Справа № 334/2911/16-а
Суддя: Лихосенко М. О.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 28.07.2016
Справа № 334/2911/16-а
Провадження № 2-а/334/168/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі : головуючого судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя про визнання дій неправомірними, скасування незаконного рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

13 травня 2016 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя щодо відмови у перерахунку розміру пенсії за вислугу років згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013, скасувати рішення Робочої групи з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства Управління Пенсійного фонду України в Ленінському району м.Запоріжжя №15 від 27.04.2016 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя перерахувати пенсію за вислугу років у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про Прокуратуру», яка діяла на час призначення йому пенсії, у розмірі 90% від місячного заробітку, зазначеного у довідці, виданої прокуратурою Запорізької області від 13.04.2016 року №18-263, без обмеження її максимального розміру, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 12 вересня 2001 року йому призначена пенсія і на даний час він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському району м.Запоріжжя як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на підставі ст.50-1 Закону України (у редакції, що діяла станом на 26.07.2001 року), в розмірі 90% від суми місячного заробітку.

20.04.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ленінському району м.Запоріжжя із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми місячного заробітку без обмеження її максимального розміру у відповідності з Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013.

Рішенням Робочої групи з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства Управління Пенсійного фонду України в Ленінському району м.Запоріжжя №15 від 27.04.2016 йому відмовлено у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VII від 02.03.2015 року.

Позивач вважає такі дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя області незаконними і такими, що порушують його Конституційні права на пенсійне забезпечення, а тому просив задовольнити позов.

В судове засідання позивач не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав і просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, а також свої заперечення в яких позовні вимоги, заявлені позивачем, не визнав, вважає їх безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про прокуратуру» не має, так як Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Таким чином, законодавство не передбачає здійснення перерахунку пенсії прокурорам у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

З 12.09.2001 року ОСОБА_1 призначено пенсію і на даний час він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на підставі ст.50-1 Закону України (у редакції, що діяла станом на 26.07.2001 року), в розмірі 90% від суми місячного заробітку.

20 квітня2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми місячного заробітку без обмеження її максимального розміру у відповідності з Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013.

Рішенням робочої групи з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства Управління Пенсійного фонду України в Ленінському району м.Запоріжжя (рішення №15 від 27.04.2016) позивачеві відмовлено у проведенні перерахунку пенсії відповідно до розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за №213-VII.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ з послідуючими змінами і доповненнями прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно із ч.2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

У відповідності до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частина 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає перерахунок пенсій для прокурорсько-слідчих працівників. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними свого права. Так, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається у розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

01.04.2014 року набрав чинності Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VII, яким у частині другій ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» замінено цифру «80» на цифру «70».

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення частини першої ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законами України №3668-VI та №1166-VII.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (1991 року), положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку з прийняттям Законів №3668-VI та №1166-VII не зазнали змін, а змінилася лише нумерація частини статті.

Так, відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отриманих працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».)

01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року, яким у частині другій ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» змінено цифру «70» на цифру «60», частину 18 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України».

З 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, який у п.5 прикінцевих положень передбачає, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України в тому числі і Закону України «Про прокуратуру».

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, згідно п.3 Прикінцевих положень якого попередній Закон України "Про прокуратуру" із змінами і доповненнями частково втратив чинність, крім, зокрема, частини третьої, четвертої, шостої та одинадцятої ст.50-1.

Ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року передбачено пенсійне забезпечення працівників прокуратури. Так, вказаною статтею передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії (частина друга). Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі (частина третя).

Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України (частина 20 вищезазначеної статті).

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, а тому внесені Законами зміни до статті, що регулює пенсійне забезпечення працівників прокуратури щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедура призначення і перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

Також, суд вважає необґрунтованими і безпідставними доводи відповідача з приводу відмови в перерахунку пенсії позивачу з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у п.5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про прокуратуру», у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і обов'язки не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював позицію, згідно з якою Конституція України виділяє певні категорії громадян України, котрі потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них. зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових, економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення №5-рп/2002).

Виходячи з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд України у постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13) та 17грудня 2013року (справа №21-445а13).

Таким чином, посилання відповідача на внесені зміни до положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та відмова позивачу в перерахунку пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", є необґрунтованими, адже не підлягають застосуванню нові положення законодавства до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Більш того, таке застосування норм права суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як встановлено в судовому засіданні позивачу ОСОБА_1 пенсію призначено 12 вересня 2001 року, тобто до набрання чинності Законів України №3668-VІ, №1166-VІІ, і ним ставиться питання не про її призначення, а про проведення перерахунку на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час призначення пенсії.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був перерахувати пенсію ОСОБА_1 відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% середнього заробітку із заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Запорізької області №18-263 від 13.04.2016 року з 01.01.2016 року.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є протиправними, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України

Керуючись ст. ст. 19, 22, 46 Конституції України, ст. ст. 2, 7-9, 11, 17, 18, 71, 94, 99, 104, 105, 121, 128, 153, 158-163, 167, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001), суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на вересень 2001 року) на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-263 від 13.04.2016 про заробітну плату.

Визнати протиправним та скасувати рішення Робочої групи з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства Управління Пенсійного фонду України в Ленінському району м.Запоріжжя №15 від 27.04.2016 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на вересень 2001року) з розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Запорізької області №18-263 від 13.04.2016 про заробітну плату, починаючи з 01.01.2016, без обмеження її максимального розміру та здійснювати відповідні виплати.

Стягнути за Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 551 грн.21 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання постанови.

Суддя: Лихосенко М. О.