Справа № 520/8770/16-а
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8770/16-а
Провадження № 2-а/520/507/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого суді - Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної служби роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Одеси Попеску Олександра Васильовича, третя особа Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

25.07.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та просив ухвалити постанову, якою визнати незаконною та скасувати Постанову Серії ПС2 № 117128, винесену 17.07.2016 року інспектором патрульної служби роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенантом поліції Попеску О.В. по справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 255 гривень.

Свої вимоги мотивував тим, що інспектором патрульної служби роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенантом поліції Попеску О.В. постанова у справі про адміністративне правопорушення Серія ПС2№117128 від 17.07.2016 року винесена з порушенням вимог законодавства є незаконною і підлягає скасуванню.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач інспектор патрульної служби роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Одеси Попеску Олександр Васильович у судове засідання також не з'явився, надав суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції - Слободянюк Валентина Олександрівна у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Вислухавши пояснення позивача, на підставі ст.86 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, дослідивши відеозапис, наданий відповідачем, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП України.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У судовому засіданні встановлено, що 17 липня 2016 року інспектором патрульної служби роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Одесі Попеску Олександром Васильовичем було винесено постанову Серії ПС2№ 117128 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 17.07.2016 року о 18 год. 55 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «CHERY» моделі М11, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одеса, пляж Ланжерон, 1а, здійснив зупинку та стоянку в зоні дії знаку 3.34 «зупинка заборонена», що є порушенням п. 15 правил дорожнього руху.

Дорожнім знаком 3.34 ПДР України «Зупинка заборонена» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

А за змістом ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил зупинки, проїзду пішохідних переходів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Звертаючись з даним адміністративним позовом до суду, позивач посилається, як на підставу для визнання незаконною та скасування зазначеної постанови, на порушення інспектором патрульної служби вимог законодавства, які, на його думку, виявились у наступному: не вказав яку саме норму правил дорожнього руху порушено внаслідок зупинки та стоянки у зоні дії знаку 3.34 «зупинка заборонена»; не вказав технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис вчинення правопорушення; не навів докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення; не зазначив мотиви відхилення доказів, на які він посилався винесенні постанови; не зазначив мотиви відхилення висловлених ним доводів про те, що він не порушував Правил дорожнього руху; вказав недостовірне місце вчинення правопорушення; не здійснив перевірку на наявність повторності вчинення ним протягом року адміністративного правопорушення.

Проте, зазначені обставини спростовуються наданим у судовому засіданні відеозаписом № з нагрудної камери DSJX3O1121_OO1121 інспектора патрульної поліції Попеску О.В., який підтвердив вказані у постанові у справі про адміністративне правопорушення обставини щодо порушення позивачем п. 15 Правил дорожнього руху, а також зафіксовані пояснення ОСОБА_2, відповідно до яких він погоджується з вчиненням правопорушенням та визнає свою вину.

Статтями 30, 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом. Поліція може застосовувати такий превентивний захід як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Не заслуговують на увагу й твердження позивача про те, що постанова про адміністративне правопорушення була винесена відповідачем на бланку, затвердженому Наказом МВС України №842 від 10.07.2015 року, який не відповідає вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП та є недійсним у зв'язку з прийняттям нового наказу № 1395 від 07.11.2015 року, яким затверджено новий бланк постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення згідно Додатку 6 до Інструкції з оформленням поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 3 розділу VІ).

Оскільки дана інструкція є підзаконним актом, тоді як згідно п. 18 розділу 11 закону України «Про національну поліцію» до 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та Міністерства внутрішніх справ України, а від так не заборонено використання бланку постанови, який застосований відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ПС2 №117128 від 17 липня 2016 року, оскільки постанова винесена уповноваженої особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено, відтак і відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначених законом порядку (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких грунтуються її вимоги та заперечення, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він не заперечує проти свого позову. Суб`єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі не надання вказаних доказів без поважних причин, суд вирішить справу на основі наявних в матеріалах справи доказів.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що ухвалюються в конкретній адміністративній справі а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що приймаючи постанову про адміністративне правопорушення, відповідач - інспектор ПС діяв відповідно до закону, внаслідок чого правомірно зробив висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені сторонами доводи та заперечення з приводу заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов про визнання незаконною та скасування постанови, стягнення моральної шкоди є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись стст. 122, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стст. 2, 9, 11, 86, 159, 160, 162 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора патрульної служби роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Одеси Попеску Олександра Васильовича, третя особа Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду в установленому законом порядку.

Суддя Куриленко О. М.