Справа № 826/4304/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09 вересня 2016 року № 826/4304/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А., суддів Келеберди В.І., Данилишина В.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.С.К. Сіті»

до 1. Міністерства юстиції України

2. Державного реєстратора Департаменту реєстраційної служби Міністерства

юстиції України Нілової А.О.

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Н.С.К.Сіті» (надалі - позивач/ТОВ «Н.С.К.Сіті») з адміністративним позовом до Державної реєстраційної служби України (надалі - відповідач/ДРС України), в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії ДРС України щодо прийняття рішення від 30.10.2014 р. №16874402 про відмову ТОВ «Н.С.К.Сіті» у проведенні державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю під літерою «Б» загальною площею 4448,6 кв.м. та нежитлову будівлю під літерою «Т» загальною площею 1357,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21.

2. Скасувати рішення ДРС України від 30.10.2014 р. №16874402 про відмову ТОВ «Н.С.К.Сіті» у проведенні державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю під літерою «Б» загальною площею 4448,6 кв.м. та нежитлову будівлю під літерою «Т» загальною площею 1357,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21 (надалі - Рішення №16874402)

3. Зобов'язати ДРС України провести державну реєстрацію права власності ТОВ«Н.С.К.Сіті» на нежитлову будівлю під літерою «Б» загальною площею 4448,6 кв.м. та нежитлову будівлю під літерою «Т» загальною площею 1357,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21 на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 08.08.2014 р. за реєстраційним номером 7714903 та доданих до неї документів у відповідності до вимог чинного законодавства.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.04.2015 р. відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.04.2015 р. закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Водночас, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.05.2016 р. було залучено до участі у справі в якості другого співвідповідача Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Нілову Ангеліну Олександрівну (надалі - відповідач-2/Державний реєстратор прав на нерухоме майно ДРС України Нілова А.О.).

В той же час, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.05.2015 р. за клопотанням представника позивача, відповідно до положень ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), було здійснено заміну первісних відповідачів на їх правонаступників, зокрема, ДРС України замінено на Міністерство юстиції України, а Державного реєстратора прав на нерухоме майно ДРС України Нілову А.О. на Державного реєстратора Департаменту реєстраційної служби Міністерства юстиції України Нілову А.О.

Враховуючи вищевикладене, через відділ документального обігу та контролю суду представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій останній просить суд:

1. Визнати протиправними дії державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Нілової А.О. щодо прийняття рішення від 30.10.2014 р. №16874402 про відмову ТОВ «Н.С.К.Сіті» у проведенні державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю під літерою «Б» загальною площею 4448.6 кв.м. та нежитлову будівлю під літерою «Т» загальною площею 1357,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21;

2. Скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Нілової А.О. від 30.10.2014 р. №16874402 про відмову ТОВ «Н.С.К.Сіті» у проведенні державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю під літерою «Б» загальною площею 4448,6 кв.м. та нежитлову будівлю під літерою «Т» загальною площею 1357,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21;

3. Зобов'язати Міністерство юстиції України та/або державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Нілову А.О. провести державну реєстрацію права власності ТОВ «Н.С.К.Сіті» (адреса: 04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 25, ) на нежитлову будівлю під літерою «Б» загальною площею 4448,6 кв.м. та нежитлову будівлю під літерою «Т» загальною площею 1357,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21 на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 08.08.2014 р. за реєстраційним номером 7714903 та доданих до неї документів у відповідності до вимог чинного законодавства;

4. Судові витрати покласти на відповідачів.

В судове засідання з'явився представник позивача, який позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав викладених в адміністративному позові, зокрема зазначає, що оскаржуване Рішення №16874402 є протиправним та таким, що прийняте відповідачем-2 з порушенням норм чинного законодавства, а отже підлягає скасуванню.

В судове засідання відповідачі не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були належним чином повідомлені, заяв щодо перенесення розгляду справи або слухання справи за їх відсутності до суду не подавали, про причини неявки суду не повідомляли.

Зважаючи на неявку в судове засідання відповідачів, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, на підставі ст.3 та ч.6 ст.128 КАС України, суд дійшов висновку про можливість перейти до розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши наявні в матеріалах докази, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Як встановлено судом під час розгляду адміністративної справи, що підтверджується Протоколом позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Ріелті Сіті» №1 від 18.01.2012 р., ТОВ «Н.С.К.Сіті» створене шляхом виділу з ТОВ «Ріелті Сіті» та є його правонаступником у частині майна, прав та обов'язків, які перейшли до нього за розподільчим балансом, затвердженим Протоколом позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Ріелті Сіті» №2/2 від 02.04.2012 р.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до акту прийому - передачі основних засобів №1 від 07.05.2012 р., складеного на підставі розподільчого балансу від 31.03.2012 р., ТОВ «Ріелті Сіті» було передано позивачу наступне нерухоме майно, зокрема: електрощитову станцію; нежилу будівлю (літ. «Т») площею 1357,0 кв.м.; нежилу будівлю (літ. «Б») ) площею 4448,6 кв.м. та нежилу будівлю (літ. «И») площею 345,2 кв.м. (не введена в експлуатацію).

Так, з метою реєстрації права власності на вищевказане нерухоме майно, а саме, нежилі будівлі (літ. «Б») загальною площею 4448,6 кв.м. та (літ «Т») загальною площею 1357,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21, 08.08.2014 р. уповноваженою особою ТОВ «Н.С.К.Сіті» ОСОБА_2 було подано до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (надалі - РС ГУЮ у м. Києві) заяву про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень №7714903 до якої були додано пакет документів необхідних для проведення державної реєстрації права власності на вищезазначені об'єкти нерухомого майна.

Розглянувши вищезазначену заяву та додані до неї документи, 30.10.2014 р. Державним реєстратором прав на нерухоме майно ДРС України Ніловою А.О. було прийнято оскаржуване Рішення №16874402 про відмову у державній реєстрації та їх обтяжень.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем-2 Рішенням №16874402, вважаючи його протиправним та таким, що порушує законні права та інтереси позивача, ТОВ «Н.С.К.Сіті» звернулося до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі - Закон №1952).

Згідно ч.1 ст.1 Закону №1952 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав (ч.1 ст.3 Закону №1952).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону №1952, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Водночас, в ч.1 ст.6 Закону №1952 визначено, що систему органів державної реєстрації прав становлять, зокрема: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Указом Президента України №401/2011 від 06.04.2011 р. «Про затвердження Положення про Державну реєстраційну службу України» затверджено Положення про Державну реєстраційну службу України (надалі - Положення №401).

Так, п.1 Положення №401 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади. Укрдержреєстр є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності

Відповідно до ч.1 п.3 Положення №401 основними завданнями Укрдержреєстру є реалізація державної політики у сферах державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності. При цьому, відповідно до ч.8 та ч.10 Положення №401 Укрдержреєстр відповідно до покладених на нього завдань організовує роботу, пов'язану із забезпеченням діяльності у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону №1952 орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Отже, як вбачається з вищенаведеного відповідач наділений правом проводити державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна або відмовляти в такій реєстрації.

Разом з тим, правовим актом, що визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна є Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 р. (надалі - Порядок №868).

Відповідно до п.1 ч.1 та ч.3 ст.16 Закону №1952 заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом. Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Зокрема, в ч.7 ст.16 Закону №1952 зафіксовано, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

В п.35 та п.36 Порядку №868 визначено, що під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший правонабувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права. Для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком. Для проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що є похідним від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно заявником подаються документи, необхідні для проведення державної реєстрації права власності на таке майно та державної реєстрації речового права, що є похідним від нього.

Відповідно пп.10 п.37 Порядку №868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Водночас, в п.38 Порядку №868 зафіксовано, що для проведення державної реєстрації речових прав заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає копію документа, що посвідчує його особу (крім документа, що посвідчує посадову особу органу державної влади або органу місцевого самоврядування).

У разі подання заяви особисто заінтересованою особою, крім документа, що зазначений в абз.1 цього пункту, подається копія реєстраційного номера облікової картки платника податку згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків, крім випадків, коли фізична особа через свої релігійні або інші переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку, офіційно повідомила про це відповідним органам державної влади та має відмітку в паспорті громадянина України.

Разом з тим, п.53 Порядку №868 визначено, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва у зв'язку з передачею у власність фізичним та юридичним особам об'єктів нерухомого майна у результаті припинення (ліквідації чи реорганізації) юридичної особи або виділу з неї нової юридичної особи заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає, (зокрема, у разі поділу юридичної особи або виділу з неї нової юридичної особи ) розподільчий баланс, затверджений засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, який прийняв рішення про поділ юридичної особи або виділ з неї нової юридичної особи, та документ, що підтверджує факт передачі такого майна юридичній особі.

Документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на об'єкт нерухомого майна попереднього власника такого об'єкта, заявникові не повертаються.

В той же час, в п.1 ч.2 ст.9 закону №1952 визначено, що при здійсненні державної реєстрації, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Аналогічні за змістом вимоги містяться в п.15 Порядку №868.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону №1952 державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст.18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Разом з тим, в п.4 ч.1 ст.24 Закону №1952 зафіксовано, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приймає до уваги, що не заперечується сторонами по справі, що для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, заявники зобов'язані подати документи, які передбачені чинним законодавством, а державні реєстратори зобов'язані встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2008 р. Господарським судом м. Києва було прийнято рішення №2/384, яким визнано за ТОВ «Ріелті Сіті» право власності на реконструйовані об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: вул. Багговутівській, 17-21 у Шевченківському районі м. Києва, згідно даних Технічного паспорту на нежитловий будинок (приміщення), виданого Київським підприємством Київське міське Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна (надалі - КП «КМБТІ»), у вигляді магазину торгово-розважального комплексу, а саме: будівлю (літ. «Б») загальною площею 4448,6 кв.м. та будівлю (літ. «Т») загальною площею 1357,0 кв.м. та зобов'язано КП «КМБТІ» зареєструвати за ТОВ «Ріелті Сіті» право власності на вищевказані об'єкти нерухомого майна.

Так, на виконання вищевказаного рішення господарського суду, КП «КМБТІ» було зареєстровано за ТОВ «Ріелті Сіті» право власності на нежитлові будівлі, зокрема: (літ.«Б») загальною площею 4448,6 кв.м. та (літ.«Т») загальною площею 1357,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська 17-21, що підтверджується наявним в матеріалах справи реєстраційним посвідченням №024976 від 21.11.20008 р.

В той же час, як встановлено судом під час розгляду адміністративної справи, 18.01.2012 р. на засіданні позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Ріелті Сіті», що підтверджується наявним в матеріалах справи Протоколом позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Ріелті Сіті» №1, було прийнято рішення про створення ТОВ «Н.С.К.Сіті» шляхом виділу з передачею частини майна, прав та обов'язків ТОВ «Ріелті Сіті» до новостворюваного ТОВ «Н.С.К.Сіті», яке буде його правонаступником, відповідно до розподільчого балансу.

Так, 02.04.2012 р. відповідно до Проколу позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Ріелті Сіті» №2/2, Товариством було прийнято рішення про затвердження розподільчого балансу ТОВ «Ріелті Сіті», складеного станом на 31.03.2012 р. щодо переходу частини майна, прав та обов'язків (активів та пасивів) ТОВ «Ріелті Сіті» до створюваного шляхом виділу ТОВ «Н.С.К.Сіті».

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, згідно Акту прийому - передачі основних засобів №1 від 07.05.2012 р., на підставі розподільчого балансу від 31.03.2012 р., ТОВ «Н.С.К.Сіті» було передано нерухоме майно, зокрема: електощитову станцію, нежилі будівлі (літ. «Т») площею 1357,0 кв.м., (літ. «Б») площею 4448,6 кв.м. та (літ. «И») площею 345,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21.

Так, з метою проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно - нежилі будівлі (літ. «Т») площею 1357,0 кв.м. та (літ. «Б») площею 4448,6 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21, 08.08.2014 р. уповноваженою особою ТОВ «Н.С.К.Сіті» ОСОБА_2 було подано до РС ГУЮ у м. Києві заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №7714903 до якої було додано наступні документи, зокрема: технічний паспорт разом з його копією від 07.11.2013 р., виданого КП «КМБТІ»; копії рішення Господарського суду м. Києва №2/384 від 04.11.2008 р.; копії протоколів позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Ріелті Сіті», а саме: №1 від 18.01.2012 р., №2/2 від 02.04.2012 р., №3/1 від 11.04.2012 р. та №8 від 29.10.2012 р.; копії протоколів загальних зборів засновників ТОВ «Н.С.К.Сіті» №1 від 11.04.2012 р. та №6 від 21.10.2012 р.; виписку разом з її копією від 22.07.2014 р. виданої ДРС України; копію статуту ТОВ «Н.С.К.Сіті»; акт прийому - передачі основних засобів №1 від 07.05.2012 р.; копію розподільчого балансу від 31.03.2012 р.; копію акта прийому - передачі майна, прав та обов'язків від 07.05.2012 р.; копію оборотно-сальдової відомості №1 від 31.03.2012 р.; інформаційну довідку від 09.09.2014 р.

Розглянувши подані ТОВ «Н.С.К.Сіті» документи, 30.10.2014 р. Державним реєстратором прав на нерухоме майно ДРС України Ніловою А.О. було прийнято оскаржуване Рішення №16874402 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Зокрема, як вбачається зі змісту оскаржуваного Рішення №16874402, підставою для відмови у проведенні держаної реєстрації прав на нерухоме майно, а саме, нежилі будівлі (літ. «Т») площею 1357,0 кв.м. та (літ. «Б») площею 4448,6 кв.м., розташованих за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21, стала невідповідність заявлених прав поданим ТОВ «Н.С.К.Сіті» документам.

Так, в оскаржуваному Рішенні №16874402, державним реєстратором було зазначено про те, що подані ТОВ «Н.С.К.Сіті» документи містять суперечності та не узгоджуються між собою, що унеможливлює проведення державної реєстрації права, а саме, неможливо визначити тип об'єкта нерухомого майна, що підлягає реєстрації, оскільки рішенням суду визнано право власності на об'єкти нерухомого майна у вигляді магазину торгово-розважального комплексу, а заяву про державну реєстрацію права власності подано щодо нежилих будівель.

Однак, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд критично ставиться до дій відповідача-2 щодо прийняття оскаржуваного рішення, а саме Рішення №16874402 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4 ст.182 ЦК України).

Водночас, в ст.181 ЦК України зафіксовано, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ч.2 ст.331, ч.4 ст.334 ЦК України, ч.3 ст.3 Закону №1952).

Статтею 5 Закону №1952, п.4 Порядку №868 передбачено що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

В той же час, відповідно до пп.2 п.20 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1141 від 26.10.2011 р. (надалі - Порядок №1141) з метою проведення державної реєстрації виникнення права власності державний реєстратор вносить до запису про нерухоме майно такі відомості, зокрема: тип об'єкта нерухомого майна (житловий будинок, будівля, споруда, квартира, житлове приміщення, нежитлове приміщення тощо); призначення об'єкта нерухомого майна (житловий або нежитловий); площа об'єкта нерухомого майна (загальна та (за наявності) житлова); відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєння літера, загальна та (за наявності) житлова площа об'єкта нерухомого майна, який є складовою частиною складної речі та призначений для обслуговування іншої (головної) речі, пов'язаний з нею спільним призначенням та є її приналежністю); адреса об'єкта нерухомого майна; підстава для внесення запису про нерухоме майно: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

Тобто, як вбачається з вищевикладеного, нормами чинного законодавства чітко встановлено, як перелік типів об'єктів нерухомого майна (житловий будинок, будівля, споруда, квартира, житлове приміщення, нежитлове приміщення), так і виключний перелік можливого їх призначення (житлове або нежитлове).

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд погоджується з доводами позивача на рахунок необґрунтованості доводів відповідача-2 щодо неможливості визначення типу об'єктів нерухомого майна, право власності на які намагався зареєструвати позивач.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, про що також було зазначено вище, рішенням Господарського суду м. Києва №2/384 від 04.11.2008 р. було визнано за ТОВ «Ріелті Сіті» право власності на об'єкти нерухомого майна, у вигляді магазину торгово-розважального комплексу, а саме: будівлю (літ.«Б») загальною площею 4448,6 кв.м. та будівлю (літ.«Т») загальною площею 1357,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21.

В той же час, як вбачається з наявного в матеріалах справи реєстраційного посвідчення №024976 від 21.11.2008 р., КП «КМБТІ», на підставі вищезазначеного рішення господарського суду, було зареєстровано за ТОВ «Ріелті Сіті» право власності саме на нежилі будівлі (літ.«Б») загальною площею 4448,6 кв.м. та (літ.«Т») загальною площею 1357,0 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21, а не на об'єкт нерухомого майна у вигляді торгово-розважального комплексу.

Тобто, як вбачається з вищезазначеного, ТОВ «Н.С.К.Сіті» було надано до державної реєстрації документи, що в повному обсязі надавали змогу державному реєстратору визначити тип об'єктів нерухомого майна, що підлягали державній реєстрації.

Більше того, суд вважає за необхідне зазначити, що нормами чинного законодавства не визначено такого типу об'єкту нерухомого майна який підлягає державній реєстрації, як «об'єкт нерухомого майна у вигляді торгово-розважального комплексу».

Крім того, суд критично ставиться до посилань відповідача-2 щодо наявності суперечностей в поданих ТОВ «Н.С.К.Сіті» до державної реєстрації документах, оскільки як вбачається зі змісту оскаржуваного Рішення №16874402, Державним реєстратором прав на нерухоме майно ДРС України Ніловою А.О. при прийнятті такого рішення досліджувались документи, зокрема: рішення суду від 13.08.2013 р. та технічний паспорт від 12.12.2012 р., які взагалі не подавалися позивачем для державної реєстрації права власності на нерухоме майно - нежилі будівлі (літ. «Т») площею 1357,0 кв.м. та (літ. «Б») площею 4448,6 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що позивачем були надані всі документи, необхідні для проведення державної реєстрації права власності на нежилі будівлі (літ.«Б») загальною площею 4448,6 кв.м. та (літ.«Т») загальною площею 1357,0 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача-2 правових підстав для прийняття оскаржуваного Рішення « 16874402, внаслідок чого, суд вважає за необхідне позовні вимоги ТОВ «Н.С.К.Сіті» щодо скасування такого рішення задовольнити.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання Міністерства юстиції України та/або державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Нілової А.О. провести державну реєстрацію права власності ТОВ «Н.С.К.Сіті» (адреса: 04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 25, ) на нежитлову будівлю під літерою «Б» загальною площею 4448,6 кв.м. та нежитлову будівлю під літерою «Т» загальною площею 1357,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21 на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 08.08.2014 р. за реєстраційним номером 7714903 та доданих до неї документів, суд зазначає наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя, від так завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

За таких обставин суд, дотримуючись принципів законності, поділу влади, а також компетенції, визначеної Конституцією та законами України, не має права перебирати на себе повноваження державної реєстраційної служби щодо вирішення питання реєстрації права власності.

Таким чином, вимога позивача щодо зобов'язання Міністерства юстиції України та/або державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Нілової А.О. провести державну реєстрацію права власності ТОВ «Н.С.К.Сіті» (адреса: 04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 25, ) на нежитлову будівлю під літерою «Б» загальною площею 4448,6 кв.м. та нежитлову будівлю під літерою «Т» загальною площею 1357,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21, є формою втручання в дискреційні повноваження відповідачів, та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Нілової А.О. щодо прийняття рішення від 30.10.2014 р. №16874402 про відмову ТОВ «Н.С.К.Сіті» у проведенні державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю під літерою «Б» загальною площею 4448.6 кв.м. та нежитлову будівлю під літерою «Т» загальною площею 1357,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21; скасування рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Нілової А.О. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №16874402 від 30.10.2014 р. та зобов'язання Міністерства юстиції України повторно розглянути заяву ТОВ «Н.С.К.Сіті» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер 7714903 від 08.08.2014 р.) та доданих до неї документів у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихст.72 цього Кодексу.

Крім того, в ч.2 ст.72 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкт владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевказане суд, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.С.К.Сіті» до Міністерства юстиції України, Державного реєстратора Департаменту реєстраційної служби Міністерства юстиції України Нілової Ангеліни Олександрівни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Нілової Ангеліни Олександрівни щодо прийняття рішення від 30.10.2014 р. №16874402 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Н.С.К.Сіті» у проведенні державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю під літерою «Б» загальною площею 4448.6 кв.м. та нежитлову будівлю під літерою «Т» загальною площею 1357,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21;

3. Скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Нілової Ангеліни Олексанрівни від 30.10.2014 р. №16874402 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Н.С.К.Сіті» у проведенні державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю під літерою «Б» загальною площею 4448,6 кв.м. та нежитлову будівлю під літерою «Т» загальною площею 1357,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21;

4. Зобов'язати Міністерство юстиції України повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.С.К.Сіті» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер 7714903 від 08.08.2014 р.) та доданих до неї документів у відповідності до вимог чинного законодавства.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю «Н.С.К.Сіті» понесені судові витрати у розмірі 70 (сімдесят) грн. 00 коп. із видатків Держаного бюджету України.

Постанова набираєзаконноїсиливідповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскарженадо суду апеляційноїінстанції за правилами, встановленимист.185-187 КАС України

Головуючий суддя І.А. Качур

Судді В.І. Келеберда

В.М. Данилишин