Справа № 810/4940/15
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 листопада 2015 року Справа № 810/4940/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Харченко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомПублічного акціонерного товариства "Київський картонно-паперовий комбінат"
доДержавної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Київський картонно-паперовий комбінат" звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 02.07.2015 № /2802 та 02.07.2015 № /2801.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими Публічному акціонерному товариству "Київський картонно-паперовий комбінат" донараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 50403 грн. 00 коп. (33602 грн. 00 коп. за основним платежем; 16801 грн. 00 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями) та зменшено розмір від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств на суму 168010 грн. 00 коп., на думку позивача, прийняті відповідачем з порушенням норм матеріального права та не відповідають вимогам закону, висновки контролюючого органу відносно факту вчинення підприємством правопорушення є помилковими, а тому оскаржувані податкові повідомлення рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що посадові особи Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем правомірно, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У судове засідання, призначене на 27.11.2015, представники сторін не з'явились, були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності.

Будь-яких заяв чи клопотань відповідача про відкладення судових засідань або повідомлень про причини неприбуття до суду не надходило.

В силу приписів частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги ту обставину, що про дату, час та місце судового розгляду справи сторони повідомлені належним чином, однак у судове засідання не з'явились, зважаючи на відсутність підстав для відкладення судового розгляду, передбачених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Публічне акціонерне товариство "Київський картонно-паперовий комбінат" (ідентифікаційний код 05509659, місцезнаходження: 08700, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, буд. 130) зареєстроване в якості юридичної особи 30.06.1994 та здійснює господарську діяльність, пов'язану, зокрема, з виробництвом паперу та картону; гофрованого паперу та картону, паперової та картонної тари; паперових виробів господарсько-побутового та санітарно-гігієнічного призначення, а також оптовою торгівлею іншими товарами господарського призначення (копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (т. 1 а.с. 216-217) та довідки Управління статистики в Обухівському районі Головного управління статистики у Київській області серії АБ № 473737 (т. 1 а.с. 214-215).

Як платник податків позивач перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області.

У травні-червні 2015 року посадовою особою Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 та підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено позапланову виїзну перевірку з питань дотримання Публічним акціонерним товариством "Київський картонно-паперовий комбінат" вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" за період з 01.01.2014 по 31.12.2014.

За результатами перевірки складено акт від 11.06.2015 № 1262/10-16-22-01/05509659 (далі акт перевірки), в якому зафіксовано, що Публічним акціонерним товариством "Київський картонно-паперовий комбінат" під час декларування податкових зобов'язань за господарськими операціями з купівлі у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" товарно-матеріальних цінностей та послуг не дотримано вимог підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пунктів 135.1, 135.2 статті 135, пункту 137.1 статті 137, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 та пунктів 201.6, 201.7, 201.8 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту за жовтень-грудень 2014 року на загальну суму 33602 грн. 00 коп. та завищення витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, за 2014 рік на суму 168010 грн. 00 коп.

При перевірці правильності декларування позивачем власних податкових зобов'язань за наведені вище звітні періоди відповідачем прийнято до уваги відомості, отримані від інших територіальних органів доходів і зборів про господарську діяльність контрагентів позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" та про характер їх взаємовідносин з іншими суб'єктами господарювання по ланцюгу постачання.

Зокрема, контролюючий орган зважав на податкову інформацію, отриману відносно наведених вище юридичних осіб, стосовно:

- відсутності ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДОНК" (контрагента ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс") за податковою адресою;

- відсутності у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" достатніх виробничих потужностей, працівників та інших основних засобів для забезпечення ведення фінансово-господарської діяльності в обсягах задекларованих ним показників;

- неподання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" у ході контролюючого заходу первинних документів бухгалтерського обліку на підтвердження факту отримання товарів (послуг) та їх подальшої передачі контрагентам-покупцям;

- неможливості проведення зустрічної звірки ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" у звязку з місцезнаходженням підприємства на території, непідконтрольній уряду України.

Посадовою особою відповідача під час проведення контролюючого заходу також встановлено, що товарно-транспортні накладні та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), складені за результатами виконання господарських зобов'язань між позивачем та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" і ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С", заповнені з порушенням, відповідно, Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV.

Крім того, в ході позапланової виїзної документальної перевірки Публічного акціонерного товариства "Київський картонно-паперовий комбінат" відповідачем встановлено розбіжність у задекларованих показниках податкового кредиту та податкових зобов'язань контрагента позивача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" - з іншими суб'єктами господарювання по ланцюгу постачання.

Враховуючи вказані вище відомості, відповідач дійшов висновку про те, що контрагенти позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" є юридичними особами з ознаками фіктивності, їх правочини з іншими суб'єктами господарювання, у тому числі і з позивачем, не спричинили жодних правових наслідків.

За таких обставин, відповідач вважає, що договори, за якими ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" зобов'язались надати позивачу послуги та передати товарно-матеріальні цінності, фінансово-господарські документи та податкову звітність складено сторонами правочинів без фактичного здійснення господарських операцій, а лише з метою незаконного одержання податкової вигоди у вигляді формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, та податкового кредиту на користь позивача.

Внаслідок допущення позивачем вказаного правопорушення під час визначення ним об`єкту оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток підприємств, відповідач дійшов висновку про заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2014 року на суму 33602 грн. 00 коп. та про невідповідність (завищення) від`ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств за 2014 рік на суму 168010 грн. 00 коп.

На підставі акта перевірки контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 02.07.2015 № /2802 та 02.07.2015 № /2801, якими відповідно до приписів підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 50403 грн. 00 коп., з яких: 33602 грн. 00 коп. за основним платежем; 16801 грн. 00 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями, та здійснено коригування у сторону зменшення задекларованого позивачем розміру від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств на суму 168010 грн. 00 коп.

Отримавши наведені вище рішення, позивач скористався наданим йому статтею 56 Податкового кодексу України правом на їх оскарження в адміністративному порядку шляхом подання скарги до Головного управління ДФС у Київській області.

Скаргу позивача рішенням Головного управління ДФС у Київській області від 11.09.2015 № 2442/10/10-36-10-01-04 залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області від 02.07.2015 № /2802 та 02.07.2015 № /2801 без змін.

Не погоджуючись із рішеннями, прийнятими Державною податковою інспекцією в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області, позивач оскаржив їх до суду.

Позивач зазначає, що твердження контролюючого органу стосовно вчинення Публічним акціонерним товариством "Київський картонно-паперовий комбінат" податкового правопорушення є помилковими, оскільки нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та визначення ним сум податкового кредиту здійснено у відповідності до вимог податкового законодавства, господарські операції з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" належним чином відображено у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності.

Оскільки висновки контролюючого органу про відсутність у позивача права на формування витрат та податкового кредиту за наслідками вчинення господарських операцій з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" ґрунтуються на твердженнях про фіктивність господарських операцій позивача та його контрагентів та про відсутність наміру учасників правочинів досягти реальних правових наслідків, позивачем, з метою спростування таких доводів, подано суду відомості стосовно формування витрат та податкового кредиту за звітні періоди, що підлягали перевірці, первинні фінансово-господарські документи, що підтверджують виконання правочинів та зв'язок між фактом придбання позивачем товарів та послуг із його господарською діяльністю.

Досліджуючи інформацію, що викладена в акті перевірки, та документи, подані позивачем, судом встановлено наступне.

У жовтні 2014 року позивачем придбано у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" транспортно-експедиційні послуги. Придбання наведених послуг здійснювалось на підставі укладених між сторонами договорів-заявок на перевезення вантажу, копії яких наявні в матеріалах справи (т. 1 а.с. 106, 110, 114, 118, 122, 126, 130, 134, 138, 142, 146, 150, 154, 158, 162, 166), та виписаних контрагентом позивача рахунків-фактур від 04.10.2014 № СФ-000617, 06.10.2014 № СФ-000622, 06.10.2014 № СФ-000623, 06.10.2014 № СФ-000624, 08.10.2014 № СФ-000631, 09.10.2014 № СФ-000635, 11.10.2014 № СФ-000645, 15.10.2014 № СФ-000654, 21.10.2014 № СФ-000682, 22.10.2014 № СФ-000688, 24.10.2014 № СФ-000692, 24.10.2014 № СФ-000694, 27.10.2014 № СФ-000701, 30.10.2014 № СФ-000713, 30.10.2014 № СФ-000714, 31.10.2014 № СФ-000719 (т. 1 а.с. 104, 108, 112, 116, 120, 124, 128, 132, 136, 140, 144, 148, 152, 156, 160, 164).

В цей же період між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" та позивачем підписано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 04.10.2014 № ОУ-000617, 06.10.2014 № ОУ-000622, 06.10.2014 № ОУ-000623, 06.10.2014 № ОУ-000624, 08.10.2014 № ОУ-000631, 09.10.2014 № ОУ-000635, 11.10.2014 № ОУ-000645, 15.10.2014 № ОУ-000654, 21.10.2014 № ОУ-000682, 22.10.2014 № ОУ-000688, 24.10.2014 № ОУ-000692, 24.10.2014 № ОУ-000694, 27.10.2014 № ОУ-000701, 30.10.2014 № ОУ-000713, 30.10.2014 № ОУ-000714, 31.10.2014 № ОУ-000719, відповідно до яких позивач прийняв виконані ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" транспортно-експедиційні послуги на загальну суму 128500 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 21416 грн. 68 коп. (т. 1 а.с. 103, 107, 111, 115, 119, 123, 127, 131, 135, 139, 143, 147, 151, 155, 159, 163).

За результатами виконання власних господарських зобов'язань перед позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" виписано податкові накладні від 04.10.2014 № 617 на загальну суму 11000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 1833 грн. 33 коп. (т. 1 а.с. 171); 06.10.2014 № 622 на загальну суму 11000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 1833 грн. 33 коп. (т. 1 а.с. 174); 06.10.2014 № 623 на загальну суму 11000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 1833 грн. 33 коп. (т. 1 а.с. 172); 06.10.2014 № 624 на загальну суму 5500 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 916 грн. 67 коп. (т. 1 а.с. 173); 08.10.2014 № 631 на загальну суму 5500 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 916 грн. 67 коп. (т. 1 а.с. 175); 09.10.2014 № 635 на загальну суму 5500 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 916 грн. 67 коп. (т. 1 а.с. 176); 11.10.2014 № 645 на загальну суму 5500 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 916 грн. 67 коп. (т. 1 а.с. 177); 15.10.2014 № 654 на загальну суму 5500 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 916 грн. 67 коп. (т. 1 а.с. 178); 21.10.2014 № 682 на загальну суму 5500 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 916 грн. 67 коп. (т. 1 а.с. 179); 22.10.2014 № 688 на загальну суму 6000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 1000 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 167); 24.10.2014 № 692 на загальну суму 6000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 1000 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 168); 24.10.2014 № 694 на загальну суму 11300 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 1883 грн. 33 коп. (т. 1 а.с. 180); 27.10.2014 № 701 на загальну суму 10600 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 1766 грн. 67 коп. (т. 1 а.с. 182); 30.10.2014 № 713 на загальну суму 10500 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 1750 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 169); 30.10.2014 № 714 на загальну суму 6100 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 1016 грн. 67 коп. (т. 1 а.с. 170); 31.10.2014 № 719 на загальну суму 12000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 2000 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 181).

Оплату за надані ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" послуги у загальному розмірі 128500 грн. 00 коп., здійснено позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки контрагента позивача, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень (т. 2 а.с. 164-177) та банківської виписки (т. 2 а.с. 148).

Крім того, під час контролюючого заходу посадовою особою Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області виявлено, що у грудні 2014 року позивачем придбано у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" піддони дерев'яні. Придбання вказаних товарно-матеріальних цінностей здійснювалось без укладання договорів на підставі виписаного контрагентом позивача рахунку-фактури від 02.07.2014 № 0207 (т. 1 а.с. 184).

Прийняття позивачем вказаного товару у його контрагента проводилось шляхом підписання видаткових накладних від 04.12.2014 № 199 на загальну суму 11704 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 1950 грн. 67 коп. (т. 1 а.с. 185); 05.12.2014 № 201 на загальну суму 12562 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 2093 грн. 67 коп. (т. 1 а.с. 189); 05.12.2014 № 202 на загальну суму 12562 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 2093 грн. 67 коп. (т. 1 а.с. 190); 17.12.2014 № 212 на загальну суму 10764 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 1794 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 195); 24.12.2014 № 222 на загальну суму 25520 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 4253 грн. 33 коп. (т. 1 а.с. 199).

За результатами виконання власного господарського зобов'язання перед позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" виписано податкові накладні від 04.12.2014 № 2 на загальну суму 11704 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 1950 грн. 67 коп. (т. 1 а.с. 188); 05.12.2014 № 4 на загальну суму 25124 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 4187 грн. 33 коп. (т. 1 а.с. 194); 17.12.2014 № 14 на загальну суму 10764 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 1794 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 198); 24.12.2014 № 24 на загальну суму 25520 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 4253 грн. 33 коп. (т. 1 а.с. 202).

Оплату за придбані у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" піддони здійснено позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів у загальному розмірі 73112 грн. 00 коп. на рахунки вказаного суб'єкта господарювання, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії банківських виписок (т. 2 а.с. 158-163).

Витрати, понесені позивачем на придбання у ОСОБА_1 з обмеженою відповідністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідністю "Паллет-Ресурс" товарів та послуг у загальному розмірі 168009 грн. 98 коп., та податок на додану вартість у сумі 33602 грн. 02 коп. включено позивачем до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств за 2014 рік, та до податкового кредиту за жовтень-грудень 2014 року.

За поясненнями представника позивача, наведені вище товари та послуги замовлялись підприємством з метою виконання власних господарських зобов'язань при здійсненні його статутної діяльності, пов'язаної з виробництвом картонно-паперової продукції та гофрокартону та її подальшою реалізацією кінцевим споживачам.

Як зазначає представник позивача, піддони дерев'яні, отримані від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс", використовуються підприємством під час пакування та підготовки до транспортування готової продукції власного виробництва, яка в подальшому реалізується наступним контрагентам-одержувачам.

У свою чергу, отримані від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" транспортно-експедиційні послуги замовлялись підприємством з метою своєчасного та постійного забезпечення виробничих потужностей сировиною (перевезення макулатури від постачальників), а також задля доставки готової продукції власного виробництва покупцям, що розташовані у різних регіонах України: містах Харкові, Донецьку та Львові.

З метою доведеності суду обставин, що свідчать про отримання позивачем наведених вище товарів та послуг, представником позивача подано суду належним чином засвідчені копії товарно-транспортних накладних, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткових та податкових накладних, прибуткових ордерів, тощо.

На підтвердження факту використання підприємством отриманих від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" товарно-матеріальних цінностей в процесі постачання готової продукції власного виробництва представником позивача надано суду: копії накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, бухгалтерські довідки щодо витрачання піддонів, реєстри їх повернення, дефектні акти на утилізацію/ремонт піддонів, оборотно-сальдові відомості по рахунку № 63101 щодо стану розрахунків з постачальниками за жовтень та грудень 2014 року.

Крім того, вказані вище обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями договорів, укладених Публічним акціонерним товариством "Київський картонно-паперовий комбінат" з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет", Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями "САНТРЕЙД", фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торгівельна група "ЛУНАПАК", ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Фудмастер", ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка", Приватним акціонерним товариством "АВК", ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Белинда", відповідно до умов яких позивач взяв на себе зобовязання власним автотранспортом та/або за власний рахунок поставити на користь наведених вище субєктів господарювання сертифіковану продукцію власного виробництва на піддонах багаторазового використання (які є зворотною тарою за домовленістю).

Представником позивача також надано суду копії видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, що підтверджують хронологічний та фактичний зв'язок отримання від ОСОБА_1 з обмеженою відповідністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" транспортно-експедиційних послуг з доставкою готової продукції власного виробництва вказаним вище контрагентам-покупцям.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 року регулюються Податковим кодексом України.

Так, Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Кодексу, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

В силу приписів підпунктів 9.1.1, 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 та підпунктів 14.1.165, 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податок на прибуток підприємств та податок на додану вартість належать до загальнодержавних податків, які нараховуються та сплачуються відповідно до норм розділів ІІІ та V цього Кодексу.

Згідно з приписами підпункту 133.1.1 пункту 133.1 статті 133 розділу ІІІ Податкового кодексу України, платниками податку з числа резидентів є суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами.

Об`єктом оподаткування цим податком є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу (підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 150.1 статті 150 цього Кодексу, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Пунктом 138.1 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У свою чергу, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Таким чином, понесені підприємством витрати, у разі їх відображення у належним чином оформлених первинних (розрахункових, платіжних та інших) документах, можуть бути віднесені до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

Відповідно до підпункту 1 пункту 180.1 статті 180 розділу V Податкового кодексу України, для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку є будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Пунктом 200.1 статті 200 розділу V цього Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, згідно з приписами підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 200.2 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 202 Податкового кодексу України).

Згідно з приписами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 цього Кодексу встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, якщо платник податку на додану вартість придбав товари (роботи, послуги) для їх подальшого використання у власній господарській діяльності, при цьому сплатив у складі вартості цих товарів (робіт, послуг) податок на додану вартість і це підтверджується належним чином оформленими податковими накладними, він має право віднести сплачені ним суми податку до складу податкового кредиту.

Слід також зазначити, що в силу приписів пункту 1 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 № 10 (який набрав чинності з 01.03.2014 та діяв до 01.12.2014), податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена в цьому пункті.

Цим же пунктом передбачено, що податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість, тобто, у даному випадку юридична особа, що отримала свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість та/або інформацію про яку внесено до реєстру платників податку на додану вартість.

Аналогічні положення містяться також у пункті 1 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 957 (який набрав чинності з 01.12.2014).

Аналіз положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: 1) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); 2) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; 3) наявності причинно-наслідкового звязку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; 4) документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; 5) наявності у покупця належним чином оформленої податкової накладної.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено судом під час судового розгляду справи, факт постачання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" на користь позивача товарів та надання позивачу послуг з боку ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності; право на формування податкового кредиту підтверджується податковими накладними; складені сторонами правочинів первинні документи містять повну інформацію про поставлені товарно-матеріальні цінності, виконані роботи (надані послуги), їх кількісне та вартісне вираження; право на формування податкового кредиту підтверджується податковими накладними; жодних обмежень, визначених статтею 139 та пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що не дають позивачу права на формування витрат, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування податком на прибуток підприємств, та включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, контролюючим органом не наведено.

У період виконання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" господарських зобов`язань перед позивачем вказані юридичні особи були зареєстровані у встановленому законом порядку платниками податку на додану вартість.

Водночас, з урахуванням видів діяльності позивача за КВЕД (виробництво паперу та картону, гофрованого паперу, паперової та картонної тари, паперових виробів господарсько-побутового та санітарно-гігієнічного призначення, а також оптова торгівля іншими товарами господарського призначення), досліджені судом первинні документи фінансового та податкового обліку позивача у сукупності свідчать про використання у власній господарській діяльності отриманих від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" товарів та послуг, що у свою чергу підтверджує реальність виконання наведених вище операцій.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наявність у контролюючого органу під час перевірки платника податків певної інформації про господарську діяльність його контрагентів, одержаної від інших територіальних органів доходів і зборів чи з інформаційних систем державної фіскальної служби, що не оформлена рішенням суб'єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не слугує беззаперечним доказом невиконання сторонами правочину власних господарських зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг).

Водночас, з дослідженого судом акта перевірки вбачається, що відповідачем в дійсності факт отримання позивачем від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" товарно-матеріальних цінностей і послуг та їх використання у господарській діяльності не перевірявся, безпосередньо аналіз поданих фінансово-господарських документів не здійснювався, а в акті лише відтворено отриману від інших органу доходів і зборів податкову інформацію стосовно господарської діяльності ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" та про характер взаємовідносин наведених субєктів господарювання з їх контрагентами постачальниками, що ґрунтується на суб'єктивних думках та припущеннях посадових осіб контролюючого органу.

Так, відомості стосовно відсутності у контрагента позивача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" достатніх виробничих потужностей, працівників, офісних та складських приміщень та інших основних засобів не можуть однозначно свідчити про невиконання цим суб'єктом договірних зобов'язань перед позивачем, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин вказана юридична особа не була позбавлена права укладати з іншими суб'єктами господарювання субпідрядних договорів, договорів оренди обладнання, транспортних засобів тощо з метою використання відповідних основних фондів, устаткування та інших ресурсів для забезпечення власної господарської діяльності.

Суд також звертає увагу на те, що товарно транспортна накладна не є документом первинного податкового обліку, що фіксує факт здійснення господарських операцій, а відтак відсутність у ній певних відомостей, зокрема, щодо місцезнаходження вантажовідправника та вантажоодержувача, номеру посвідчення водія, повної інформації про вантажно-розвантажувальні операції за наявності інших первинних документів (видаткових накладних, договорів-заявок на перевезення вантажу, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунків-фактур, податкових накладних, тощо), які містять повну інформацію про товари (послуги), їх кількісне та вартісне вираження, не слугує беззаперечним доказом, що спростовує товарність операцій позивача і його контрагентів - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С".

Крім того, вимог щодо зазначення в товарно-транспортних накладних номеру подорожнього листа, коду ЄДОПОУ перевізника, замовника, вантажовідправника та вантажоодержувача Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (в редакції, яка діє з 14.01.2014), не передбачено.

У свою чергу, твердження представника відповідача стосовно того, що акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), складені за результатами виконання господарських зобов'язань між позивачем та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С", не містять повної інформації щодо господарської операції, а саме: розрахунку вартості транспортно-експедиційних послуг (кілометраж (пробіг км), інформації щодо вантажу (виду вантажу, обєму, ціни, тощо) та пунктів навантаження і розвантаження (із зазначенням назви району, вулиці, номера будинку, номеру офісу чи приміщення, тощо) не приймаються судом до уваги, оскільки ступінь деталізації змісту та обсягу господарських операцій в актах виконаних робіт чинним законодавством не встановлено.

Посилання відповідача як на підставу для зменшення позивачу суми витрат та податкового кредиту на нікчемність правочинів, укладених ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" з іншими суб`єктами господарювання судом до уваги не приймаються як такі, що не мають значення для вирішення даної справи, оскільки виходять за межі предмету доказування та стосуються осіб, які не беруть участі у даній справі.

Слід також зазначити, що у разі виявлення розбіжностей між даними податкових зобов`язань та податкового кредиту суб`єктів господарювання, що перебувають у господарських відносинах, чинним податковим законодавством України надано право платникам податків перевірити власні податкові зобов`язання, їх арифметичний підрахунок, реквізити первинних документів податкового обліку та виправити помилки у разі їх наявності.

Разом з тим, допущення одним суб`єктом господарювання помилок у ході складання податкової звітності, не позбавляє його контрагента права на формування податкового кредиту за проведеною господарською операцією.

Суд звертає увагу на те, що в силу приписів статті 4 Податкового кодексу України, податкове законодавство України ґрунтується на принципах невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Разом з тим, обовязок сплачувати податки і збори та відповідальність за порушення чинного законодавства є персоніфікованими. Це означає, що на особу не може покладатися відповідальність за правопорушення, вчинені іншими особами.

Так, позивач, в силу покладеного на нього обов`язку сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, визначені податковим законодавством, вступає у відповідні податкові правовідносини з державою та не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на контролюючі органи, а отже не володіє інформацією відносно виконання контрагентом власних податкових зобов'язань перед бюджетом, та, як наслідок, не може зазнавати негативних наслідків у зв`язку з протиправними діяннями інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Таким чином, нарахування позивачем податкового зобов`язання та визначення ним сум податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової процедури його контрагентом.

При вирішенні даної справи суд виходить із презумпції сумлінності платників податків та інших учасників правовідносин в економічній сфері. У зв'язку із цим презюмується, що дії платника податків, які мають своїм результатом одержання певної податкової вигоди у спосіб повернення (заліку) або відшкодування податку з бюджету, є економічно виправданими, якщо таким платником податків під час декларування власних податкових зобов`язань перед бюджетом дотримано вимоги податкового законодавства України.

Суд також зважає на приписи статті 62 Конституції України, відповідно до яких вина особи у вчиненні злочину повинна бути підтверджена обвинувальним вироком суду.

На момент розгляду справи обвинувальний вирок, який би зафіксував вину посадових осіб ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" у здійсненні фіктивного підприємництва, відсутній.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що твердження контролюючого органу про відсутність факту постачання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паллет-Ресурс" на користь позивача товарів та надання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Скорпіон-С" позивачу послуг були спростовані, зважаючи на те, що первинні документи, складені позивачем та його контрагентами у ході господарських операцій, відповідають вимогами чинного законодавства, необхідним для надання їм юридичної сили та доказовості, а отже і підтверджують суму витрат та податкового кредиту, задекларованих позивачем, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області від 02.07.2015 № /2802 та 02.07.2015 № /2801 є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 3276 грн. 20 коп., підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області від 02.07.2015 № /2802 та 02.07.2015 № /2801, визнати протиправними та скасувати.

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області на користь Публічного акціонерного товариства "Київський картонно-паперовий комбінат" витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 3276 (три тисячі двісті сімдесят шість) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Харченко С.В.