Справа № 460/1572/16-а
Суддя: Воробель М. М.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/1572/16-а
Провадження №2-а/460/174/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2016 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в особі судді Воробель М.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України про визнання неправомірними дії посадової особи митниці та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати дії заступника начальника Львівської митниці ДФС - ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 25 березня 2016 року у справі про порушення митних правил № 0706/20908/16, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 3400 гривень неправомірними, та скасувати вищевказану постанову. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25 березня 2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС -ОСОБА_2, була винесена постанова у справі про порушення митних правил № 0706/20908/16, згідно якої його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 3400 гривень. Однак з даною Постановою він не згідний оскільки, дійсно він 02.03.2016 року заїхав своїм автомобілем на митну територію України і вчасно не зміг вивести, оскільки в період з 22.02.2016 року по 01.03.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні і не мав фізичної можливості повідомити про хворобу митному органу. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.470 Митного кодексу України, є незаконним та необґрунтованим, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача, Львівської митниці ДФС, ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, проте звернувся до суду з письмовим запереченням, в якому вказує, що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил. Вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. В позові просить відмовити.

Суддя вважає за можливе розглянути адміністративний позов та винести постанову у відсутності сторін на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Згідно ч.6 ст. 128 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмово провадження.

У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч.1 ст. 41 КАС України, не здійснюється.

-2-

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд встановив, що 25 березня 2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС - ОСОБА_2, була винесена постанова у справі про порушення митних правил № 0706/20908/16, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

У вищевказаній постанові вказано, що 02.03.2016 року о 09 годині 43 хвилин в зону митного контролю смугою руху «червоний коридор» пункту пропуску митного поста «Краковець-Корчова» Львівської митниці ДФС заїхав транспортний засіб марки «Фольцваген Гольф», 1989 року випуску, реєстраційний номер RJA14813, країна реєстрації - ОСОБА_4, під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який слідував з приватною метою з України до ОСОБА_4.

Проведеною перевіркою було встановлено, що автомобіль марки «Фольцваген Гольф», 1989 року випуску, реєстраційний номер RJA14813, країна реєстрації - ОСОБА_4, пропущено на митну територію України через пункт пропуску «Краковець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС 21.02.2016 року по смузі руху «Зелений коридор» в митному режимі «Транзит».

Вказано, що в діях ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.470 МК України, оскільки ОСОБА_1, перевищив встановлений ст.95 МК України транзитний строк доставки автомобіля, що перебував під митним контролем, більш як на одну добу, але не більше ніж на десять діб, та що ОСОБА_1 не звернувся із заявою про поміщення даного транспортного засобу у інший митний режим, згідно чинного законодавства.

Однак, суддя не погоджується з висновком заступника начальника Львівської митниці ДФС - ОСОБА_2, що в діях ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.470 МК України, з наступних підстав.

Так, згідно ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про

порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч даній статті посадовою особою не з'ясовано належним чином наявний в діях Позивача склад адміністративного правопорушення, чи є обставини, пом'якшують відповідальність, чи є підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 487 Митного Кодексу України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ч. 2 ст. 470 МК України передбачено стягнення за перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобі комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більш як на одну добу, але не більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризує внутрішнє (психічне)

-3-

відношення суб'єкта правопорушення до скоєного ним діяння та його негативних наслідків. Вона включає в себе такі ознаки, як: вина (основна, обов'язкова ознака суб'єктивної сторони); мотив та мета (факультативні ознаки суб'єктивної сторони). Вина це психічне відношення особи до своїх дій та їх наслідків у формі умислу (наміру) або необережності. Умисел буває прямий або непрямий (побічний намір). Вина у формі необережності може проявлятись як легковажна самовпевненість або недбалість.

Правопорушення, передбачене ст. 470 МКУ, вчиняється з прямим умислом. Отже, діяння особи може бути визнано порушенням митних правил лише тоді, коли в ході провадження буде встановлено всі чотири складові правопорушення. В разі відсутності хоча б одного елементу, діяння не може бути визнано порушенням митних правил відповідно адміністративна відповідальність не наступає.

У відповідності до ст.95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб.

Згідно із нормами ч.2 ст.95 МК України до строків, зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України, а саме факт аварії чи дії обставин непереборної сили.

Суд встановив, що після того, як Позивач 21.02.2016 року заїхав на митну територію України, з 22.02.2016 року по 01.03.2016 року він перебування на стаціонарному лікуванні у Комунальній 8-й міській клінічній лікарні (79034, м. Львів, вул. Навроцького, 23) з діагнозом «складна катаракта правого ока, артифакія, вторинна катаракта лівого ока», де його оперували.

Таким чином, суддя критично ставиться до заперечень Відповідача щодо неповідомлення митного органу про обставини непереборної сили - хвороби, оскільки в судовому засіданні встановлено, що Позивач не мав фізичної можливості повідомити митний орган про обставину непереборної сили.

Враховуючи вище наведене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 470 МК України, оскільки Позивач немав умислу на вчинення даного правопорушення, хвороба та перебування на стаціонарному лікуванні є дією непереборної сили, внаслідок якої Позивач і не зміг вчасно вивезти транспортний засіб за межі митної території України та не мав фізичної можливості письмово повідомити найближчий орган доходів і зборів про дані обставини та місце знаходження транспортного засобу.

А тому, з метою забезпечення гарантії прав, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих пунктом 1 ч.2 ст. 162 КАС України суду повноважень при прийнятті постанови та ураховуючи положення ст. 293 КУпАП, суддя прийшов до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права Позивача.

Керуючись ст.ст. 7,10, 11, 71, 86, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити. Визнати дії заступника начальника Львівської митниці ДФС - ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 25 березня 2016 року у справі про порушення митних правил № 0706/20908/16, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 3400 (три тисячі чотириста) гривень - неправомірними.

Скасувати постанову від 25 березня 2016 року у справі про порушення митних правил № 0706/20908/16, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 3400 (три тисячі чотириста)

-4-

гривень.

Адміністративну справу провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Яворівський районний суд Львівської області.

Постанова надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ