Справа № 174/330/16-а (2-а/174/12/2016)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2016 рокусправа № 174/330/16-а (2-а/174/12/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвій Ю.В.

за участю представника відповідача Козія І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року по справі № 174/330/16-а (2-а/174/12/2016) за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України про визнання нечинною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року позивач звернувся із позовом до суду, в якому просив визнати нечинним та скасувати постанову начальника Дніпропетровської митниці ДФС України Атаманенка С.М. в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил від 25 травня 2016 року, з підстав порушення відповідачем при її винесенні норм матеріального та процесуального права.

Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року даний позов задоволено.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування скарги вказує на необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо відсутності в діях позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 470 МК України. Також зазначає, що при притягненні позивача до відповідальності його права не були порушені, в ході провадження за його бажанням перекладачем виступила його дружина, а позивач визнав вину у вчиненні порушення митних правил. Крім того посилається на безпідставність висновків суду про закінчення строків притягнення до відповідальності, оскільки правопорушення має триваючий характер.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що останню необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 25.03.2016 року головним державним інспектором відділу аналітично-пошукової роботи управління боротьби з митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил № N0032/110000014/16 відносно ОСОБА_2. Згідно протоколу встановлено, що 09.03.2016 р. до Дніпропетврсоької митниці ДФС надійшов лист Львівської митниці ДФС від 04 березня 2016 року №2973/13-70-26/7/36 щодо перевірки законності перебування на митній території України транспортного засобу «RENAULT LAGUNA», р.н. НОМЕР_1, VIN НОМЕР_2. За даними перевірки баз даних Дніпропетровської митниці ДФС установлено, що транспортний засіб «RENAULT LAGUNA» ввезено на митну територію України 12.04.2014 р. через пункт пропуску «Шегині - Медика» в зоні діяльності Львівської митниці Міндоходів громадянином Німеччини ОСОБА_2 по каналу «зелений коридор» в митному режимі «транзит». Статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, для автомобільного транспорту строк транзитного перевезення становить 10 діб. Громадянин ОСОБА_2 перевищив встановлений ч.1 ст. 95 МК України десятиденний строк доставки автомобіля марки «RENAULT LAGUNA» , р.н. НОМЕР_1, VIN НОМЕР_2, що перебуває під митним контролем до митного органу призначення, більш ніж на десять діб. Зазначено, що вказані дії ОСОБА_2 мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України (а.с. 13-15). Протокол, в якому вказана дата, час та місце розгляду справи про порушення митних правил підписаний безпосередньо самим ОСОБА_2 та його перекладачем, в якості якого виступила дружина позивача.

25.05.2016 р. заступником начальника Дніпропетровської митниці ДФС Атаманенко Є.М. винесена постанова у справі про порушення митних правил № 0032/110000014/16. Згідно даної постанови, громадянина ОСОБА_2 за вчинення дій, викладених у протоколі, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 ст. 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн. (а.с. 10).

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач оскаржив її до суду, правомірність винесення якої і є предметом розгляду у даній справі.

Вирішуючи спірні правовідносини та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем зроблено хибний висновок, щодо порушення позивачем ч. 3 ст. 470 МК України, адже вказане правопорушення не є триваючим, отже сплинув граничний строк притягнення до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова винесена всупереч нормам МК України та є незаконною. Також посилався на процедурні порушення з боку відповідача під час складання протоколу про порушення митних правил в частині незабезпечення позивача належним перекладачем.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції хибним з наступних підстав.

Стаття 26 Конституції України встановлює, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Стаття 68 Конституції встановлює, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Пунктом 50 статті 4 Митного кодексу України визначено поняття «резидент»: це, зокрема, фізичні особи (громадяни України, іноземці та особи без громадянства), які мають постійне місце проживання в Україні, в тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Таким чином, на громадянина Німеччини ОСОБА_2, який проживає на території України та має посвідку на постійне проживання в Україні, має ідентифікаційний номер платника податків і реєстрацію на території України, розповсюджуються такі ж положення, як і до громадянина України.

Щодо суті виявленого правопорушення.

Частиною 1 ст. 381 МК України, передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За приписами ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до положень, що містяться в гл. 55 розділу ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит, супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Як встановлено судом, позивачем транспортний засіб був ввезений на митну територію України без декларування у митному режимі «транзит» по «зеленому коридору».

Згідно ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщенні в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки апеляційним судом встановлено, що по закінченню десятиденного строку після ввезення позивачем автомобіля на митну територію України, він не був вивезений за межі України або переміщений у інший митний режим, то в діях позивача наявний склад правопорушення, передбачений частиною 3 ст. 470 МК України.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Тобто ст. 467 МК України не визначає виключного переліку триваючих порушень, а тільки вказує на деякі з них.

Колегія суддів виходить з того, що триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Отже, вчинене позивачем правопорушення є триваючим і було виявлене 09.03.2016 року, тобто з моменту, коли на адресу Дніпропетровської митниці ДФС надійшов лист Львівської митниці ДФС від 04 березня 2016 року №2973/13-70-26/7/36 щодо перевірки законності перебування на митній території України транспортного засобу «RENAULT LAGUNA», р.н. НОМЕР_1, VIN НОМЕР_2 і саме з цієї дати відраховується строк накладення адміністративного стягнення.

Правова позиція щодо триваючого характеру правопорушення за ст.. 470 МК України висловлена, зокрема, у постанові ВАСУ від 29.02.2016 р. у справі № 461/11874/15-а.

Оскільки постановою від 25.05.2016 на позивача накладено стягнення в межах шести місяців з дати його виявлення, то строк, передбачений ст. 467 МК України відповідачем не пропущено. Наведене залишилось поза увагою суду першої інстанції.

А відтак, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідач виніс обґрунтовану постанову про накладення стягнення на позивача, а висновок суду про нетриваючий характер даного виду правопорушення є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства та не відповідає обставинам справи.

Щодо посилання позивача на процедурні порушення під час складання протоколу про порушення митних правил в частині незабезпечення позивача належним перекладачем, з якими помилкового погодився суд першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 503 Митного кодексу України встановлено, що перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Перекладач зобов'язаний точно і в повному обсязі здійснювати доручений йому переклад, у разі необхідності брати участь у проведенні процесуальних дій у справі про порушення митних правил.

Аналіз даної статті наводить на висновок, що перекладачем може бути особа, яка володіє відповідною мовою та рівень знань якої дасть змогу здійснити необхідний переклад під час провадження у справі про порушення митних правил.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил та письмових пояснень від імені позивача, в якості перекладача виступала дружина позивача, яка заявила про можливість виконання таких обов'язків і своїми підписами у документах підтвердила вчинення перекладу на німецьку мову. Позивач жодних заперечень не висловлював, про незрозумілість перекладу не заявляв, своїм підписом підтвердив згоду із змістом документів та своїх пояснень.

За таких обставин, колегія суддів критично ставиться до заяв позивача про незрозумілість ним процедури притягнення до адмінвідповідальності та своїх процесуальних прав.

Отже, постанова суду першої інстанції винесена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, що в свою чергу є підставою для скасування такої постанови та прийняття нової, про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України - задовольнити.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року по справі № 174/330/16-а (2-а/174/12/2016) - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України про визнання нечинною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлено 15 вересня 2016 року.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко