Справа № 808/2730/16
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2016-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

16 вересня 2016 рокуСправа № 808/2730/16
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Прасов О.О., розглянувши у м.Запоріжжі матеріали адміністративного позову

ОСОБА_1, ОСОБА_2

до Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, в якому позивач просить суд: 1) визнати поважної причину пропуску та поновити пропущений строк на оскарження постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 94.04.12; 2) зобов'язати відповідача зняти арешт з майна боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 який було накладено Заводським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції згідно постанов від 26.08.2010 за виконавчим провадженням №19200159.

Згідно з ст.383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Позивачами у позові зазначено, що виконавчий лист №2-3313, виданий 18.12.2009 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 96407,82 грн., судових витрат у сумі 964,08 грн., витрат на ІТЗ судового процесу у сумі 252,00 грн., а всього 97623,90 грн. відповідно до постанови №19200159 від 04.04.2012 повертається стягувачеві.

Отже, спір виник при виконанні судового рішення, винесеного за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Також, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (ч.2 ст.114 Цивільного процесуального кодексу України).

Як зазначено у п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №3 від 13.12.2010 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» судам при розгляді справ з приводу оскарження дій державного виконавця стосовно арешту майна боржника потрібно враховувати, що в межах статті 181 КАС України розглядаються вимоги щодо арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час вирішення такого спору з'ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у зв'язку з чим зазначені вимоги є приватноправовими. Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб'єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що пов'язані з визнанням права власності на арештоване майно. Оскільки пріоритетність прав ВАТ КБ «Надра» або інших осіб на одне й те саме майно вже є предметом окремого цивільно-правового спору, то він не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Такий саме спосіб захисту порушених прав зазначений, зокрема, і у п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», «… Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору».

Згідно п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо: заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі суддя постановляє ухвалу (ч.2 ст.109 КАС України).

Позивачі звернулися до адміністративного суду з вимогами, які мають розглядатись за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України, у Орджонікідзевському районному суді м.Запоріжжя.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Ухвалах Вищого адміністративного суду України від 07.04.2015 по справі №К/800/2616/13; від 18.06.2015 по справі №К/800/42840/14; від 12.05.2015 по справі №К/800/10673/13; від 26.02.2015 по справі №К/800/42723/13.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що дана позовна заява не належить розгляду в порядку адміністративного судочинства, а отже у відкритті провадження у справі має бути відмовлено.

Згідно з п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Судовий збір сплачено позивачами у сумі 551 грн. 21 коп., однак клопотання про повернення до суду - не подано.

Керуючись ст.ст.109, 160, 165 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачам про розгляд позову за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України, у Орджонікідзевському районному суді м.Запоріжжя.

Ухвала набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Ухвала оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Суддя О.О. Прасов