Справа № 810/2140/16
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/2140/16

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2016 року 810/2140/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «Фарт»

до Києво-Святошинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

о б с т а в и н и с п р а в и:

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що спірне рішення податкового органу прийняте на підставі висновків Акту перевірки №81/2100-31164459 від 02.02.2016, яким встановлено порушення строків сплати акцизного податку. Позивач не погоджується з висновками Акту перевірки та наголошує, що даний факт не відповідає обставинам справи. Зазначає, що саме через неналежне адміністрування в електронній базі даних ДФС було штучно створена заборгованість зі сплати зазначеного податку позивача.

19.02.2015 через наявні технічні проблеми ДФС позивачем подана до Васильківської ОДПІ Фастівське відділення податкова декларація на паперовому носії. 26.02.2015 підприємством виявлено завищення щодо нарахування податку, в цей день була подана уточнююча декларація в якій вказувалася сума податкового зобов’язання зі сплати акцизного податку у розмірі 55 976,00 грн. Підприємством була отримана електронна квитанція 26.02.2015 про прийняття пакету документів ДФС. Разом з тим, в червні 2015 позивачу зателефонувала посадова особа відповідача, яка повідомила, що в електронну базу не можна ввести уточнюючу декларацію ПП «Фарт» за січень 2015 року та зобов’язала позивача заповнити додаток 8 до вказаної декларації. Зазначений додаток був прийнятий ДФС без зауважень.

Зазначає, що сума податкового зобов’язання у розмірі 55 976,00 грн. повністю сплачена до бюджету у передбачений законом термін, тобто до 02.03.2015. Також, наголошує, що у позивача наявні довідки Васильківської ОДПІ станом на 30.04.2015 та 29.05.2015 про відсутність у підприємства заборгованості зі сплати податку.

А тому, вважає, що всі твердження відповідача щодо порушення позивачем граничного строку сплати узгоджених сум акцизного податку є безпідставними та не ґрунтуються на дійсних обставинах.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05 липня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №810/2140/16 та призначено справу до судового розгляду.

Від представників позивача та відповідача через службу діловодства суду 29.07.2016 надійшли клопотання про розгляд справи без участі їх представників в порядку письмового провадження.

Відповідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

в с т а н о в и в:

02.02.2016 посадовою особою Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на підставі п.п.75.1.1 ст.75 Податкового Кодексу України в приміщені інспекції проведена перевірка ПП «Фарт» з питань своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов’язань за акцизний податок з реалізації суб’єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, за результатами якої був складений Акт №81/2100-31164459 від 02.02.2016 (далі- Акт перевірки).

Так, перевіркою виявлені порушення строків сплати узгоджених сум податкових зобов’язань з акцизного податку п. 57.1 ст. 57 Розділу II Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України) (а.с.14).

З Акта перевірки вбачається, що позивач порушив граничні терміни сплати грошового зобов'язання по акцизному податку на загальну суму 120 833,90 грн., а саме:

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг, це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України визначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 223.1 та 223.2 статті 223 Податкового кодексу України базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю. Платник податку з підакцизних товарів (продукції), вироблених або переобладнаних на митній території України; імпортер алкогольних напоїв та тютюнових виробів; суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів; оптовий постачальник електричної енергії подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Таким чином сплатити акцизний податок за січень потрібно до 2 березня 2015 року.

Як встановлено у ході розгляду справи, 19.02.2015 позивачем до Васильківської ОДПІ Фастівське відділення подано декларацію акцизного податку на паперовому носії, в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за січень 2015 року у розмірі 82 712,00 грн. (а.с. 19).

Відповідно до відмітки Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 27.02.2015 №57 одержано та проведено банком у цей же день, тобто 27.02.2015.

Відповідно до відмітки Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 27.03.2015 №71 одержано та проведено банком у цей же день, тобто 27.03.2015.

Відповідно до відмітки Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.04.2015 №86 одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.04.2015.

Відповідно до відмітки Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.05.2015 №114 одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.05.2015.

Відповідно до відмітки Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 26.06.2015 №159 одержано та проведено банком у цей же день, тобто 26.06.2015.

Відповідно до відмітки Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 29.07.2015 №206 одержано та проведено банком у цей же день, тобто 29.07.2015.

Відповідно до відмітки Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 26.08.2015 №248 одержано та проведено банком у цей же день, тобто 26.08.2015.

Відповідно до відмітки Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.09.2015 №287 одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.09.2015.

Відповідно до відмітки Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.10.2015 №348 одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.10.2015.

Відповідно до відмітки Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 29.10.2015 №349 одержано та проведено банком у цей же день, тобто 29.10.2015.

Відповідно до відмітки Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 27.11.2015 №407 одержано та проведено банком у цей же день, тобто 27.11.2015.

Відповідно до відмітки Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 28.12.2015 №442 одержано та проведено банком у цей же день, тобто 28.12.2015.

Відповідно до відмітки Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» платіжне доручення від 27.01.2016 №482 одержано та проведено банком у цей же день, тобто 27.01.2016.

Окрім того, в матеріалах справи наявні довідки про відсутність у позивача заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів видані Васильківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області станом на 30.04.2015 довідка від 30.04.2015 №3936/10/10-07-23-40 та станом на 29.05.2015 довідка від 29.05.2015 №4756/10/10-07-23-40 (а.с. 48-49).

Згідно з п. 1.30 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача.

При цьому, за приписами ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Відповідно до п. 22.4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Пунктом 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22, передбачено, що Банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня". Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту "Дата надходження", який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення. У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті "Дата виконання", має відповідати: даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку; даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

З наявних в матеріалах справи копіях платіжних доручень №57 від 27.02.2015, №71 від 27.03.2015, №86 від 28.04.2015, №114 від 28.05.2015, №159 від 26.06.2016, №206 від 29.07.2016, №248 від 26.08.2016, №287 від 28.09.2016, №348 від 28.10.2015, №349 від 29.10.2015, №407 від 27.11.2016, №442 від 28.12.2015, №482 від 27.01.2016 вбачається, що на них наявна відмітка банку про їх одержання, а також проведення та відсутні будь-які ознаки того, що банком були повернуті дані платіжні доручення без виконання.

Відповідно п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що ПП «Фарт» не пропустило термін сплати акцизного податку, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, в яких зазначено призначення платежу.

Стосовно тверджень відповідача про надання додатку 8 уточнюючої декларації ПП «Фарт» від 26.02.2015 лише 12.06.2015, у зв’язку з чим, відбулося зменшення суми податкового зобов’язання та погашення недоїмки по декларації акцизного податку, суд зазначає наступне.

Частиною 1 пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно пунктом 49.9 статті 49 Податкового кодексу України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Крім цього, пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Отже, процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою контролюючого органу фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 Податкового кодексу України; 2) реєстрації податкової декларації у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Наявний в матеріалах справи уточнюючий розрахунок від 26 лютого 2015 року містить усі необхідні реквізити, визначені пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України, а саме: тип документа; звітний період, за який подається податкова декларації та звітний період, що уточнюється; повне найменування та код платника податків, його місцезнаходження; реєстраційний номер облікової картки платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дати подання звітів; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток посадових осіб платника податків.

Наказом Міністерства фінансів України від 23 січня 2015 року №14 затверджено Порядок заповнення та подання декларації акцизного податку.

Відповідно до п. 3 Розділу III Порядку платником заповнюються лише відповідний розділ і додатки до Декларації, які відповідають виду господарської діяльності платника, виду підакцизних товарів (продукції). Якщо платник є одночасно платником акцизного податку за різними видами господарської діяльності згідно зі статтею 212 Кодексу, то він подає одну Декларацію з відповідними розділами та додатками до неї.

Також зазначено, що декларація, надана платником, вважається прийнятою за умови дотримання умов, визначених статтями 48 та 49 глави 2 розділу II Кодексу. Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти Декларацію з будь-яких причин, не визначених статтею 49 глави 2 розділу II Кодексу, забороняється. (п. 11 Розділу III Порядку).

Згідно з п. 12 Розділу III Порядку у разі подання платником до контролюючого органу Декларації, заповненої з порушеннями вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 глави 2 розділу II Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику письмове повідомлення про відмову у прийнятті Декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання поштою або засобами електронного зв'язку - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання, у разі отримання особисто - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Відповідно до п. 17 Розділу III Порядку платник, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт недоплати - заниження податкового зобов'язання минулих звітних (податкових) періодів, зобов'язаний надати:

або уточнюючу Декларацію разом із розрахунком суми акцизного податку, що збільшує або зменшує податкові зобов'язання внаслідок виправлення самостійно виявленої помилки, допущеної в попередніх звітних періодах (додаток 8), і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків такої суми до подання уточнюючої Декларації;

або розрахунок суми акцизного податку, що збільшує або зменшує податкові зобов'язання внаслідок виправлення самостійно виявленої помилки, допущеної в попередніх звітних періодах (додаток 8) у складі звітної (звітної нової) Декларації за звітний (податковий) період, що настає за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, і сплатити суму податкового зобов'язання за звітний (податковий) період, суму недоплати та штраф у розмірі п'яти відсотків суми такої недоплати до подання звітної (звітної нової) Декларації.

Якщо після подачі Декларації за звітний період платник подає нову Декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку її подання за такий самий звітний період, штрафи, визначені пунктом 50.1 статті 50 глави 2 розділу II Кодексу, не застосовуються.

Повноваження податкового органу, що дозволяють не прийняти податкову декларацію встановлені також пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України , відповідно до якого, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених правових норм, перелік підстав для відмови контролюючого органу від прийняття податкової декларації, визначений положеннями ст. 48, 49 Податкового кодексу України, є вичерпним, а, відтак, неприйняття податкової декларації з інших підстав податковим законодавством не передбачено, а тому забороняється.

У той же час, відповідно до підпункту 49.9.2. пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація вважається прийнятою у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Суд зазначає, що з боку відповідача не надано доказів своєчасного направлення позивачу належного повідомлення про відмову у прийнятті (визнанні податкової звітністі) уточнюючого розрахунку з додатками.

Виходячи з наведеного, вказаний уточнюючий розрахунок з додатками вважається прийнятим та зареєстрованим у силу закону датою його фактичного подання та в ОДПІ відсутні підстави для його невизнання, у тому числі з тих підстав, що Васильківською ОДПІ у встановлений строк не надано позивачу належного повідомлення про відмову в їх прийнятті.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

За приписами ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, 167 КАСУ, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Фарт» – задовольнити.

Присудити на користь Приватного підприємства «Фарт» (код ЄДРПОУ 31164459) судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (код ЄДРПОУ 39471029).

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.В. Горобцова