Справа № 175/1982/16-а(2-а/175/40/16)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 рокусправа № 175/1982/16-а(2-а/175/40/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.
суддів: Дурасової Ю.В. Панченко О.М.
за участю секретаря судового засідання: Яковекно О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року у справі № 175/1982/16-а(2-а/175/40/16) за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 4 батальону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровськ рядовий поліції Канібор О.Ю. про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 18 травня 2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 4 роти 4 батальону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровськ рядового поліції Канібор О.Ю., в якому просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо складання та винесення постанови серії ПC2 №987625 від 08.05.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 225 грн.;
- скасувати постанову відповідача серії ПC2 №987625 від 08.05.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 225 грн.;
- закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в адміністративній справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач упереджено та поверхнево з`ясував обставини події, яка мала місце 08.05.2016 року та безпідставно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. Вказує на те, що відповідачем безпідставно було відмовлено позивачу у складенні протоколу про адміністративне правопорушення та не роз`яснено права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачені ч.1 ст. 268 КУпАП та ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України. Крім того в позові ОСОБА_1 зазначає про те, що вважає, що знак «Зупинку заборонено», який розміщено на перехресті проспекту Слобожанський та вул. Калиновій у м. Дніпропетровську розміщено в порушення вказаних вимог Державного стандарту України, а саме вказаний знак розташований так, що його не помітно учасникам дорожнього руху.
Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Постанова суду мотивована тим, що відповідачем надано суду доказ у вигляді аудіо-відео фіксації процесу оформлення адміністративного правопорушення 08.05.2016 року, який було відтворено в судовому засіданні, з якого вбачається, що при винесенні інспектором патрульної служби поліції оскаржуваної постанови було дотримано всі вимоги передбачені законом при винесенні постанови про адміністративне правопорушення, крім того вбачається, позивачем дійсно було вчинено адміністративне правопорушення, що виразилося в порушенні вимог дорожнього знаку 3.34 ПДР України «Зупинку заборонено». Крім того, позивачу під підпис було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, а саме право, порядок та строки оскарження постанови, проте як вбачається з матеріалів позивачем при цьому ніяких клопотань та зауважень не заявлялось.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на не дослідження та не надання оцінки судом першої інстанції доказам наданих ним у справі; порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що з відеоматеріалів відповідача лише вбачається, що автомобіль позивача знаходиться на узбіччі автомобільної дороги, однак якої саме та під яким саме дорожнім знаком знаходиться авто не зрозуміло. Крім того, вказує на те, що з відеозапису видно, що при здійсненні запису відео відповідач, знаючи про те, що розташування дорожнього знаку «Зупинку заборонено», який розміщено на перехресті проспекту Слобожанський та вул. Калиновій у м. Дніпропетровську розміщено в порушення вказаних вимог Державного стандарту України, навмисно не здійснював фіксацію вказаного дорожнього знаку.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що постановою інспектора 4 роти 4 батальйону УПП у м. Дніпропетровську Канібор О.Ю. серії ПС2 №987625 від 08.05.2016 року по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн. за те, що 08.05.2016 року о 08.10 годині водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку та стоянку в зоні дії знаку 3.34 ПДР (а.с.10).
Законність та обґрунтованість вказаної постанови та дій відповідача щодо винесення цієї постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.
Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків передбачених законом, а отже вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача щодо складення та винесення оскаржуваної постанови задоволенню не підлягають.
Щодо вимог позивача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПC2 №987625 від 08.05.2016 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Зі змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПC2 №987625 від 08.05.2016 року вбачається, що водій автомобіля TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 08.05.2016 року о 08.10 годині здійснив зупинку та стоянку в зоні дії знаку 3.34 ПДР у м. Дніпропетрвоську по вул. Калиновій, 14А/1 (а.с.10).
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.
Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час оформлення адміністративного матеріалу відеокамера була розміщена на форменому одязі працівника національної поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».
Таким чином, відеофіксація правопорушення з нагрудної відеокамери працівником поліції є належним доказом.
При відтворенні відеофіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 08.05.2016 року відносно ОСОБА_1 (СД-диск L31 CO2 2320Z 02 наявного в матеріалах справи а.с.28) вбачається, що інспектором патрульної поліції України було роз`яснено позивачу про те, що він здійснив зупинку та стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР «Зупинку заборонено» та відносно позивача винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу.
Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків зупинки, стоянки, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянкою є припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.
Отже, однією із складових адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП є здійснення зупинки або стоянки в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР «Зупинку заборонено».
Однак, як вбачається з відтвореної відеофіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 08.05.2016 року відносно ОСОБА_1 (СД-диск L31 CO2 2320Z 02), яка є єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідачем не зафіксовано факт зупинки автомобіля позивача саме в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР «Зупинку заборонено».
З відеофіксації вбачається, що автомобіль позивача знаходиться на узбіччі автомобільної дороги, однак в зоні дії якого саме дорожнього знака не зафіксовано. При цьому, відповідачем не надано суду доказів в спростування доводів позивача щодо розташування дорожнього знаку «Зупинку заборонено» з порушенням п. 10.1.1 Національні стандарти України «Дорожні знаки» в частині його розташування яке б забезпечувало те, щоб учасники дорожнього руху його добре бачили та його не було затулено від них мафами, зеленими насадженнями, тощо.
Отже, доводи позивача про те, що під час його керування автомобілем дорожній знак «Зупинку заборонено» не перебував в полі його зору, відповідачем не спростовано, що свідчить про відсутність у діях позивача складових адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.
Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Між тим відповідач зазначеного обов`язку не виконав.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5 ст.258 КУпАП).
Враховуючи те, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, а також те, що вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП зафіксованих в автоматичному режимі, про що свідчить наявність відео фіксації (СД-диск L31 CO2 2320Z 02), в цьому випадку, протокол про вчинення адміністративного правопорушення не повинен складатися.
Вказані обставини спростовують доводи позивача щодо порушення відповідачем порядку притягнення до адміністративної відповідальності в частині не складення протоколу.
Суд апеляційної інстанції погоджується і з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності тверджень позивача про те, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було роз`яснено позивачу його права передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови, оскільки ці твердження спростовуються відеофіксацією (СД-диск L31 CO2 2320Z 02) та наявністю підпису позивача у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу позивача на те, що відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а отже закриття судом провадження в цій адміністративній справі буде свідчити про те, що суд фактично перебере на себе повноваження органу, уповноваженого на це.
Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок щодо необхідності часткового задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.
Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 202, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року у справі № 175/1982/16-а(2-а/175/40/16) скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПC2 №987625 від 08.05.2016 року винесену інспектором 4 роти 4 батальону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровськ рядовий поліції Канібор О.Ю. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.
Повний текст постанови виготовлений 15 вересня 2016 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Панченко