Справа № 818/395/16
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 р. Справа № 818/395/16
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Яковенко М.М.

судді: Лях О.П., Старосуд М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року по адміністративній справі № 818/395/16 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_2, звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області (далі-відповідач), третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області, в якому просила суд:

- визнати дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області в частині не нарахування та невиплати ОСОБА_3 заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року включно відповідно до статті 144 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» ( в редакції з 26 жовтня 2014 року) та за період з 29 березня 2015 року по 08 вересня 2015 року, відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ( в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» неправомірними;

- зобовязати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року включно, відповідно до статті 144 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» ( в редакції з 26 жовтня 2014 року) та за період з 29 березня 2015 року по 08 вересня 2015 року, відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ( в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років, тощо).

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року частково задоволено позов.

Зобовязано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року включно, відповідно до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та за період з 29 березня 2015 року по 08 вересня 2015 року, відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу".

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, в звязку з чим просив постанову скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позову. Апелянт наголошує про відсутність в управління ДСА підстав нараховувати та виплачувати позивачу у спірний період заробітну плату виключно відповідно до частини першої статті 144 та статті 147 Закону № 2453-VІ , оскільки умови оплати праці працівників апарату суду регламентуються не лише вказаними нормами закону. Тому управління ДСА, яке уповноважене здійснювати виплати лише в межах затвердженого фонду оплати праці і не наділено правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості здійснювати перерахунок посадових окладів працівникам апаратів судів, при нарахуванні заробітної плати позивачу діяло в межах своїх повноважень (а.с.59-65 ).

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України. Представники сторін в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Розглянувши матеріали справ колегія суддів встановила, що задовольняючи вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку заробітної плати позивачу слід виходити з підвищеного розміру посадового окладу, а розмір інших доплат, надбавок і премій, які входять до структури заробітної плати, визначити в межах затвердженого фонду оплати праці, оскільки з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року розмір посадових окладів працівників апаратів судів мав визначатись відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про прокуратуру», а з 29.03.2015 року по 09.09.2015 року - відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд».

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, з 14.06.2011 року по теперішній час працює на посаді помічника судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області.

Листом від 14 травня 2015 року № 04-3313/15 ТУ ДСА в Сумській області відмовило в затвердженні змін до штатного розпису Шосткинського міськрайонного суду з урахуванням окладів працівників апарату суду, визначених Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон № 1697-VII, яким внесено зміни до ст. 144 Закону № 2453-VІ, зокрема, передбачено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду, посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Абзацом другим п.п. 1 і абзацом третім п.п. 2 п. 13 розділу XIII Закону № 1697-VII Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом № 2453-VІ.

З 28 березня 2015 року Законом № 192-VІІІ затверджено нову редакцію Закону № 2453-VІ, статтею 147 якого встановлено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, ДСА, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону № 192-VІІІ Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Наведене узгоджується із положеннями ч. ч. 7 та 8 ст. 33 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон України № 3723-XII), згідно з якими умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Аналогічні положення закріплено також ч. 2 ст. 8 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон України № 108/95-ВР), яка передбачає, що умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом (ст. 13 Закону України № 108/95-ВР).

За правилами ст. 142 Закону № 2453-VІ (у редакції до 28.03.2015 року) фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює, зокрема, ДСА. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України (ст. 143 Закону України № 2453-VІ). Аналогічні правила закріплені і у ст. ст. 145, 146 Закону України № 2453-VІ у редакції з 28.03.2015 року.

З 01.01.2015 року п. 9 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 року № 80-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» (далі - Закон № 80-VІІІ) визначено, що норми і положення, зокрема, ч. 1 ст. 144 Закону України № 2453-VІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а з 13.03.2015 року установлено, що норми і положення Закону України № 2453-VІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

На час виникнення спірних відносин схема посадових окладів працівників апарату суду була закріплена постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі - постанова № 268), зокрема Додатком 47, який залишався незмінним до 09.09.2015 року. Отже, Кабінет Міністрів України покладені на нього абз. 2 п.п. 1 п. 13 розділу XIII Закону № 1697-VII та п.п. 2 п. 13 Перехідних положень Закону України № 192-VІІІ обов'язки щодо приведення його нормативно-правових актів у відповідність із цими законами у тримісячний строк не виконав.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Ураховуючи наведене, оскільки з 26.10.2014 року по 09.09.2015 року Кабінетом Міністрів України зміни до постанови № 268 щодо умов оплати праці, зокрема розмірів окладів працівників апарату суду, не внесено, а законами України від 16.01.2014 року № 719-VІІ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та № 80-VІІІ видатки на реалізацію положень абз. 2 ч. 1 ст. 144 Закону України № 2453-VІ, ч. 1 ст. 147 Закону України № 2453-VІ (у редакції з 28.03.2015 року) не передбачено, управління ДСА як головний розпорядник бюджетних коштів не мало правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна правова позиція відповідає висновкам викладених у постановах Верховного Суду України від 13.07.2016 року 818/3372/15, 820/4653/15, що з огляду на положення ч.2 ст.161, ст..244-2 КАС України, є обовязковою для врахування при вирішення такої категорії справ.

Отже, на підставі викладеного колегія суддів вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 до ТУ ДСА України в Сумській області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії задоволенню не підлягають, а постанова Сумського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року по справі № 818/395/16 підлягає скасуванню, з огляду на допущенні порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті заявлених вимог, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 209, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області - задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року по адміністративній справі № 818/395/16 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6