Справа № 826/9615/16
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9615/16 Головуючий у 1-й інстанції: Федорчук А.Б. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі: Бродацькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Костенка Ігоря Івановича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Костенка Ігоря Івановича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльність протиправною, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" Костенко І.І. про:

визнання протиправною бездіяльність щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

зобов'язання включити позивача до Переліку вкладників та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач - Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Костенко І.І. подав апеляційну скаргу про скасування незаконної, на його думку, постанови суду першої інстанції та просить постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик» укладено договір банківського рахунку від 03.04.2015 року № 1F0083/2.

Відповідно до п. 3.2.2 Договору Клієнт має право поповнювати рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу, перерахування коштів з рахунків клієнта, а також за рахунок коштів інших осіб з їхнього доручення з урахуванням обмежень, визначених чинним законодавством.

04.04.2016 року на рахунок позивача зараховано кошти у сумі 200 000 грн. з рахунку ОСОБА_5

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 року № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації.

Листом Уповноваженої особи Фонду Костенко І.І. від 24.05.2016 року № 41/3-12/2834 позивача повідомлено про нікчемність правочину (операції з безготівкового перерахування коштів) з підстав, викладених в п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За постановою Правління Національного банку України від 02.06.2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» розпочато виплати за вкладами у банку згідно з Загальним реєстром вкладників.

Однак, у зв'язку з визнанням правочину нікчемним, ОСОБА_4 до Загального реєстру включено не було.

Вирішуючи питання щодо правомірності таких дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Костенко І.І., колегія суддів виходить з наступного.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, апелянт посилається на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за яким правочини (в тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (в тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

На спростування цього, колегія суддів зазначає, що згідно із статтею 26 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З метою забезпечення прав Фонду, уповноважена особа забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними ( ч. 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб").

Підстави визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними визначені частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб".

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Викладене означає, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Тобто, саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Таким чином, за обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені Законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноваження не є обґрунтованим.

Така правова позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України від 24.12.2015 року № К/800/24004/15, від 18.12.2015 року № К/800/39816/15.

На противагу викладеному, відповідачем у повідомленні про нікчемність договору не наведено жодних конкретних та вичерпних обґрунтувань наявності правових підстав для визнання договору нікчемним.

З матеріалів справи вбачається, що Уповноважена особу Фонду Костенко І.І. дійшов висновку про нікчемність операції з безготівкового перерахунку коштів, оскільки останні надійшли на рахунок позивача з рахунку іншої особи, що нібито свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання коштів.

На спростування зазначеного твердження колегія суддів вказує наступне.

Відповідно до ст. 1062 Цивільного кодексу України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надішли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше.

Згідно з п. 10.19 Інструкції про порядок відкриття , використання та закриття рахунків у національній та іноземних валютах на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті фізичної особи-резидента зараховуються … кошти, перераховані з поточного рахунку іншої фізичної особи, якщо це передбачено договором банківського вкладу.

Враховуючи ту обставину, що пунктом 3.2.2 Договору прямо передбачено можливість зарахування коштів з рахунків інших осіб, то такий переказ у даному випадку є правомірним.

Більше того, судова колегія наголошує, що укладення договору банківського рахунку та зарахування коштів за ним відбулось до визнання банку неплатоспроможним.

Ще одним доводом апеляційної скарги є посилання на постанову Національного банку України від 04.04.2016 року № 231/БТ, якою ПАТ «КБ "Хрещатик» віднесено до категорії проблемних. Однак, безпосередньо закон не встановлює обмежень при віднесенні банку до цієї категорії, а таке рішення НБУ є банківською таємницею ( ч. 3 ст. 75 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Тому позивач не міг і не повинен був знати про віднесення банку до категорії проблемних.

Таким чином, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205 та 207 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Костенка Ігоря Івановича - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний тест ухвали виготовлено 15 вересня 2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.