Справа № 825/1486/16
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1486/16 Головуючий у 1-й інстанції: Падій В.В. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А
20 вересня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуюча суддя: Шелест С.Б.
Судді: Глущенко Я.Б., Мєзєнцев Є.І.
При секретарі судового засідання: Кравченко Л.А.
За участі представника позивача: Шморгуненко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини польової пошти НОМЕР_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.16р. про повернення позовної заяви у справі №825/1486/16 за позовом Військової частини польової пошти НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь держави збитків нанесених державі у сумі 70 907,64 грн.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.16р. позовну заяву повернуто на підставі п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України, у зв`язку з тим, що справа територіально не підсудна цьому адміністративному суду.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що даний спір територіально підсудний цьому місцевому суду, як адміністративному суду.
Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження, зокрема, перевіряє, чи: належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Отже, вирішенню питання повернення позовної заяви з підстав не підсудності цьому адміністративному суду має передувати з`ясування судом, до якого надійшла позовна заява, питання дотримання позивачем правил підвідомчості такого спору.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Предметом спору у справі є стягнення з відповідача матеріальної шкоди, спричиненої видачею недостовірних відомостей про розмір заробітної плати для обчислення пенсії ОСОБА_2 .
Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 50 КАС громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.
У цій нормі процесуального права наведено вичерпний перелік випадків, за наявності яких фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами в адміністративному процесі за позовами суб`єктів владних повноважень.
Разом з цим позивач не вказав закон, у якому зазначено про можливість звернення суб`єкта владних повноважень з таким адміністративним позовом до фізичної особи, а перелічені у пунктах 1 - 4 цієї норми випадки, коли особа може бути відповідачем у адміністративній справі за позовом суб`єкта владних повноважень, до предмета спору у справі, що розглядається, не відносяться.
Водночас за змістом статті 177 Цивільного кодексу України гроші є об`єктами цивільних прав.
Згідно із п.32 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.00р. № 748, заподіяна шкода відшкодовується винними особами у порядку, передбаченому законодавством. Спеціальний порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, передбачений Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР.
Відповідно до п.31 Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Вирішення питання про повернення позовної заяви неповноважним судом є безумовною підставою для скасування ухвали суду з направленням справи для продовження розгляду для вирішення питання чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Колегія суддів акцентує увагу суду першої інстанції на тому, що Верховним Судом України неодноразово висвітлювалася позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди.
Відповідно до п.1 та п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 204, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд
у х в а л и в:
апеляційну скаргу Військової частини польової пошти НОМЕР_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.16р. про повернення позовної заяви у справі №825/1486/16 задовольнити частково.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.16р. про повернення позовної заяви у справі №825/1486/16 - скасувати, справу №825/1486/16 направити до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Дана ухвала не підлягає оскарженню відповідно до ч.2 ст. 211 КАС України.
Головуюча суддя Шелест С.Б.
Судді : Глущенко Я.Б.
Мєзєнцев Є.І.
Повний текст ухвали складений: 20.09.16р.
Головуючий суддя Шелест С.Б.
Судді: Мєзєнцев Є.І.
Глущенко Я.Б.