Справа № 822/936/16
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/936/16

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

13 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної пенітенціарної служби України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної пенітенціарної служби України, управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної пенітенціарної служби України, управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.05.2002 року по 24.09.2015 року ОСОБА_2 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України у Хмельницькій області.

21.08.2015 року військово-лікарська комісія УМВС України у Хмельницькій області, здійснила медичний огляд та встановила, що захворювання, яке отримав позивач пов'язане з виконанням службових обов'язків та проходженням служби в ОВС, про що видано свідоцтво про хворобу №282 від 21.08.2015 року.

Наказом №47 о/с від 24.09.2015 року позивач звільнений в запас Збройних Сил України за ст. 64 "б" (через хворобу).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 02.10.2015 року серії АВ №0570586, ОСОБА_2 встановлено II групу інвалідності.

Протоколом №8-16 від 18.01.2016 року засідання комісії ДПтС України з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України ОСОБА_2 призначено одноразову грошову допомогу в зв'язку з встановленням інвалідності, яка настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися у період проходження служби.

02.02.2016 року позивачу проведено виплату одноразової грошової допомоги за II групу інвалідності пов'язаної з проходженням служби в ОВС в розмірі 55910 грн. 40 коп. відповідно до Закону України "Про міліцію" в редакції від 20 грудня 1990 року.

18.02.2016 року ОСОБА_2 звернувся із письмовою заявою до Управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області та Державної пенітенціарної служби України, щодо надання роз'яснення про не проведення розрахунку відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" та постанови КМУ №850.

Листом від 29.02.2016 року №24_11_108-16/11-56 Управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області надало відповідь на звернення позивача в якій позивачу відмовлено у виплаті зазначеної грошової допомоги і зазначено, що одноразова грошова допомога особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України призначається відповідно до Порядку, в разі, якщо інвалідність та відсоток втрати працездатності встановленні в періоди: до 31.10.2015 року -відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707; з 31.10.2015 року по 06.11.2015 року - відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

Також те, що на час встановлення позивачу групи інвалідності діяв Порядок призначення такої допомоги, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707, тому комісія Державної пенітенціарної служби України з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України прийняла рішення (протокол №8-16 від 18.01.2016 року) про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до цього Порядку.

Листом від 27.04.2016 року №4/3-3316-16/Н-2000 Державна пенітенціарна служба України також надала відповідь на звернення позивача в якому теж вказано про те, що одноразова грошова допомога призначена позивачу відповідно до Порядку №707 від 12.05.2007 року.

Відповідно статті 4 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ, правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Згідно статті 23 цього ж Закону (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707 (далі - Порядок № 707).

Пунктом 5 Порядку № 707 визначено, що для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 707 орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) надано офіційне тлумачення цього принципу. Так, Конституційний Суд України зокрема зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно - правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

21 жовтня 2015 року вступила в дію Постанова Кабінету Міністрів України № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

Частиною 2 даної Постанови визначено, що: особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. N208-VІІІ "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. N707.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону №208-VІІІ Кабінет Міністрів України, міністерства та інші центральні органи виконавчої влади зобов'язувалися у тримісячний строк після набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

За правилами частини четвертої статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, право на отримання грошової допомоги виникає у особи з моменту прийняття МВС рішення за наслідками розгляду поданої особою заяви про виплату одноразової грошової допомоги.

Як вже було зазначено вище, 02.02.2016 року позивачу проведено виплату одноразової грошової допомоги в зв'язку з встановленням II групи інвалідності пов'язаної з проходженням служби в ОВС, в розмірі 55910 грн. 40 коп. відповідно до Закону України "Про міліцію" в редакції від 20 грудня 1990 року. Проте, відповідачами не враховано, що на момент виникнення спірних правовідносин (прийняття рішення - 18.10.2015 року) ця правова норма втратила чинність, натомість діяв Закон України "Про міліцію" в редакції від 13 лютого 2015 року, яким передбачено одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності ІІ групи.

Разом з цим, слід звернути увагу на те, що при звільненні з УДПтС України у Хмельницькій області позивачу вже була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 55910 грн. 40 коп., а відтак грошова допомога, відповідно до статті 23 Закон України "Про міліцію" в редакції від 13 лютого 2015 року, має бути йому надана за виключенням раніше виплачених коштів.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що після 12 березня 2015 року (набрав чинності Закон України від 13 лютого 2015 року "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію") відповідачі повинні були застосувати чинний на момент звернення і прийняття рішення (18.10.2015 року) Закон України "Про міліцію" та призначити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної пенітенціарної служби України залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В. Курко О. П.