Справа № 802/1143/16-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 вересня 2016 р. Справа № 802/1143/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Шкільної О.С.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - ГУ НП у Вінницькій області), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 655 від 05.07.2016 в частині накладення на нього (позивача) дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність та зобовязати ГУ НП у Вінницькій області виключити з його (позивача) особової справи відомості про накладення зазначеного дисциплінарного стягнення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1, зокрема, зазначає, що відповідно до наказу ГУ НП у Вінницькій області № 655 від 05.07.2016 на нього накладене дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність за порушення вимог Дисциплінарного статуту ОВС України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2012 № 455, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», функціональних обов'язків. Порушення вказаних нормативних актів та функціональних обовязків, як зазначено в наказі, виразилося у недотриманні субординації, норм професійної та службової етики при зверненні до командира батальйону майора поліції ОСОБА_4 з проявленням неповаги, зухвалості та нетактовності, без дотримання субординації, що призвело до створення конфлікту з командиром батальйону в умовах проведення Антитерористичної операції (далі - АТО).

Позивач вважає, що обставини, які викладені у зазначеному наказі щодо порушення ним правил субординації, норм професійної і службової етики, Дисциплінарного статуту, функціональних обовязків, не відповідають справжнім обставинам. Позивач переконаний, що у його діях під час зборів особового складу батальйону відсутній склад дисциплінарного проступку, а саме наявність протиправної поведінки та шкідливих наслідків такої поведінки.

Позивач вказує, що в оскаржуваному наказі відповідач не зазначив, які саме норми (пункти) Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ ним (позивачем) були порушені.

Крім того, як зазначає ОСОБА_1, накладаючи таке дисциплінарне стягнення як попередження про неповну посадову відповідність, відповідач не використав весь перелік можливих (менш) суворих дисциплінарних стягнень, що не відповідає нормам ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС.

Відтак, позивач вважає, що наказ ГУ НП у Вінницькій області від 05.07.2016 № 655 в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач та його представник заявлений адміністративний позов підтримали у повному обсязі. Позивач погодився, що під час вишукування особового складу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Вінниця» (далі БПСПОП «Вінниця») ГУ НП у Вінницькій області 02.06.2016 задав командиру батальйону майора поліції ОСОБА_4 некоректне запитання щодо того, яким чином командир був призначений на посаду, однак зауважив, що перед цим запитав дозволу на запитання. Крім того, зазначив, що командир все ж таки надав відповідь на задане питання.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позву заперечила з підстав, викладених в наданих суду письмових запереченнях. Зазначила, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугувало службове розслідування від 05.07.2016, яким встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Зокрема, встановлено, що рядовий поліції ОСОБА_1 всупереч вимогам законодавства звертався до майора поліції ОСОБА_4 без дотримання вимог субординації, на підвищених тонах, що загострювало ситуацію, принижувало авторитет командира перед особовим складом батальйону. Представник відповідача також зазначила, що на виконання п. 3 наказу ГУ НП у Вінницькій області № 683 від 06.06.2016 щодо відсторонення ОСОБА_1 від виконання службових обовязків останній відмовився передати Комісії своє службове посвідчення, під час відсторонення від виконання службових обовязків продовжує порушувати службову дисципліну.

Відтак, на переконання представника відповідача, при прийнятті рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення ГУ НП у Вінницькій області діяло обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачений законодавством України, в зв'язку з чим, підстави для скасування наказу ГУ НП № 655 від 05.07.2016 відсутні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши адміністративну справу, суд встановив, що з 04.09.2014 по 06.11.2015 ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ України (УМВС України у Вінницькій області)

З 07.11.2015 ОСОБА_1 прийнятий на службу до ГУ НП у Вінницькій області на посаду поліцейського БПСПОП "Вінниця" ГУ НП у Вінницькій області.

Правовий статус БПСПОП "Вінниця" ГУ НП у Вінницькій області врегульовано Положенням про батальйон патрульної служби міліції особливого призначення "Вінниця" УМВС України у Вінницькій області, затверджений наказом УМВС України у Вінницькій області від 14.07.2014 №758 (далі - Положення від 14.07.2014 року №758).

Відповідно до Розділу 1 "Загальні положення" Положення від 14.07.2014 року №758, батальйон патрульної служби міліції особливого призначення "Вінниця" є високомобільним спеціальним структурним підрозділом УМВС України у Вінницькій області, створеним з метою належного забезпечення прав та свобод громадян, захисту суспільства від злочинних посягань, забезпечення правопорядку під час проведення загальнодержавних, культурно-масових, релігійних заходів, припинення групових порушень громадського порядку та масових заворушень, проведення спеціальних операцій по затриманню озброєних злочинців, ліквідації аварій та стихійних лих.

До структури підрозділу входять дві роти по обслуговуванню м. Вінниці та області, а також при потребі - виконання завдань поза межами регіону.

Підрозділ у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України та постановами Верховної ОСОБА_5 України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами МВС України, цим Положенням, а також іншими нормативно-правовими актами. Свою діяльність підрозділ здійснює в межах своїх повноважень відповідно до принципів законності, гуманізму, гласності, поваги до прав людини, а також в умовах довіри та за підтримки населення, громадських формувань і трудових колективів

Діяльність підрозділу ґрунтується на принципах верховенства права, забезпечення дотримання прав і свобод людини і громадянина, позапартійності, законності, відкритості для демократичного цивільного контролю, прозорості, відповідальності, централізованого керівництва та єдиноначальності.

Підрозділ безпосередньо підпорядковується начальнику УМВС, а в разі його відсутності - особі, яка виконує його обов'язки.

Під час виконання завдань поза межами регіону постійної дислокації підрозділ переходить в оперативне підпорядкування начальника відповідного ГУ МВС УМВС.

06.06.2016 до керівництва ГУ НП у Вінницькій області надійшов рапорт командира БПСПОП "Вінниця" майора поліції ОСОБА_6, в якому він зазначив про порушення певними працівниками БПСПОП "Вінниця" службової дисципліни, правил субординації та інших професійно-етичних норм.

06.06.2016 на підставі рапорту командира БПСПОП "Вінниця" ОСОБА_6 наказом ГУ НП у Вінницькій області № 683 призначено службове розслідуваним щодо порушення службової дисципліни окремими працівниками вказаного підрозділу, в тому числі ОСОБА_1 Пунктом 3 зазначеного наказу на час проведення службового розслідування позивача відсторонено від виконання службових обов'язків.

За результатами проведеного службового розслідування встановлено обставини та факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Зокрема, висновком службового розслідування задокументовано, що 02.06.2016 відбулася ротація особового складу підрозділу в місті Краматорськ. Після проведення організаційних заходів з прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей, командиром була дана команда про шикування особового складу БПСПОП "Вінниця", на чолі з керівником загону - заступником командира батальйону полковником поліції ОСОБА_7

Після того, як особовий склад був вишикуваний, керівник загону ОСОБА_7 перед строєм, в різкій формі, не дотримуючись правил субординації та не вибираючи слів почав висловлювати незадоволення з приводу прийняття рішень щодо організації роботи ОСОБА_6, керівництвом ГУ НП у Вінницькій області на чолі з тимчасово виконуючим обов'язки начальника ГУ НП полковником поліції ОСОБА_8 і його заступником ОСОБА_9 ОСОБА_5 висловлювання ОСОБА_7, ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_1ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які виступили на його підтримку, мало не призвели до сутички між особовим складом, який прибув на ротацію, що завдало втрати позитивного іміджу БПСПОП "Вінниця". Як зазначено у висновку службового розслідування, вказана ситуація, вплинула на моральний стан поліцейських, які прибули для несення служби в зону проведення АТО та на їх бойову готовність.

У висновку службового розслідування зазначено, що ОСОБА_1 задав запитання ОСОБА_4 про те, яким чином останній був призначений на посаду. Після відповіді ОСОБА_4 в адресу керівництва ГУ НП у Вінницькій області почали звучати слова негативного характеру.

Службовим розслідуванням також встановлено, що позивач всупереч вимог Дисциплінарного статуту ОВС України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2012 № 455, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», функціональних обов'язків. Порушення вказаних нормативних актів та функціональних обовязків виразилося у тому, що звертався до майора поліції ОСОБА_4 без дотримання вимог субординації, на підвищених тонах, що загострювало ситуацію, принижувало авторитет командира перед особовим складом батальйону.

05.07.2016 наказом ГУ НП у Вінницькій області № 655 за порушення вимог Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», функціональних обов'язків, що виразилось у недотриманні норм професійної та службової етики, неповаги до командира батальйону майора поліції ОСОБА_4 та не підтриманні порядку і дисципліни в умовах проведення АТО поліцейського БПСПОП «Вінниця» ГУ НП у Вінницькій області рядового поліції ОСОБА_1 попереджено про неповну посадову відповідність.

Позивач вважаючи, що наказ ГУ НП у Вінницькій області від 05.07.2016 №655 в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення є протиправним, з метою його скасування звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію».

Надаючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний:

неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва;

інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно п. 4 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Так, відповідно до положень п.п. 2.2.-2.4., 3.3., 4.1. розділу III, та п.п. 1.1., 1.2. розділу IV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 25.04.2012 за №628/20941 (чинних на момент виникнення спірних правовідносин), згідно яких професійний обов'язок працівника полягає в безумовному виконанні закріплених законами та професійно-етичними нормами завдань щодо забезпечення надійного захисту правопорядку, законності, громадської безпеки. Працівник органів внутрішніх справ бере на себе ряд моральних зобов'язань, зокрема бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Отже, сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів Національної поліції України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Відповідно до положень ст. 2, 5 Дисциплінарного статуту ОВС України, підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку - невиконання чи неналежне виконання ним службової дисципліни.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено ст. 14 Статуту. Так, відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Таким чином, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об'єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов'язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Відповідно до оскаржуваного позивачем в частині наказу ГУ НП у Вінницькій області № 655 від 05.07.2016 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення за порушення вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2012 № 455, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», функціональних обов'язків.

Як встановлено судом із зазначеного наказу, порушення вказаних нормативних актів та функціональних обов'язків виразились у недотриманні норм професійної та службової етики, неповаги до командира батальйону майора поліції ОСОБА_4 та не підтриманні порядку і дисципліни в умовах проведення АТО.

З метою оцінки правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд вважає за необхідне наголосити, що підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, склад якого включає суб'єкт, суб'єктивну сторону, об'єкт і об'єктивну сторону.

Суб'єктом дисциплінарного проступку, що виявлений за результатом проведення службовим розслідуванням, є ОСОБА_1, який перебуває у службових відносинах із ГУ НП у Вінницькій області та на якого поширювалися обов'язки передбачені нормами Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, Закону України «Про Національну поліцію», функціональних обов'язків.

Об'єктом дисциплінарного проступку, що ставиться у вину позивачу, відповідно до наказу ГУ НП у Вінницькій області № 655 від 05.07.2016 є, зокрема, порушення вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2012 № 455, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», функціональних обов'язків, що виразились у недотриманні субординації між ним та командиром батальйону в умовах проведення АТО.

Надаючи оцінку складу проступку, вчинення якого поставлено у вину позивача, суд враховує, що згідно з ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Згідно зі ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Відповідно до п. 1.1, абз. 2, 4, 5 п.1.2 Розділу IV "Професійно-етичні правила поведінки працівника органів внутрішніх справ" Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2012 року №455 (чинних на момент виникнення спірних правовідносин) поведінка працівника органів внутрішніх справ завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально - етичним принципам стража правопорядку. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет працівника.

Норми професійної етики вимагають від працівника:

постійно контролювати свою поведінку, почуття і емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на службові рішення, уміти передбачати наслідки своїх вчинків і дій;

виявляти повагу та увагу до старших за званням чи віком, завжди першим вітати: молодшому - старшого, підлеглому - начальника, чоловікові - жінку;

у спілкуванні з колегами виявляти простоту і скромність, уміння щиро радіти успіхам товаришів по службі, сприяти успішному виконанню ними службових доручень.

Крім того, відповідно до Функціональних обов'язків поліцейського БПСПОП «Вінниця» ГУ НП у Вінницькій області рядового поліції ОСОБА_1, затверджених командиром БПСПОП «Вінниця» ГУ НП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_5 11.11.2015, поліцейський взводу БПСПОП «Вінниця» ГУ НП у Вінницькій області безпосередньо підпорядковується командиру та старшому інспектору взводу. Командир батальйону є його прямим начальником. Поліцейський взводу відповідає за точне, вчасне і якісне виконання покладених на нього обов'язків, вимог щодо дотримання дисципліни та законності.

Поліцейський взводу БПСПОП «Вінниця» ГУ НП у Вінницькій області, крім іншого, зобов'язаний виявляти повагу до командирів і старших за званням, сприяти їм у підтриманні дисципліни, бути культурним та ввічливим.

Надаючи оцінку об'єктивній стороні дисциплінарного проступку позивача, суд враховує, що під час службового розслідування встановлено, що позивач порушив вимоги Дисциплінарного статуту ОВС України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2012 № 455, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», функціональних обов'язків. Порушення вказаних нормативних актів та функціональних обовязків проявилося у тому, що звертався до майора поліції О.А. без дотримання вимог субординації, на підвищених тонах, що загострювало ситуацію, принижувало авторитет командира перед особовим складом батальйону.

У висновку службового розслідування зазначено, що ОСОБА_1 задав запитання ОСОБА_4 про те, яким чином останній був призначений на посаду. Після відповіді ОСОБА_4 в адресу керівництва ГУ НП у Вінницькій області почали звучати слова негативного характеру.

Факт саме такої поведінки підтверджується поясненнями, що містяться в матеріалах службового розслідування, зокрема ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24В, ОСОБА_25, ОСОБА_26, тощо.

Надавши оцінку вказаним обставинам та наявним в матеріалах справи письмовим доказам, суд дійшов висновку, що дії позивача 02.06.2016 під час ротації особового складу підрозділу в місті Краматорськ безумовно негативно вплинули на авторитет командира та поставили його під сумнів перед особовим складом батальйону.

Об'єктом посягання від неправомірної поведінки позивача стали статутний порядок у батальйоні, правила професійної та службової етики. У вчиненому позивачем проступку проявилося окрім порушення норм службової дисципліни, норм професійної та службової етики, також і невміння стійко переносити труднощі та обмеження пов'язаних із службою, неввічливість, неповага до колег, призначених на ті чи інші посади у батальйоні (із призначенням яких позивач фактично висловив свою незгоду).

При цьому, суд критично оцінює доводи позивача про відсутність негативних наслідків його поведінки. Так, зокрема, виходячи із змісту та характеру поставленого позивачем командиру запитання, безумовно така поведінка позивача підриває авторитет командира перед особовим складом батальйону.

Разом з тим, суд не ставить під сумнів заслуги позивача під час виконання ним своїх обов'язків до вчинення проступку, обставини якого досліджуються судом. Однак, виходячи із того, що свої завдання батальйон виконує у зоні проведення АТО та під час проведення АТО, чітке та неухильне дотримання особовим складом функціональних обов'язків, норм професійної та службової етики набуває ще більшої ваги.

Надаючи оцінку суб'єктивній стороні дисциплінарного проступку позивача, певному психічному ставленню до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків, суд враховує, що позивач у судовому засіданні погодився, що задав командиру батальйону майора поліції ОСОБА_4 некоректне запитання, яке виплинуло на авторитет командира перед особовим складом батальйону.

У випадку незгоди із кадровими рішеннями у батальйоні, переконання про наявні порушення норм законодавства командиром батальйону, позивач міг звернутися із відповідним рапортом, не вчиняючи при цьому дії, що підривають дисципліну, порушують правила субординації та професійно-етичні правила поведінки.

Щодо доводів сторони позивача про те, що накладаючи таке дисциплінарне стягнення як попередження про неповну посадову відповідність, відповідач не використав весь перелік можливих (менш) суворих дисциплінарних стягнень, то суд вважає за необхідне зазначити, що нормами Дисциплінарного статуту ОВС не зобовязано перед застосуванням більш суворого дисциплінарного стягнення накладати менш суворе. Право вибору виду дисциплінарного стягнення відповідно до норм Дисциплінарного статуту ОВС належить особі, яка проводить службове розслідування, з урахуванням тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, заподіяної шкоди, попередньої поведінки особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації.

Суд також критично оцінює доводи позивача про необ'єктивну та суперечливу характеристику, оскільки подія дисциплінарного проступку знайшла своє підтвердження за результатами розгляду справи. Відтак, зміст навіть позитивної характеристики позивача не може спростувати його вини у вчиненні дисциплінарного проступку.

Проаналізувавши склад дисциплінарного проступку, вчинення якого ставиться у вину ОСОБА_1, суд доходить висновку про наявність у діях позивача, що мали місце 02.06.2016 під час ротації БПСПОП "Вінниця" у м. Краматорськ, проступку, який є достатньою підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на встановлені вище факти та обставини, суд вважає, що обставини, які стали підставами для проведення відносно позивача службового розслідування, відображені у висновку службового розслідування та в оскаржуваному наказі відносно позивача, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду даної справи.

Відтак, суд дійшов висновку, що приймаючи наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі власних повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Тому, підстави для задоволення позовних вимог про скасування оскаржуваного наказу № 655 від 05.07.2016 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповні посадову відповідність відсутні.

Відсутні у звязку із цим також підстави для задоволення позовних вимог про зобовязання відповідача виключити з особової справи ОСОБА_1 відомості про накладення вказаного дисциплінарного стягнення, які є похідними від позовних вимог про скасування наказу в частині накладення дисциплінарного стягнення.

Підстави для розподілу судових витрат у справі відповідно до положень ст. 94 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович