідання не прибув, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи без його участі.
Судом було направлено на адресу відповідача копію ухвали про відкриття провадження у справі та повістку. Однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою відділення Укрпошти "за закінченням терміну зберігання". Згідно зі ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомлений про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
Представник третьої особи також в судове засідання не прибув, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевказане, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.
В матеріалах справи містяться письмові пояснення представника третьої особи, в яких останнім позовні вимоги підтримані та зазначено, що згідно з вимогами п. 2.3.6 Договору у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього Договору, особа зобовязана відшкодувати фактичні витрати, повязані з її утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
Відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання є підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку, як то визначено п. 3.1. Договору.
Згідно з вимогами п.4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ має правові підстави на відшкодування витрат, повязаних з навчанням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ ОСОБА_2
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
Згідно з наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 31.08.2011 р. № 256 ОСОБА_2 - відповідач, як курсант Запорізького юридичного інституту ДДУВС, навчаючись на денній формі навчання за державним замовленням, була переведена до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ.
Згідно з наказом ДДУВС від 28.02.2014 № 60 відповідач успішно закінчила ДДУВС, отримала диплом бакалавра та була направлена до ОВС.
Згідно з наказом ДДУВС від 05.08.2014 № 166 о/с відповідач була зарахована до ДДУВС слухачем магістратури денної форми навчання за державним замовленням.
Згідно з наказом ДДУВС від 29.05.2015 № 234 відповідач успішно закінчила ДДУВС, отримала диплом магістра та була направлена до ОВС.
12 листопада 2013 р. та 01 вересня 2014 р. на виконання вимог ст. 18 Закону України Про міліцію (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) та наказу МВС від 14.05.2007 №150 Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, між відповідачем, ДДУВС та ГУ МВС України в Дніпропетровській області був укладений адміністративний договір договір про підготовку фахівця у ДДУВС (далі Договори).
На підставі наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 30.05.2015 №218 о/с відповідач, як випускник ДДУВС, була призначена на посаду слідчим слідчого відділу Красногвардійського районного відділу Дніпропетровського міського управління.
Проте, на підставі наказу ГУ НП в Дніпропетровській області від 09.03.2016 № 59 о/с відповідач була звільнена зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України Про Національну поліцію.
Пунктом 2.3.6 укладеного Договору передбачено, що в разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 Договору, відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі, згідно з затвердженим розрахунком.
Відповідно до п. 3.2 Договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України.
Тобто, після закінчення Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ відповідачем не виконано вимоги, визначені п. 2.3.6 Договору, що спричиняє настання наслідків у вигляді необхідності відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, згідно п. 3.2 Договору.
Згідно з розрахунком витрат, здійсненим відповідно до Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та звязку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 17.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинна відшкодувати витрати, повязані з її утриманням у ДДУВС, у розмірі 29 578, 45 грн.
Згідно із ст. 9 Закону України Про міліцію (який діяв станом на час укладання договору про навчання відповідача, призначення та звільнення його з посади), на курсантів, слухачів, ад'юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, поширюються права і обов'язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.
Відповідно до ст. 24 Закону України Про військовий обов'язок і військову службу, початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов'язаних.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1410 від 15.12.1997 р. затверджено єдину систему військової освіти, до якої входить позивач.
Відповідно до ст. 18 Закону України Про міліцію, підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Відповідна норма міститься і в Законі України Про Національну поліцію.
Спір у справі, що розглядається, стосується відшкодування витрат, пов'язаних із утриманням у вищому навчальному закладі МВС України особи, яка в подальшому за власним бажанням звільнилася з органів внутрішніх справ до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання.
Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України (далі - Порядок) затверджено Постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2007 № 313.
Відповідно до п. 1, 2 Порядку, визначено механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі:
- дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни;
- відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.
Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Порядок розрахунку витрат установлює МВС разом з Мінфіном. Згідно з п. 3 Порядку, витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України, та особою.
Відповідно до ч. 1 п. 6 Порядку, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх здійснюється в судовому порядку.
Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв; іншими витратами Виконавця у звязку з утриманням Особи в університеті (п. 4.4.1 адміністративного Договору).
Відповідно до довідки-розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсанта ОСОБА_2 у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, загальна сума витрат на утримання відповідача за період 2011-2015 роки склала 29 578, 45 грн.
Вказана довідка направлялась відповідачу, однак доказів відшкодування витрат до суду не надано.
Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця у навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та відповідною особою.
Наказом Міністерства внутрішніх справ № 150 від 14.05.2007 на виконання постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ № 313 від 01.03.2007 року, та відповідно до вимог законів України Про вищу освіту, Про міліцію, з метою вдосконалення порядку підготовки фахівців у вищих навчальних закладах МВС України за державним замовленням, затверджено Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, згідно якого передбачено відшкодування вказаних витрат.
Спільним Наказом МО України, МФ України, МВС України, МТЗ України, АДПС України, УДО України, СБ України № 419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 р. затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок № 419).
Відповідно до п.2.1 Порядку № 419, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад, оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Оскільки відповідача звільнено з ОВС за п. 64 ж Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за власним бажанням), що підпадає під пп. 4.2 п. 4 Договору, виходячи з формулювання причин звільнення, остання повинна відшкодувати витрати, повязані з її утриманням у ДДУВС.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 30 серпня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1