Справа № 296/3318/16-а
Суддя: Галасюк Р. А.
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/3318/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Галасюк Р.А. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08.04.2016 року звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі, та просить визнати протиправними дії УПФ щодо невиплати їй пенсії з 01.06.2015 року та зобов'язати відповідача відновити їй виплату пенсії з 01.06.2015 року по 31.12.2016 рік, крім цього просить стягнути з УПФ сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 24.06.2008 року їй призначено пенсія по втраті годувальника як інваліда з дитинства згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак з 01.04.2015 року виплату пенсії їй було тимчасово припинено на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, оскільки вона працює головним спеціалістом відділу адміністрування інформаційно-аналітичних систем і захисту інформації управління інформаційно-аналітичних систем та електричних реєстрів головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. На її звернення про відновлення їй пенсії, УПФ відмовило їй, мотивуючи тим, що Верховною радою України прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким внесено зміни до ч.1 ст.47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тимчасово у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 рік: у період роботи особи (крім інвалідів 1 та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи…) на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку та н6а умовах, передбачених ЗУ «Про державну службу», не виплачується.

Від відповідача надійшло заперечення на позов, відповідно до яких позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України в м.Житомирі Житомирської області, їй була призначена пенсія по втраті годувальника як інваліда з дитинства згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01 квітня 2015 року набули чинності норми «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особи, на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про судоустрій і статус суддів», «Про прокуратуру» пенсії, призначені відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. В звязку з чим у травні 2015 року позивач не отримала чергову виплату пенсії.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом».

За загальним правилом установленим ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші передбачені цим Законом.

Частиною 2 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування і після припинення роботи.

Статтею 36 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено матеріальне, соціально-побутове і медичне забезпечення інвалідів, яке здійснюється у вигляді грошових виплат (пенсій, допомоги, одноразових виплат), забезпечення медикаментами, технічними й іншими засобами, включаючи друковані видання із спеціальним шрифтом, звукопідсилюючу апаратуру та аналізатори, а також шляхом надання послуг по медичній, соціальній, трудовій і професійній реабілітації, побутовому та торговельному обслуговуванню.

Отже органи державної влади та органи місцевого самоврядування повинні сприяючи забезпеченню прав інвалідів щодо включення до суспільного нарівні з іншими громадянами.

Посилання відповідача на ст. 54 Закону України ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» є безпідставним, оскільки вказана норма розповсюджується на осіб, яким пенсія призначена відповідно до Законів України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів».

За правилами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Нормою ст. 5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

За результатами розгляду справи, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, перевіривши матеріали справи що надійшли до суду, суд вважає, що є достатньо підстав для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Факти, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними доказами.

Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області є правонаступником управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області на підставі Постанови КМУ від 16.02.2015 року № 1055.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 01.06.2015 року неправомірними.

Зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.06.2015 року по 31.12.2016 року призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» № 1058.

Стягнути з Житомирського об'єднананого управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 сплачене державне мито в розмірі 551, грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі 10 днів з дня отримання постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира.

Суддя Р. А. Галасюк