Справа № 148/1636/16-а
Суддя: Карнаух А. П.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1636/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року м.Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Карнауха А.П.

при секретарі Грабовській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради про визнання протиправною бездіяльність Тульчинської міської ради та зобов»язання розглянути питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Тульчинського районного суду із позовом до Тульчинської міської ради про визнання протиправною бездіяльність Тульчинської міської ради та зобов»язання розглянути питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості), мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

24.09.1924 року Тульчинським окружним відділом місцевого господарства ОСОБА_2 видано акт №958 про передачу йому денаціоналізованого будинковолодіння, що знаходиться в м.Тульчині по вул..Чапаєва,28, внаслідок чого він з моменту внесення цього акта в нотаріальну актову книгу з послідуючою реєстрацією в Оргмісцгоспі набуває на це будинковолодіння всі права власника. Виконком Тульчинської міської ради згідно протоколу №22 від 28.09.1953 року прийняв рішення, яким зареєстрував у землекористування ОСОБА_2 910 кв.м і залишив у тимчасове користування 182 кв.м 23.10.1953 року виготовлено генеральний план ( схему) земельної ділянки №28 по вул..Чапаєва ( Фрунзе) в м.Тульчині користувача ОСОБА_2, відповідно до якого загальна площа земельної ділянки 1092 кв.м, із якої підлягає вилученню 182 кв.м.

Рішенням виконкому Тульчинської міської ради від 07.08.1957 року надано дозвіл ОСОБА_2 на перебудову свого будинку по вул..Чапаєва,28 на тій же земельній ділянці із складенням нового проекту. Проектом визначено план земельної ділянки, відведеної відповідно до рішення від 07.08.1957 року в користування забудовника ОСОБА_2 площею 9210 кв.м ( 182 кв.м залишено в тимчасове користування.

03.07.1959 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 100% жилого будинку з надвірними добудовами, розташованого в м.Тлуьчині по вул..Фрунзе,31 ( колишня вул..Чапаєва,28).

Рішенням виконкому Тульчинської міської ради №17/177 від 11.05.1962 року дозволено ОСОБА_4 побудувати новий житловий будинок на її садибі по вул..Фрунзе,31. Після побудови нового будинку старий аварійний розібрати. На підставі цього рішення було розроблено проект перебудови житлового будинку, на якому зазначено план земельної ділянки, зареєстрованої за домоволодінням №31 по вул..Фрунзе і визначено площу земельної ділянки розміром 510 кв.м

20.12.1966 року рішенням виконкому Тульчинської міської ради затверджено акт про закінчення та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння №31 по вул..Фрунзе, що належить ОСОБА_4 і 17.08.1989 року їй видано свідоцтво №1233 на право особистої власності на жилий будинок по вул..Фрунзе,31.

12.11.1994 року ОСОБА_4 подарувала позивачу житловий будинок з господарськими будівлями в м.Тульчині по вул..Фрунзе,31, розташований на земельній ділянці площею 510 кв.м.

Після укладення договору дарування до нового власника на підставі ст..ст.30,67 ЗК УРСР перейшло право користування земельною ділянкою площею 510 кв.м з тим же цільовим призначенням.

Вказані обставини встановленні рішенням апеляційного суду Вінницької області від 15.02.2016 року.

Зважаючи на зазначене, позивач 23.02.2016 року звернулась до відповідача з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) по вул..Рильського,6 ( колишня Фрунзе) площею 510 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку з метою приватизації земельної ділянки.

На протязі місяця вказана заява відповідачем розглянута не була. Натомість землевпорядник ОСОБА_5 повідомила позивача 23.03.2016 року, що її заява не буде розглядатись взагалі за усним розпорядженням юриста міської ради ОСОБА_6 Це змусило позивача 29.03.2016 року повторно звернутись до відповідача з вимогою щодо надання письмової відповіді щодо не розгляду її заяви 23.02.2016 року. )5.04.2016 року на адресу позивача надійшов лист №86 в якому зазначено, що заява позивача 04.04.2016 року буде розглянута на засіданні комісії з питань комунальної власності та земельних ресурсів.

На підставі ст..46 ч.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.

Станом на день подачі позову рішення за заявою позивачки Тульчинською міською радою не прийнято.

Просить визнати протиправною бездіяльність Тульчинської міської ради щодо не розгляду питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) по вул..М.Рильського,6 9 колишня Фрунзе,6 ) площею 510 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку. Зобов»язати Тульчинську міську раду розглянути питання щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) по вул..М.Рильського,6 ( колишня Фрунзе,6 ) площею 510 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку. Стягнути з відповідача всі судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила суду, що заяву про надання їй дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) по вул..М.Рильського,6 ( колишня Фрунзе,,6 ) площею 510 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку до Тульчинської міської ради вона подала 23.02.2016 року. 18.04.2016 року отримала відповідь на цю заяву. Міська рада повторну заяву прийняла в квітні 2016 року. До цього документів не приймала взагалі.

Представник відповідача ОСОБА_6, в судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволенні заперечувала. Пояснила, що 23.02.2016 року була отримана заява позивачки. Розгляд її був призначений на комісії 04.04.2016 року. Оскільки між позивачкою та сусідкою ОСОБА_7 існує спір за межі земельних ділянок, то остання також була запрошена на засідання земельної комісії. ОСОБА_7 на комісію не з»явилась. Розгляд заяви ОСОБА_1 комісією був перенесений на іншу дату. 11.04.2016 року за зверненням ОСОБА_7 Вищим спеціалізованим судом України було зупинено рішення апеляційного суду Вінницької області від 15.02.2016 року, яким був вирішений земельний спір між Гришко та ОСОБА_7. Тому розгляд заяви ОСОБА_1 було зупинено. 17.06.2016 року Вищий спеціалізований суду України залишив рішення апеляційного суду в силі. 20.07.2016 року міська рада отримала копію узвали Вищого спеціалізованого суду України. ОСОБА_1 була повідомлена про поновлення розгляду її заяви. 30.08.2016 року відбулось засідання земельної комісії. ОСОБА_1 на нього не з»явилась, бо була на лікуванні.

13.09.2016 року земельна комісія виходила на місце для встановлення меж земельних ділянок. 16.09.2016 року ОСОБА_1 повідомлена про встановлення меж. Розгляд її заяви призначений на черговій сесії Тульчинської міської ради, яка має відбутись 20.10.2016 року. Всі підготовчі дії для розгляду заяви міською радою здійснені. Рішення по заяві повинна прийняти сесії ради. 26.07.2016 року позивачка була письмово повідомлена про розгляд її заяви. До цього рішення по заяві не приймалось, бо був спір за межу. Земельна комісія та суди вирішували цей спір.

Із наданих сторонами письмових доказів вбачається наступне.

Рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області від 15.02.2016 року скасоване рішення Тульчинського районного суду від 30.12.2015 року і прийняте нове .Визнані незаконними та скасовані рішення Тульчинської міської ради №1400 53 сесії 6 скликання від 21.11.2014 року в частині встановлення меж між присадибними земельними ділянками №4 і №5 по вул..Фрунзе в м.Тульчині. Визнано недійсним та скасовано п.1.4 рішення 5 сесії 4 скликання Тульчинської міської ради від 19.09.2002 року про надання земельної ділянки площею 898 кв.м по вул..Фрунзе,46 для обслуговування житлового будинку в постійне користування ( ОСОБА_8, ОСОБА_1М.): ОСОБА_8 575 кв.м, ОСОБА_1 327 кв.м, загального користування 54 кв.м.

Із ксерокопії заяви ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради від 23.02.20126 року вбачається, що вона зверталась до Тульчинської міської ради про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) по вул..М.Рильського,6 ( колишня Фрунзе,6 ) площею 510 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку.

29.03.2016 року позивачка зверталась до Тульчинського міського голови із заявою про надання їй письмової відповіді на заяву від 23.02.2016 року.

Із листа №86 від 30.03.2016 року Тульчинського міського голови вбачається, що ОСОБА_1 повідомлена, що її заява буде розглядатись на засіданні комісії з питань комунальної власності та земельних ресурсів 04.04.2016 року о 10 год.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.04.2016 року виконання рішення колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області від 15.02.2016 року зупинено.

Ухвалою від 17.06.2016 року колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказане рішення апеляційного суду Вінницької області залишене без змін.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ копія ухвали від 17.06.2016 року отримана Тульчинською міською радою 20.07.2016 року.

Із протоколу засідання постійної комісії з питань земельних відносин та управління комунальним майном №14 від 04.2016 року вбачається, що заява ОСОБА_1 розглядалась. Прийнято рішення виїхати на місце. Повідомити ОСОБА_7.

26.07.2016 року ОСОБА_1 листом №259 міського голови повідомлялась про поновлення розгляду її заяви. В листі зазначено,що до квітня 2016 року заява не розглядалась через розгляд земельного спору судом. З 20.04.2016 року через зупинення виконання рішення апеляційного суду від 15.02.2016 року розгляд заяви було зупинено. Після отримання рішення Вищого спеціалізованого суду України 20.07.2016 року розгляд заяви поновлено.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази, оцінюючи їх відповідно ст..86 КАСУ, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

В своєму позові ОСОБА_1 просить визнати протиправною бездіяльність Тульчинської міської ради щодо розгляду питання про надання їй дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та зобов»язати раду розглянути це питання.

Встановлені в судовому засіданні фактичні обставини свідчать, що відповідачем здійснювався та здійснюється розгляд цього питання. Через наявність земельного спору між позивачкою та сусідкою ОСОБА_7 перед винесенням питання на розгляд сесії міської ради здійснювався з метою врегулювання спору розгляд заяви на засіданні постійної комісії. Постійною комісією з метою вирішення земельного спору здійснено виїзд на місце проживання позивачки з метою встановлення меж земельних ділянок. Розгляд питання про надання дозволу на виготовлення технічної документації винесено на розгляд сесії міської ради.

Вказані обставини не можуть свідчити про бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача.

В судовому засіданні також встановлено,що тривалість розгляду заяви була викликана не бездіяльністю Тульчинської міської ради, а розглядом цивільної справи щодо земельного спору між позивачкою та ОСОБА_7, законне вирішення якого є передумовою для задоволення заяви позивачки про надання дозволу на виготовлення технічної документації.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем в судовому засіданні доведено, що ним вчиняються дії щодо розгляду звернення позивача та його вирішення відповідно до діючого законодавства. Тривалість розгляду такого звернення викликана наявністю земельного спору між позивачкою та суміжними землекористувачами, вжиттям заходів відповідачем до врегулювання такого спору, що є передумовою для надання ОСОБА_1дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) по вул..М.Рильського,6 ( колишня Фрунзе,6 ) площею 510 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку.

В судовому засіданні також встановлено, що остаточний розгляд заяви позивачки призначений на 20.10.2016 року на черговій сесії Тульчинської міської ради, яка скликається відповідно до регламенту цієї ради. Вказані обставини позивачкою не оспорюються.

За таких обставин зобов»язання відповідача вчинити дії по розгляду звернення позивачки судового примусу не потребує.

Відповідно до ст.94 КАСУ не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст..ст.86,159-161,163,167 КАСУ,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: