Справа № 554/3457/16-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 р.Справа № 554/3457/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в м.Полтава Департаменту патрульної поліції на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 01.07.2016р. по справі № 554/3457/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Патрульного поліцейської роти №2 БПП Управління патрульної поліції в м.Полтава Дудник Анастасії Олексіївни третя особа Управління патрульної поліції в м.Полтава Департаменту патрульної поліції

про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому зазначив, що 23 квітня 2016 року, близько 17-ї год., він відповідачем був притягнутий до адміністративної відповідальності та підданий адміністративному стягненню на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді 425 грн. штрафу за те, що керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Панянка в м. Полтаві, не подав сигналу світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, а саме повороту ліворуч, чим порушив вимоги п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правил). Заперечуючи факт вчинення такого порушення, він вважає, що безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому просить скасувати постанову про це як незаконну.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 01липня 2016 р. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії патрульного поліції роти № 2 БПП управління патрульної поліції м. Полтави рядового поліції Дудник Анастасії Олексіївни щодо складання постанови ПС 2 № 667480 від 23 квітня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП. Визнано протиправною та скасовано постанову ПС 2 № 667480 від 23 квітня 2016 року про адміністративне правопорушення, закривши провадження у справі.

Управління патрульної поліції у м. Полтава Департаменту патрульної поліції України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 01.07.2016 р. та відмовити в задоволені позову, посилаючись не те , що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не повністю з'ясовано всі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам , формально підійшов до вивчення обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін , присутніх у судовому засіданні , перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що патрульним поліції роти № 2 БПП управління патрульної поліції м. Полтави рядового поліції Дудник А.О. складено постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 667480 від 23 квітня 2016 року , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. , оскільки керуючи транспортним засобом не надав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, а саме поворот ліворуч , чим порушив п. п. «б» п. 9.2 Правил.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач Дудник А. О. та свідок ОСОБА_4, інспектор патрульної поліції, який спільно з відповідачкою виявив порушення позивачем Правил пояснили, що останній в зазначений в постанові день і час рухався по вулиці Панянка у м. Полтаві. При зміні напрямку проїзної частини цієї вулиці, він здійснюючи маневр повороту ліворуч, не подав сигналу світлового покажчика повороту, що вони виявили, рухаючись йому назустріч, у зв'язку з чим вони зупинили його, повідомивши причину зупинки. У відповідь на це він спочатку заявив, що не повинен включати покажчика повороту, оскільки рухався по головній дорозі, яка сама по собі змінювала напрямок в плані, а не він в русі, а потім почав стверджувати, що включав покажчик повороту, але при об'їзді ухабин, які були на шляху руху, той виключився сам, в чому не було його вини, і не визнавав себе винуватим. Вважаючи, що він допустив порушення Правил, відповідачка роз'яснила йому права, передбачені статтею 268 КУпАП та винесла постанову про накладення на нього штрафу, яку зразу ж вручила йому під розпис. Вважають, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та підданий стягненню у виді штрафу законно, а тому відсутні підстави для скасування постанови.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач не порушив вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху, оскільки стороною відповідача не надано доказів вчинення позивачем порушення Правил, яке йому інкримінується.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 2 ст. 122 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 16.11 Правил дорожнього руху України передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис , яким зафіксована процедура притягнення до адміністративної відповідальності позивача, який додано відповідачем як доказ порушення.

Однак , даним відеозаписом не зафіксовано фактичного скоєння позивачем порушення п. п. «б» п. 9.2 Правил дорожнього руху.

З пояснень позивача, зафіксованих відеозаписом, не вбачається визнання ним факту порушення п. п. «б» п. 9.2 Правил дорожнього руху.

Питання позивача до інспектора щодо необхідності надання сигналу світловими покажчиком повороту відповідного напрямку, в даному випадку, не може розцінюватися як визнання ним факту порушення , як на тому наполягає відповідач, оскільки позивач не вказує та не визнає факт не включення сигналу світловими покажчиком повороту відповідного напрямку .

Крім того, позивач заперечує факт не включення повороту ліворуч та надає відповідні пояснення в позові.

За нормами ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що саме ним не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем порушення п. п. «б» п. 9.2 Правил дорожнього руху та ч.2 ст.122 КУпАП України, а тому притягнення ОСОБА_1 до відповідальності є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки дублюють заперечення на позов, які подавались суду першої інстанції, були враховані ним при вирішення справи по суті, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду , переглянувши судове рішення в межах позовних вимог, вважає , що постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а постанови суду першої інстанції в цій частині - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Полтава Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 01.07.2016р. по справі № 554/3457/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 20.09.2016 р.