Справа № 2а-303/2010
Суддя: Мірошниченко Н. В.
Дата ухвалення: 2010-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2а-303/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2010 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мірошниченко Н.В.

При секретарі Поляковій Т.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради в особі Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про визнання дії неправомірними та стягнення недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2010 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 23.12.2006р. народила дитину сина ОСОБА_2, у звязку з чим отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку, виплата якої у період з 13 лютого 2007 р. по 23.12.2009 року здійснюється відповідачем. Незважаючи на те, що чинним законодавством визначений розмір такої допомоги на рівні прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років, фактично виплата такої допомоги здійснювалася у значно меншому розмірі, що позивач вважає неправомірним. Втім у перерахунку такої допомоги та виплаті на її користь недоплаченої суми відповідачем було відмовлено. На підставі викладеного позивач просить суд поновити строк звернення до адміністративного суду; визнати бездіяльність відповідача протиправною щодо нездійснення перерахунку та виплати недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; зобовязати відповідача здійснити перерахунок виплаченої їй допомоги за період з 13.02.2007 р. по 23.12.2009 р.; понесені при поданні позовної заяви судові витрати стягнути з відповідача.

У судовому засіданні 29.03.2010 року позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на його безпідставність, надала суду письмові заперечення проти позову.

В судове засідання 29.03.2010 позивач не зявилася, надіслала до суду клопотання в якому просила розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 23.12.2006р. народила дитину сина ОСОБА_2, (а.с. 14), у звязку з чим отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виплата якої з 13.02.2007 р. по 23.12.2009 р. здійснювалася відповідачем (а.с.16).

В жовтні 2009 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок отриманої нею суми допомоги з 13.03.2007 р. у задоволенні якої було відмовлено (а.с. 17).

Відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

З 01 січня 2007 року набрав чинності Закон України Про державний бюджет України на 2007 рік, ст. ст. 56, 71 якого у 2007 році була зупинена дія ст. 12, ч. 1 ст. 15, п. 3 розділу VIII Прикінцеві положення Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, а також встановлений новий розмір відповідної допомоги для застрахованих осіб, що дорівнював різниці між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

09 липня 2007 року Конституційним Судом України було ухвалене рішення у справі № 6рп-2007, яким визнані неконституційними положення ст. 56 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік в частині визначення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та допомоги при народженні дитини, а також положення ст. 71 того ж Закону в частині зупинення дії ст. 12, ч. 1 ст. 15, п. 3 розділу VIII Прикінцеві положення Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми. У звязку з цим законодавство, що регулює спірні питання, повернулося до стану, що існував до набрання чинності Законом України Про державний бюджет України на 2007 рік.

Оскільки згідно ст. 73 Закону України Про Конституційний Суд України акти, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення відповідного рішення, але не з часу їх прийняття, дії відповідача за період з 13 лютого 2007 року до 08 липня 2007 року є правомірними, оскільки допомога у цей період виплачувалася відповідно до вимог чинного у ньому законодавства, а отже позовні вимоги, заявлені щодо періоду з 13.02.2007р. по 08.07.2007р. не підлягають задоволенню.

Дії відповідача щодо виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у неналежному розмірі за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. не можуть бути визнані правомірними, а заявлені щодо цього періоду позовні вимоги підлягають задоволенню.

З 01 січня 2008 р. набрав чинності Закон України Про державний бюджет України на 2008 рік, п. 23 розділу ІІ якого були внесені зміни до Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, якими визначений останнім законом порядок виплати згаданої допомоги поширений на осіб, застрахованих у системі державного соціального страхування, а також визначений єдиний для всіх отримувачів розмір такої допомоги, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

22 травня 2008 року Конституційним Судом України було ухвалене рішення у справі № 10-рп/2008, яким положення п. 23 розділу ІІ Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік, визнані неконституційними не були, а отже позовні вимоги, заявлені щодо періоду з 01.01.2008р. по 31.12.2008р. не підлягають задоволенню.

З тої ж підстави не підлягають задоволенню і позовні вимоги, заявлені щодо періоду з 01 січня 2009 року по 23 грудня 2009 року, оскільки нормативне регулювання спірних правовідносин у ньому було аналогічним.

Строк позовної давності у спірних правовідносинах суд вважає таким, що підлягає поновленню, оскільки зазначені позивачкою причини його пропуску, з урахуванням фактичних обставин справи, оцінює як поважні.

Керуючись Рішенням Конституційного Суду України у справі № 6рп-2007 від 09.07.2007р., ст. ст. 71, 94, 158 163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Строк звернення до адміністративного суду поновити.

Дії Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що була виплачена ОСОБА_1 у період з 09.07.2007р. по 31.12.2007 р., визнати неправомірними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради здійснити перерахунок суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що виплачувалася ОСОБА_1 у період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., виходячи з розміру такої допомоги, що дорівнює чинному у цей період прожитковому мінімуму для дітей віком до шести років, та виплатити на користь ОСОБА_1 різницю між розрахованою та фактично виплаченою сумами.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано.

У випадку подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання у відповідний строк апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після закінчення такого строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає чинності після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частин постанови з дня складення постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

У строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання такої заяви.

Суддя: Н.В.Мірошниченко