Справа № 813/1987/16
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року Справа № 813/1987/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Гавірко О.О.,

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

третя особа не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, третя особа що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача -ОСОБА_4 державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області про зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, третя особа що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області з урахуванням уточнення позовних вимог, з вимогою:

- зобовязати відповідача сформувати та подати до ОСОБА_4 державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області подання про повернення ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків , місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3673,22 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до ст. 49. Закону Ураїни «Про нотаріат» однією із підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії є невнесення встановлених законодавством платежів повязаних з її вчиненням особою, яка звернулась з проханням про вчинення нотаріальної дії позивач змушений був сплатити збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості обєкта купівлі-продажу, що становить 3 673,22 грн., підтвердженням чого є квитанція № 0.0.489152288.1 від 14.01.2016 року, хоча житло придбавалось вперше. У звязку із чим звернувся до Головного ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про повернення надмірно сплачених коштів від 12.04.206 року.

22.05.2016 року позивач отримав два листи, перший від Головного ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у Львівській області від 18.04.2016 року про те, що заява направлена для розгляду за належністю до ОСОБА_4 пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова; другий від ОСОБА_4 пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова в якому зазначається, що пенсійний фонд не перевіряє факт придбання особою житла вперше. Вважає, таку відповідь необґрунтованою, а заяву не розглянутою.

У судовому засіданні протокольною ухвалою суду відповідно до ч. 2 ст. 53 КАС України залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить задовольнити позов.

Представник відповідача, ОСОБА_4 пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова, проти позову заперечив з підстав викладених у письмовому запереченні /а.с.26-27/. Вважає, що відмова у поверненні коштів є законною та обґрунтованою, оскільки орган пенсійного фонду не володіє інформацією чи придбавалося позивачем житло вперше. Крім того зазначає, що громадяни, які придбавають житло вперше, звільняються від сплати збору на підставі Закону, а не рішенням органу Пенсійного фонду. Тому питання звільнення від сплати збору повинно було з'ясовуватися під час нотаріального оформлення цивільно-правового договору. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи, в судове засідання не прибув про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Суд заслухав пояснення позивача, представника відповідача, зясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та обєктивно дослідив докази у справі, та встановив наступне.

Згідно з договором купівлі-продажу квартири зареєстрованим в реєстрі за № 63 від 14.01.2016 року ОСОБА_3 придбав ? ідеальну частку квартири №43 в будинку № 2д яка знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Наукова., /а.с.8-12/.

При оформленні відповідного договору позивачем 14.01.2016 року сплачено збір на обовязкове державне пенсійне страхування в сумі 3673,22 грн. /а.с.7/

ОСОБА_3 12.04.2016 року звернувся до Головного ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про повернення надмірно сплачених коштів від 11.04.2016 року, у якій повідомив що 14.01.2016 року придбав житло вперше, та просив у звязку з цим повернути сплачений збір на обовязкове державне пенсійне страхування /а.с.13/.

Листом № 414/в-20 від 18.04.2016 року Головного ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у Львівській області позивач повідомлений про те, що його заява скерована за належністю до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова. В свою чергу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова позивачу надіслано відповідь № 6429/05-14 від 27.04.2016 року в якому зазначило, що до компетенції пенсійного фонду не належить питання підтвердження факту придбання особою житла вперше. /а.с.17/.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначено Законом України 26.06.1997 р. № 400/97-ВР "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 400/97-ВР).

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування з поміж інших є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Таким чином, фізичні особи, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зважає на покликання відповідача про відсутність механізму перевірки інформації щодо того, чи вперше придбане житло. Тому вважає дії відповідача щодо відмови у поверненні сплаченої суми збору на обовязкове державне пенсійне страхування допустимими.

Однак, суд погоджується з позицією позивача, що у такому випадку органу владних повноважень, яким є орган Пенсійного фонду України, необхідно доводити факт придбання особою житла не вперше. Нічим не обґрунтовані підозри відповідача щодо придбання позивачем житла не вперше не можуть бути підставою для відмови у поверненні коштів, які позивач вважає сплаченими помилково.

Крім того, позивачем, надана інформації щодо наявного у позивача житла та підстав виникнення права власності на нього. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_3 є власником; ? ідеальної частки квартири АДРЕСА_1, належить позивачу на праві приватної власності згідно договору купівлі продажу квартири укладеного 14.01.2016 року, та є першим придбаним житлом, /а.с.15/.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки за позивачем зареєстровано один житловий обєкт, сплачену суму збору на обовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 3673,22 грн. слід повернути позивачу.

З приводу процедури повернення помилково сплачених коштів суд керується наступним.

Органи Державної казначейської служби, керуючись п. 2.2 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 року № 43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2013 року № 291/22823, формують розрахункові документи і проводять повернення платежів, що були помилково або надміру зараховані до бюджету, на підставі відповідних документів органів, які повинні забезпечувати надходження платежів та за якими згідно з законом закріплено контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету (далі органи стягнення).

Відповідно до п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 1650/24182 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обовязкових платежів) та інших доходів до бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника), скріпленим гербовою печаткою або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обовязковим зазначенням такої інформації:

- обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету;

- найменування платника (субєкта господарювання) та код за ЄДРПОУ (для юридичної особи);

- П.І.Б. фізичної особи та ідентифікаційний номер;

- сума платежу, що підлягає поверненню;

- дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Відповідно до ч. 7 ст. 45 Бюджетного кодексу України перелік податків і зборів (обовязкових платежів) та доходів бюджету згідно з бюджетною класифікацією в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а також загальні вимоги щодо обліку доходів бюджету визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 р. № 106 затверджені деякі питання ведення обліку податків і зборів (обовязкових платежів) та інших доходів бюджету. Згідно з даною постановою перелік податків і зборів (обовязкових платежів) та інших доходів бюджету визначається відповідно до Переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Відповідно до Переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету, контроль за справлянням надходжень за кодом бюджетної класифікації 24140500 закріплено за органами Пенсійного фонду України.

Таким чином, повернення такого збору органами ДКС України здійснюється на підставі подання органів ПФ України.

Оскільки згідно з випискою по рахунку від 04.01.2016 року про сплату збору на обовязкове державне пенсійне страхування одержувачем платежу є ГУДКС України у Галицькому районі м. Львова Львівської області /а.с.7/, відповідно контроль за сплатою по даному рахунку належить УПФ України у Галицькому районі м. Львова.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що слід зобовязати УПФ України у Галицькому районі м. Львова повернути з Державного бюджету України через УДКС України у Галицькому районі м. Львова Львівської області позивачу помилково сплачений (відповідно до виписки по рахунку від 04.01.2016 року) збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3673 грн. 22 коп.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України понесені позивачем судові витрати у виді судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Зобовязати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова Львівської області сформувати та подати до ОСОБА_4 державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області подання про повернення ОСОБА_3, (АДРЕСА_2 РНОКПП ), збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3673,22 грн.

3. Стягнути на користь ОСОБА_3, (АДРЕСА_2 РНОКПП ), з ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Галицькому районі, (), за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір, в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 21 коп.

Постанову може бути оскаржено, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст постанови складено та підписано 15.09.2016 року.