Справа № 826/8492/16
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20 вересня 2016 року 15 год. 50 хв. № 826/8492/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві про скасування рішень.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" (далі - позивач, ТОВ "Фудмережа") до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 24 грудня 2015 року №0 та №0 (далі - оскаржувані рішення).

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/8492/16 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представник відповідача не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи вище викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем у період із 20 жовтня по 09 листопада 2015 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин, зокрема, з ТОВ "Поліком Сервіс", ТОВ "Арієз", ТОВ "Термо-Будтранс", ТОВ "Ірбудстрах", ФОП ОСОБА_1, ТОВ "Гріфон 5" та ПП "Грандстрой" за січень-травень 2015 року, за результатами якої складено акт перевірки від 30 листопада 2015 року №510/26-55-22-10/36387249 (далі - акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема:

- п.п 44.3, 44.4 ст. 44, п.п. 188.1 ст. 188, п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість (далі - ПДВ), який підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 6844263,00 грн., та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за травень 2015 року у розмірі 5865003,00 грн.

На підставі акту перевірки 24 грудня 2015 року відповідачем прийнято оскаржувані рішення:

- №0, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 6844263,00 грн. за основним платежем та у розмірі 3422132,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- №0, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 5865003,00 грн.

Суд погоджується із доводами представника позивача щодо наявності підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів, а також аналізу наступних норм та обставин.

Так, у ході розгляду справи судом з'ясовано, що висновок відповідача про заниження позивачем ПДВ та завищення суми від'ємного значення, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, ґрунтується на виявленому у ході перевірки факті відсутності реального здійснення господарських операцій за участю позивача та його контрагентів - ТОВ "Поліком Сервіс", ТОВ "Арієз", ТОВ "Термо-Будтранс", ТОВ "Ірбудстрах", ФОП ОСОБА_1, ТОВ "Гріфон 5", ПП "Грандстрой".

Як зазначено в інформаційному листі Вищого адміністративного суд України від 02 червня 2011 року (06 травня 2011 року) №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Отже, у межах даного спору слід, зокрема, встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ "Поліком Сервіс", ТОВ "Арієз", ТОВ "Термо-Будтранс", ТОВ "Ірбудстрах", ФОП ОСОБА_1, ТОВ "Гріфон 5", ПП "Грандстрой", обставини виконання умов договорів, ділову мету в їх укладанні, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності позивача є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

У перевіряємому періоді між позивачем, як покупцем, та ТОВ "Поліком Сервіс", ТОВ "Арієз", як постачальниками, укладались відповідні однотипні договори поставки, за умовами яких постачальник зобов'язувався поставити і передати у власність покупця обладнання, а покупець зобов'язувався прийняти та своєчасно оплатити поставлене обладнання.

На підтвердження виконання умов вище вказаних договорів поставки, а саме поставки обладнання (вітрини, боковини дзеркальні, повітроохолоджувачі та ін.) представником позивача надано суду копії відповідних видаткових та податкових накладних, платіжних доручень, а також товарно-транспортних накладних внутрішнього переміщення.

Крім того, у перевіряємому періоді між позивачем, як замовником, та ТОВ "Термо-Будтранс", ТОВ "Ірбудстрах", як підрядниками, укладались відповідні однотипні договори підряду, за умовами яких підрядник зобов'язувався у встановлений договором термін виконати ремонтні роботи та спеціальні інженерні мережі "під ключ" - торговельних майданчиків замовника, а замовник зобов'язувався прийняти та оплатити виконані роботи. Об'єкти знаходяться за адресами: м. Рівне, вул. Макарова, 23; м. Чернівці, вул. Руська, 248е; м. Обухів, вул. Київська, 119; м. Київ, пр-т Петра Григоренка, 26; м. Полтава, вул. Ковпака,26; м. Київ, вул. Дружби народів, 6; м. Київ, пр-т Московський, 11А; м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 57; м. Харків, бул. Грицевця, 2а; м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, 101/99; м. Бердянськ, пр-т Пролетарський, 13/73; м. Полтава, вул. Ковпака, 26в.

На підтвердження виконання умов вище вказаних договорів підряду представником позивача надано суду копії відповідних локальних кошторисів на виконання ремонтно-будівельних робіт, договірних цін, актів прийняття виконаних ремонтно-будівельних робіт, довідок про вартість виконаних ремонтно-будівельних робіт та витрат, зведених кошторисних розрахунків вартості ремонтних робіт, податкових накладних та платіжних доручень.

Станом на час існування спірних правовідносин, ТОВ "Термо-Будтранс" та ТОВ "Ірбудстрах" мали відповідні ліцензії на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

Також судом з'ясовано, що між позивачем, як замовником, та ФОП ОСОБА_1, як виконавцем, 26 липня 2013 року укладено договір на прибирання приміщень №26-07/13, за умовами якого виконавець взяв на себе зобов'язання по виконанню комплексу робіт з щоденного прибирання об'єктів замовника, який в свою чергу забезпечує необхідні умови для виконання вказаних робіт та оплачує їх.

На підтвердження виконання умов вище вказаного договору на прибирання приміщень представником позивача надано суду копії відповідних актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг), податкових накладних, платіжних доручень, накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей.

Крім того, у перевіряємому періоді між позивачем, як покупцем, та ТОВ "Гріфон 5", ПП "Грандстрой", як постачальниками, укладались відповідні однотипні договори поставки, за умовами яких постачальник зобов'язувався поставити покупцю товар, а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити поставлений товар.

На підтвердження виконання умов вище вказаних договорів поставки, а саме поставки товару (зелені та риби) представником позивача надано суду копії відповідних видаткових та податкових накладних, платіжних доручень, прибуткових накладних, реєстрів чеків по проданому товару ТОВ "Гріфон 5" та ПП "Грандстрой", а також посвідчень про якість (якісне посвідчення).

У ході розгляду справи судом також з'ясовано, що усі надані позивачем первинні документи оформлені належним чином, підписані уповноваженими особами.

Суд критично відноситься до посилань відповідача в обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваних рішень на протоколи допиту свідків, податкову інформацію податкових органів щодо контрагентів позивача та контрагентів контрагентів позивача, оскільки такі протоколи та інформація не є належним та достатнім доказом фіктивності правочинів між позивачем та ТОВ "Поліком Сервіс", ТОВ "Арієз", ТОВ "Термо-Будтранс", ТОВ "Ірбудстрах", ФОП ОСОБА_1, ТОВ "Гріфон 5", ПП "Грандстрой".

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 72 КАС України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Так, в акті перевірки не зазначено доказів на підтвердження наявності обвинувального вироку або постанови суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, та/або інших судових рішень, в яких була б встановлена фіктивність спірних правочинів.

Однак, відповідно до вимог чинного законодавства, обов'язок контролювати звітність контрагентів на суб'єктів підприємницької діяльності не покладено, також, суб'єкт підприємницької діяльності не має права контролювати звітність або своєчасність сплати податків іншими особами.

У ході судового розгляду справи судом з'ясовано, що товар (послуги) за вище вказаними договорами придбавалися позивачем з метою використання їх у власній господарській діяльності, а саме:

- придбаний у ТОВ "Поліком Сервіс", ТОВ "Арієз", ТОВ "Гріфон 5" та ПП "Грандстрой" товар (вітрини, боковини дзеркальні, повітроохолоджувачі, зелень, риба та ін.) необхідний позивачу для здійснення основного виду діяльності;

- придбані у ТОВ "Термо-Будтранс", ТОВ "Ірбудстрах" та ФОП ОСОБА_1 ремонтно-будівельні роботи (послуги прибирання) здійснювались на об'єктах, які використовуються позивачем для здійснення основного виду діяльності, на підтвердження чого надано відповідні копії договорів оренди (суборенди), актів приймання-передачі приміщень, платіжних доручень.

Згідно з пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14, п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 201.4, 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, законодавцем визначено підставу виникнення у платника податку права на отримання податкового кредиту, пов'язану з отриманням таким платником податку податкової накладної, оформленої належним чином із зазначенням усіх обов'язкових реквізитів, визначених нормами чинного законодавства, та видану суб'єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим платником ПДВ.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи.

Відповідно до ст. 1, ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як також зазначено в інформаційному листі Вищого адміністративного суд України від 02 червня 2011 року (06 травня 2011 року) №742/11/13-11, якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатись первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем надано усі належним чином оформлені первинні документи, якими, за переконанням суду, підтверджується реальність здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Поліком Сервіс", ТОВ "Арієз", ТОВ "Термо-Будтранс", ТОВ "Ірбудстрах", ФОП ОСОБА_1, ТОВ "Гріфон 5", ПП "Грандстрой", у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість тверджень відповідача щодо протиправного заниження позивачем ПДВ та завищення суми від'ємного значення, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за перевіряємий період.

Отже, виходячи із меж заявлених позовних вимог, зважаючи на вище викладені норми та з'ясовані обставини, суд вважає, що оскаржувані рішення відповідачем прийняті протиправно, а тому, як наслідок, вони підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві про скасування рішень є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

При цьому, як вбачається зі змісту постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №7, акт суб'єкта владних повноважень може бути скасовано тільки у разі визнання його протиправним, тобто таким, що порушує права та законні інтереси особи, оскільки, скасування такого акта є способом захисту порушеного права, який застосовується у разі, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 24 грудня 2015 року №0 та №0.

3. Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" () здійснений ним судовий збір у розмірі 241970,97 грн. (двісті сорок одна тисяча дев'ятсот сімдесят гривень дев'яносто сім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві ().

Копії постанови направити сторонам (вручити їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин