Справа № 819/95/16
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року Справа № 876/3096/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління Міністерство внутрішніх справ України в Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Головного управління національної поліції України в Тернопільській області про визнання дій посадових осіб протиправними, визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення зарплати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (далі УМВС України в Тернопільській області), Головного управління національної поліції України в Тернопільській області (далі ГУНП в Тернопільській області), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати протиправними дії управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області за фактом втрати заяви, поданої ним про виявлення бажання працювати в Головному управлінні Національної поліції в Тернопільській області, визнати незаконним та скасувати наказ управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області № 323 о/с від 06.11.2015 року в частині його звільнення з органів внутрішніх справ, поновити його на роботі, зобов»язавши Головне управління Національної поліції в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 на посаду, що заміщується поліцейськими, рівнозначну, вищу або нижчу посаді, яку він обіймав під час проходження служби в міліції з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 10 000 гривень завданої моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що фактичною причиною звільнення його з роботи стали неприязні стосунки із начальником Монастириського відділення ГУНП в Тернопільській області майором поліції ОСОБА_2, а також не було враховано поданий ним рапорт, в якому останній відповідно до пунктів 8 та 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» підтвердив свою згоду на призначення його на посаду, що заміщується поліцейськими.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено частково; перенесено дату звільнення ОСОБА_1 з 06 листопада 2015 року на 11 листопада 2015 року; зобов»язано Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за період з 06 по 11 листопада 2015 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 та УМВС України в Тернопільській області оскаржили її в апеляційному порядку, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи з підстав, викладених у своїх апеляційних скаргах.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Натомість УМВС України в Тернопільській області у своїй апеляційній скарзі просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржену постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ з листопада 2003 року, а на посаді старшого оперуповноваженого КМСД КМ Монастириського РВ з січня 2014 року.

Згідно наказу УМВС в Тернопільській області від 06 листопада 2015 року №323 о/с відповідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивача звільнено з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів).

Як видно з висновку про звільнення з органів внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_1, затвердженого головою ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_3 від 06.11.2015 року, за період служби в органах внутрішніх справ позивач зарекомендував в основному з позитивної сторони. Допускав випадки недбалості, за що 19 разів притягався до дисциплінарної відповідальності та 8 разів заохочувався. У висновку також зазначається, що станом на 06.11.2015 року рапорту щодо подальшого проходження служби в Національній поліції ОСОБА_1 подано не було.

Цей факт також підтверджується довідкою УМВС України в Тернопільській області від 03.02.2016 року.

Крім того, у довідці ГУНП України від 03.02.2016 року № 147/05/2/2016 зазначено, що станом на 07.11.2015 року заяви ОСОБА_1 з проханням прийняття на службу та призначення на відповідну посаду до ГУНП в Тернопільській області не надходило.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що судом встановлено факт виходу позивача на роботу з 08 по 11 листопада 2015 року, а також те, що службове посвідчення ним було здано 11 листопада 2015 р., про що свідчить обхідний лист позивача, що також підтверджує його перебування на службі з 08 по 11 листопада 2015 року, а тому слід перенести дату звільнення позивача з 06 листопада 2015 року на 11 листопада 2015 року та зобов»язати Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за період з 06 по 11 листопада 2015 року.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №114 від 29.07.1991 року (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону він набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім, пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно із пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону встановлено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Разом з тим, приписами пункту 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Таким чином, передумовою для отримання пропозиції щодо посад (рівнозначних, вищих або нижчих щодо посад, які обіймала особа під час проходження служби у міліції) є наявність (виявлення) бажання, яке має бути оформлено письмово та подано у порядку, визначеному п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону, тобто протягом трьох місяців з дня опублікування Закону. При цьому ініціатором таких пропозицій є уповноважена особа новоствореного органу.

Враховуючи, що Закон України від 02.07.2015 № 580-VIІI «Про Національну поліцію» опубліковано 06.08.2015 року в газеті «Голос України», відповідно 3-х місячний термін щодо попередження про можливе звільнення слід рахувати з 07.08.2015 року та протягом 3-х місяців з моменту набрання чинності відповідних положень Закону, особа повинна виявити бажання працювати у поліції.

З довідки ГУНП в Тернопільській області від 03.02.2016 №147/05/2/2016 видно те, що станом на 07.11.2015 року заяви ОСОБА_1 з проханням прийняття на службу та призначенням на відповідну посаду до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області не надходило.

Довідкою УМВС України в Тернопільській області від 03.02.2016 підтверджується, що рапорт про бажання подальшого проходження служби в Національній поліції та рапорт про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ з 06.11.2015 року за п.п. «з» п. 64 (у зв»язку з переходом у встановленому порядку на службу в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ УМВС України в Тернопільській області не надходив.

Згідно висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни посадовими особами Монастириського відділення поліції Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській обл. та УКЗ ГУНП в області встановлено, що рапорт ОСОБА_1 про бажання проходити службу не поступали.

Службовим розслідуванням не вдалось встановити факт втрати або умисного не подання до УКЗ УМВС України в області заяви щодо прийняття на службу ОСОБА_1

В судовому засіданні, колегією суддів апеляційного суду допитано в якості свідка капітана міліції ОСОБА_4, який підтверджував факт написання рапорту ОСОБА_1 про бажання подальшого проходження служби.

Однак, твердження позивача про те, що 04 листопада 2015 року він написав заяву про бажання працювати в органах Національної поліції на посаді інспектора поліції, після чого разом з іншими працівниками подав вказану заяву капітану міліції ОСОБА_4, не знайшли свого підтвердження в ході службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни посадовими особами Монастириського відділення поліції Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області та УКЗ ГУНП в області, що підтверджується висновком від 03.03.2016 року, складеного за результатами вищевказаного службового розслідування (а.с. 72-76).

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 заяви з проханням прийняття на службу та призначенням на відповідну посаду та рапорту про бажання подальшого проходження служби в ГУНП в Тернопільській області до УМВС України в Тернопільській області не подавав, а тому в силу Закону вважається не виявленням бажання на проходження служби в поліції.

З приводу тверджень позивача про те, що УМВС України в Тернопільській області не з»ясувало можливості подальшого використання позивача на службі, апеляційний суд звертає увагу на наступні обставини.

Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов»язки.

Однак, Закон встановлює особливості звільнення з ОВС через скорочення штату, у зв»язку зі створенням нового органу - Національної поліції України, та не передбачає необхідності з»ясування управліннями Міністерства внутрішніх справ України можливості подальшого використання особи на службі.

Так, Закон містить спеціальні норми, що регулюють вказані правовідносини, а тому Положення підлягає застосуванню з врахуванням особливостей, встановлених нормами Закону.

У зв»язку з відсутністю бажання ОСОБА_1 працювати в новоствореній поліції, що підтверджується відсутністю відповідної заяви, управління Національної поліції в Тернопільській області також не мало правових підстав для з»сування можливості подальшого використання позивача на службі в поліції.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що УМВС України в Тернопільській області при прийнятті оскаржуваного наказу діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги про визнання протиправними дій управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області за фактом втрати заяви, поданої ОСОБА_1І про виявлення бажання працювати в Головному управлінні Національної поліції в Тернопільській області, визнання незаконним та скасування наказу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області №323 о/с від 06.11.2015 року в частині звільнення ОСОБА_1І з органів внутрішніх справ задоволенню не підлягають.

Також позовні вимоги про поновлення ОСОБА_1 на роботі, зобов»язавши Головне управління Національної поліції в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 на посаду, що заміщується поліцейськими, рівнозначну, вищу або нижчу посаді, яку він обіймав під час проходження служби в міліції з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 10 000 гривень завданої моральної шкоди, то такі вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від позовних вимог щодо визнання протиправними дій управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області та скасування наказу про звільнення, так як судом не встановлено, що звільнення позивача є незаконним.

З приводу висновку суду першої інстанції про те, що для повного захисту прав та інтересів позивача суд вважав за необхідне перенести дату звільнення ОСОБА_1 з 06.11.2015 року на 11.11.2015 року та зобов»язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за період з 06.11.2015 року по 11.11.2015 року, апеляційний суд звертає увагу на наступні обставини.

Як видно з матеріалів справи, що оскільки 06.11.2015 позивачем підписаний обхідний лист, отримано в УКЗ УМВС трудову книжку, здано службове посвідчення, про що в особовій справі внесено відповідні відмітки та проставлений його власноручний підпис, то датою звільнення позивача є саме 06 листопада 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційних скарг є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління Міністерство внутрішніх справ України в Тернопільській області задовольнити частково, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року у справі №819/95/16 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_5

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.09.2016 року.