Справа № 743/737/16-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 743/737/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Жовток Є.А.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Земляної Г.В.

Межевича М.В.

за участю секретаря Приходько К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - Ріпкинське ОУПФ України) про визнання протиправною відмови у проведенні перерахунку пенсії державного службовця із врахуванням при обрахунку сум матеріальних допомог на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, та премій згідно довідки про складові заробітної плати, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії із розрахунку 86% суми заробітної плати, починаючи з 01.05.2016 р.

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 липня 2016 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Ріпкинського ОУПФ України щодо відмови позивачу у включенні в заробітну плату для нарахування пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій. Зобов'язано Ріпкинське ОУПФ України здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, починаючи з 01.05.2016 р., виходячи із 80% заробітної плати, з урахуванням таких сум, отриманих під час роботи на державній службі, на які нараховані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням вже здійснених виплат. Визнано неправомірними дії Ріпкинського ОУПФ України щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» та зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 1 грудня 2015 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 та довідки Ріпкинської селищної ради Чернігівської області від 28.04.2016 р. №26, починаючи з 01.05.2016 р., за виключенням вже здійснених виплат.

На вказану постанову Ріпкинське ОУПФ України подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача з 22.01.2016 р. та отримує пенсію на підставі Закону України "Про державну службу".

Як зазначено у позовній заяві та не оскаржувалось відповідачем, вказану пенсію позивачу призначено з 01.06.2012 р. у розмірі 80% від заробітної плати державного службовця.

Вважаючи, що пенсію обчислено невірно, позивач 28.04.2016 р. звернулася до Ріпкинського ОУПФ України із заявою про перерахунок пенсії та надала довідку від 28.04.2016 р. №27 про складові своєї заробітної плати за період з 01.06.2007 р. по 31.05.2012 р., на які було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом Ріпкинського ОУПФ України від 05.05.2016 р. №25/11/К-2 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою було внесено зміни до постанови від 31.05.2000 р. №865, а саме виключено п. 4 вказаної вище постанови.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в чинній редакції на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входять: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З наведених положень вбачається, що матеріальна допомога, індексація заробітної плати та премії входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Разом з тим, стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року, від 3 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14).

Зокрема, у постанові від 03 червня 2014 року (справа №21-134а14), Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням законів України "Про державну службу" та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, висновок відповідача про те, що вказані виплати не враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії державного службовця, - є помилковим, тому в цій частині вимог суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову.

Однак, щодо вимог про перерахунок і виплату пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати у 2016 році, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в чинній редакції на час призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28.12.2014 р. №76-VIII текст статті 37-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015 р., було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 р. №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 р. встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка діє з 15.12.2015 р., було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865, а саме, виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" .

Колегія суддів зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013, на яку посилається суд першої інстанції при вирішенні питання про задоволення позовних вимог, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Таким чином, з 15.12.2015 р. чинним законодавством України не визначено суб'єктивного права, і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

На час звернення позивача до управління Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на викладене, у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яка ним отримувалась до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Разом з тим, посилання суду першої інстанції на правову позицію Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 27.05.2013 р. по справі «Суханов та Ільченко проти України», є помилковим, оскільки в цьому рішенні Європейський суд вказав, що Кабінет Міністрів України мав визначити розмір надбавки до пенсії, право на яку було встановлено законом, однак жодного рішення з цього приводу прийнято не було. Натомість, в даному випадку Законом України від 28.12.2014 р. № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" скасовано таке право на час звернення позивача із відповідною заявою до управління Пенсійного фонду.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При вирішенні спірних правовідносин колегією суддів також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р. зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

З огляду на викладене, підстави для перерахунку пенсії позивача згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» і постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 (в чинних редакціях на момент призначення позивачу пенсії), у зв'язку зі збільшенням заробітної плати, - відсутні, тому в цій частині вимог позов не підлягає задоволенню.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2016 р. Ріпкинському ОУПФ України відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення у справі. Станом на 31.08.2016 р. судовий збір заявником апеляційної скарги не сплачено, тому він підлягає стягненню судом, в розмірі встановленому ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", - 606,32 грн. (110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за немайновий спір, який подано фізичною особою). Згідно із ч. 1 ст. 9 цього Закону, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову в частині вимог, а тому апеляційну скаргу Ріпкинського ОУПФ України необхідно задовольнити частково, а постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 липня 2016 року - в частині задоволення позову щодо вимог про перерахунок і виплату пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013, - скасувати та в цій частині вимог ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, оскільки в цій частині постанова ухвалена з порушенням норм матеріального права. В іншій частині постанову залишити без змін.

Керуючись ст. 41, 160, 196, 198, 200, 202, 205, 207 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - задовольнити частково.

Постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 липня 2016 року - в частині задоволення позову щодо вимог про перерахунок і виплату пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013, - скасувати та в цій частині вимог ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_4 - відмовити

В іншій частині постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 липня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 606,32 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Земляна Г.В.

Межевич М.В.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Межевич М.В.

Земляна Г.В.