Справа № 2а-831/2010
Суддя: Мірошниченко Н. В.
Дата ухвалення: 2010-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2а-831/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2010 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді Мірошниченко Н. В.

при секретарі Вдовик Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, третя особа: Інспектор Солонянського взводу ДПС підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулвся до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві та у судовому засіданні позивач посилався на те, що 16 червня 2010 року інспектором ДПС Солонянського ВДПС УДАІ в Дніпропетровській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії АЕ № 268767 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України, та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 255 гривень, згідно якої 16 червня 2010 року о 11 годині 40 хвилин, позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на 13 км. а/д Н 08 на Нікополь перевищив швидкість руху на 49 км/год., рухався зі швидкістю 139 км/год. Позивач просив скасувати вище вказану постанову про адміністративне правопорушення та закрити провадження по справі, оскільки обставини викладені в постанові не відповідають дійсним обставинам справи.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач та третя особа у судове засідання не зявились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Суд розглядає справу у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 червня 2010 року о 11 годині 40 хвилин, позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на 13 км. а/д Н 08 на Нікополь перевищив швидкість руху на 49 км/год., рухався зі швидкістю 139 км/год., внаслідок чого інспектором ДПС було складено протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого винесено постанову АЕ № 268767 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 (перевищення встановлених обмежень швидкості руху) КпАП України, та на позивача накладено штраф у розмірі 255 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КпАП України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. В даному випадку, з огляду на дії позивача в момент вчинення вказаного правопорушення, він усвідомлював протиправний характер своїх дій, а саме: перевищення швидкості.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо. Дані про вчинення вказаного правопорушення були встановлені протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п. 4.1, 4.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затверджено Наказом МВС 13.11.2006 № 1111), до функцій дорожньо-патрульної служби належать зокрема контроль за дорожнім рухом, тобто виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів у сфері забезпечення дорожнього руху, застосування в установленому порядку передбачених чинним законодавством заходів адміністративного впливу до порушників.

Згідно з п.7.1.5, 7.1.6. Інструкції працівник дорожньо-патрульної служби зобовязаний постійно контролювати дотримання учасниками дорожнього руху установлених правил, норм і стандартів, діючих у сфері безпеки дорожнього руху, попереджувати та припиняти злочини, а також адміністративні правопорушення, у межах своєї компетенції застосовувати до порушників заходи адміністративного впливу та примусу. Тому в даному випадку причиною складання постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача було порушення ним правил дорожнього руху, а складання постанови про адміністративне правопорушення входить до функціональних обовязків інспектора дорожньо-патрульної служби.

Таким чином, з огляду на вище викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 252, 256 КпАП України, Інструкцією з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, Правилами дорожнього руху України, ст. ст. 11, 12, 17, 18, 71, 94, 158, 159, 160, 163, 256 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, третя особа: Інспектор Солонянського взводу ДПС підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. В. Мірошниченко