Справа № 814/741/16
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/741/16

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області (далі ГУ Держгеокадастру України у Миколаївській області) про визнання протиправною бездіяльності відповідача по розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка знаходиться в межах території Краснопільської сільської (селищної) ради Врадіївського району Миколаївської області (за межами населеного пункту), у встановленому порядку відповідно до вимог чинного законодавства та зобов'язання відповідача розглянути назване клопотання.

В обґрунтування позову зазначалось, що 2 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся до ГУ Держгеокадастру України у Миколаївській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка знаходиться в межах території Краснопільської сільської (селищної) ради Врадіївського району Миколаївської області (за межами населеного пункту). Проте, станом на момент звернення позивача до суду назване клопотання відповідачем не розглянуто. На думку позивача, вказана бездіяльність ГУ Держгеокадастру України у Миколаївській області є протиправною.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник позивача в апеляційній скарзі зазначає, що при вирішенні справи судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права. Так, судом не прийнято до уваги, що вимогою позивача є зобов'язання розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а не надання саме дозволу на розроблення проекту землеустрою. На думку апелянта, розгляд клопотання не призведе до порушення приписів ст. 121 Земельного кодексу України, оскільки у разі задоволення клопотання позивач отримає дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 2 га відповідно до графічного плану бажаної земельної ділянки. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника позивача в підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що 2 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся до ГУ Держгеокадастру України у Миколаївській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка знаходиться в межах території Краснопільської сільської (селищної) ради Врадіївського району Миколаївської області (за межами населеного пункту).

Станом на момент звернення позивача до суду відповідач не надав ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та мотивованої відмови у його наданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ненадання відповідачем дозволу на розроблення проекту землеустрою за відсутності мотивованої відмови у його наданні не є для позивача перешкодою для виготовлення названого проекту.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно ч. 6 ст. 118 названого Кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як встановлено матеріалами справи, 2 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся до ГУ Держгеокадастру України у Миколаївській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка знаходиться в межах території Краснопільської сільської (селищної) ради Врадіївського району Миколаївської області (за межами населеного пункту).

На підставі ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Аналізуючи наведені норми Земельного кодексу України, апеляційний суд приходить до висновку, що у разі не надання відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, дозволу на розроблення проекту землеустрою або мотивованої відмови у його наданні у місячний строк з дня реєстрації клопотання, особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, набуває право на замовлення документації із землеустрою без такого дозволу.

При цьому у разі реалізації зацікавленою особою права на замовлення документації із землеустрою, підставою виникнення якого є бездіяльність відповідного органу, цей орган фактично втрачає повноваження щодо розгляду клопотання по суті з дати отримання відповідного письмового повідомлення, передбаченого абз. 3 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що станом на момент звернення позивача до суду відповідач не надав ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та мотивованої відмови у його наданні.

За таких обставин, виходячи з наведених вище положень ч. 7 ст. 118 ЗК України, ненадання відповідачем протягом місячного строку відповіді на клопотання позивача від 2 листопада 2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки не порушує прав та законних інтересів ОСОБА_2, оскільки абзацом 3 ч. 7 ст. 118 Кодексу позивачу за наведених обставин законодавцем надано право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, про що письмово повідомити відповідача, додавши до такого повідомлення договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність факту порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача, що виключає можливість задоволення заявлених по справі позовних вимог.

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що вимогою позивача є зобов'язання розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а не надання саме дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки, як правильно зазначено судом першої інстанції, ненадання відповідачем дозволу на розроблення проекту землеустрою не є для позивача перешкодою для виготовлення названого проекту.

Враховуючи, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 19 вересня 2016 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко