Справа № 642/2061/16-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2016 р. Справа № 642/2061/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Бершова Г.Є.
Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.
за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 10.05.2016р. по справі № 642/2061/16-а
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України третя особа Державна прикордонна служба України
про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови в оформленні та поданні до Міністерства оборони України відповідних документів, висновку для виплати позивачу, ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності та відмови у виплаті одноразової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону № 2011-ХІІ; визнати протиправними дії Міністерства оборони України, щодо відмови в призначенні до виплати позивачу, ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги як інваліду ПІ групи відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975; зобов`язати Міністерство оборони України, призначити позивачу, ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу як інваліду III групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, передбаченої статтею 16 Закону № 2011-XII, та перерахувати на рахунок Харківського обласного військового воєнкомату суму одноразової грошової допомоги для виплати позивачу - ОСОБА_1 ; зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат виплатити позивачу - ОСОБА_1 , суму одноразової грошової допомоги як інваліду III групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, передбаченої статтею 16 Закону №2011-XII.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що згідно з довідкою МСЕК серія 10 ААБ № 204610 від 09.07 2014 року позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності, травма, контузія і захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. Позивач звертався із відповідними заявами до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Адміністрації Прикордонної служби України, Міністерства оборони України, проте листами на ім`я позивача було повідомлено про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби. Такі дії відповідачів по справі, на думку позивача, є протиправними та порушують його права та обов`язки. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 10.05.2016 року позовні вимоги було задоволено частково.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".
Зобов`язано Міністерство оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду III групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, передбаченої статтею 16 Закону № 2011-XII.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Відповідачі не погодились із таким рішенням суду першої інстанції та подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просять постанову в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 14.09.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Враховуючи, що відповідачі оскаржують постанову суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач в період з 09 листопада 1984 р. по 26 листопада 1986 р. проходив строкову військову службу в Збройних силах у військовій частині НОМЕР_1 , що входила до складу прикордонних військ КДБ СРСР, та був звільнений з цієї частини в запас.
Під час проходження строкової військової служби в Республіці Афганістан позивач брав участь в бойових діях в складі діючої армії в період виконання інтернаціонального обов`язку ДА в/ч 2072 з 20.10.1986р. по 23.10.1986р. ДРА. - воєнний білет НУ № 9245969.
Згідно з довідкою МСЕК серія 10 ААБ № 204610 від 09.07 2034 року позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності, травма, контузія і захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
06.11.2015 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з письмовою заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІІ групи інвалідності, травми, контузії, пов`язаної з проходженням військової служби в країнах, де велися бойові дії.
ІНФОРМАЦІЯ_3 надана відповідь від 11.11.2015 року, відповідно до якої позивачу запропоновано звернутися до Державної прикордонної служби для вирішення цього питання, оскільки військова частина, де він служив, відносилась саме до Прикордонних військ, а отже і витрати повинні здійснюватись прикордонною службою.
Державна прикордонна служба України у своїй відповіді від 19.11.2015 року за № 11/Є-6195 зазначила, що оскільки призов ОСОБА_1 на строкову військову службу та звільнення з цієї служби здійснювалися на підставі наказів Міністерства оборони колишнього СРСР і згідно із законодавством він перебуває на військовому обліку у військовому комісаріаті Міністерства оборони України, і те, що причинний зв`язок поранення, отриманого їм під час виконання обов`язків військової служби в період перебування в Афганістані, встановлено Центральною військово-лікарською комісією Міністерства оборони України, Адміністрація Державної прикордонної служби України вважає, що призначити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги має Міністерство оборони України.
Крім того, в адміністрації Держприкордонслужби України відсутні нормативні приписи, які зобов`язують або надають повноваження державному центральному органу виконавчої влади виплачувати одноразову грошову допомогу колишнім військовослужбовцям строкової військової служби Прикордонних військ КДБ СРСР, дислокованих за межами території України.
Позивач звернувся з письмовою заявою до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, в результаті чого Державна служба України супровідним листом направила його звернення за належністю до Міністерства оборони України та прохала одночасно прискорити виплату всіх належних позивачу сум у зв`язку із встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, та прохала повідомити заявника про результат розгляду даного звернення.
30.11.2015 року за № 248/3/6/3673 надійшла відповідь від Міністерства оборони України з приводу розгляду за дорученням заяви ОСОБА_1 щодо виплати йому грошової допомоги, де зазначено про те, що питання виплати одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності не відноситься до компетенції Міністерства оборони України з тієї підстави, що позивач проходив строкову військову службу та звільнений з неї у 1986 році саме з Прикордонних військ.
Позивач, не погодившись із такими діями та рішеннями відповідачів, звернувся за захистом до суду.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскільки позивач отримав інвалідність внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, то позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно зі статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року.
У доводах апеляційних скарг відповідачі зазначають, що оскільки позивач звільнений зі строкової військової служби з прикордонних військ, правонаступником яких є Державна прикордонна служба України, то підстав для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідачами немає.
Колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з таких підстав.
Так, відповідно до п. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з пп. 4 п. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до ст. 23 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, котра затверджує Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Відповідно до п. 13 вказаного Порядку керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що суб`єктом владних повноважень не встановлено обставин невідповідності поданої позивачем заяви, проте у листах-відповідях зазначено про відсутність правових підстав для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності через відсутність правового врегулювання правонаступництва прикордонних військ СРСР.
З приводу цього колегія суддів зазначає, що згідно з п. 1 ч. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21.03.1989 року №10224-ХІ Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.
Відповідно до п. 1, 2 Постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 року Про військові формування на Україні Верховна Рада України постановила підпорядкувати всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.
Згідно зі ст. 4 Закону України Про правонаступництво України органи держави влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що позивач проходив службу саме у збройних силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, за таких обставин, в силу ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві від 25.12.2013 року №975, обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому IIІ групи інвалідності, у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.
Крім того, саме засіданням Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв позивача, пов`язаних з виконуванням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися військові дії.
Також колегія суддів зазначає, що абз. 9 п. 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей. затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року, передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" до вислуги років зараховується, зокрема, служба у прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також службах і органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
З даної норми вбачається, що для призначення військовослужбовцям пенсії до вислуги років останніх зараховується, зокрема, дійсна військова служба у Радянській армії.
Правові висновки у спорах цієї категорії вже були висловлені Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 року (справа №21-446а14), та від 21.04.2015 року (справа №21-135а15), ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.12.2015 року (справа К/800/40725/15). У вказаних рішеннях висловлена правова позиція про те, що законодавцем передбачено порівняння соціального захисту військовослужбовців Радянської армії до військовослужбовців Збройних Сил України, та встановлено обов`язок саме Міністерства оборони України стосовно прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги особам у зв`язку із встановленням їм ІІ групи інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби під час здійснення інтернаціонального зобов`язання.
На підставі наведеного вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач отримав інвалідність внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, то позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно зі статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" є обгрунтованим та скасуванню не підлягає.
Щодо задоволеної позовної вимоги про зобов`язання Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду III групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, передбаченої статтею 16 Закону № 2011-XII колегія суддів зазначає таке.
Так, відповідно до п. 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Колегія суддів зазначає, що оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 ще не було направлено зазначений висновок до Міністерства оборони України та Міністерством не розглянуто даний висновок та не прийнято рішення за результатами його розгляду, тобто спір між позивачем та Міністерством оборони України ще не виник, то задоволення позовних вимог в цій частині є передчасним.
На підставі викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо задоволення позовної вимоги про зобов`язання Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду III групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, передбаченої статтею 16 Закону № 2011-XII, що є підставою для скасування рішення відповідно до статті 202 КАС України.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 10.05.2016р. по справі № 642/2061/16-а скасувати в частині зобов`язання Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду III групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, передбаченої статтею 16 Закону № 2011-XII.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, третя особа Державна прикордонна служба України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
В іншій частині постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 10.05.2016 р. по справі №642/2061/16-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Ральченко І.М. Катунов В.В.
Повний текст постанови виготовлений 19.09.2016 р.