Справа № 295/7158/16-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Перекупка І.Г.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" вересня 2016 р. Справа № 295/7158/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "19" липня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати відповідача відновити виплату раніше призначеної пенсії з 01.04.2015 року та продовжити в подальшому виплату довічної пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказує, що з 01.11.2006 року по 19.02.2016 рік працював на посаді головного спеціаліста управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Житомирської міської ради. Довічну пенсію за вислугу років, як особа офіцерського складу отримує з 11.01.1992 року. З 01.06.2015 року посада, на якій позивач працював (державний службовець) не давала права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а отже підстави для невиплати призначеної пенсії за нормами цього Закону відсутні.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 19.07.2016 року позов задоволено частково.

Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відновити з 01.06.2015 року виплату ОСОБА_3 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином.

Колегія суддів, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». До 19.02.2016 року працював на посаді головного спеціаліста управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Житомирської міської ради.

З 01.04.2015 року відповідач відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII призупинив виплату позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії, починаючи з 01.04.2015 року. Проте листом ГУ ПФУ в Житомирській області від 24.05.2016 року № 806/К-7 в задоволенні заяви про поновлення позивачу виплати пенсії відмовлено з мотивів того, що з 01.04.2015 по 19.02.2016 року позивач працював на посаді головного спеціаліста управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Житомирської міської ради, тому призначена пенсія не виплачується правомірно, відтак в управління відсутні правові підстави для відновлення з 01.04.2015 року виплати призначеної пенсії. Після звернення позивача, у зв'язку зі звільненням з органів місцевого самоврядування, з 20.02.2016 року виплату пенсії було відновлено.

Колегія суддів зазначає наступне.

1 квітня 2015 року набрав чинності Закон № 213-VIIІ, яким внесено зміни до статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV та визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами від 17 листопада 1992 року № 2790-ХІІ «Про статус народного депутата України», " Про державну службу" № 889-VII, від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», "Про судоустрій і статус суддів № 2453-VI, пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058-IV, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Пунктом п'ятим Прикінцевих положень Закону № 213-VIIІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

Оскільки Закон № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Законів України "Про державну службу".

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що з 1 червня 2015 року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, згідно з Законом України "Про державну службу" втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаних Законів, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії, зокрема і яка призначена на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Так як з 01.06.2015 року посада, на якій працював позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відпали передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції станом на 01.04.2015 року) підстави для невиплати пенсії.

Проте колегія суддів вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на строки звернення до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що з позовом ОСОБА_3 звернувся до суду 17.05.2016 року, а тому шестимісячний період звернення до суду розпочинається з 17.11.2015 року, отже саме з вказаної дати позовні вимоги підлягають задоволенню. Пенсія за своєю суттю є регулярною щомісячною виплатою, а тому про порушення своїх права позивач міг дізнатися з першого неотримання. Отже позовні вимоги за період з 01.04.2016 по 16.11.2015 року підлягають залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 203, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від "19" липня 2016 р. скасувати в частині задоволення позовних вимог за період з 01.06.2015 року по 16.11.2015 року.

Позовну заяву в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відновити виплату ОСОБА_3 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за період з 01.06.2015 року по 16.11.2015 року залишити без розгляду.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "13" вересня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул. Ольжича,7, м.Житомир,10003

- ,