Справа № 2а-11399/12/2670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року м. Київ К/9991/80405/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Веденяпіна О.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2012 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2012 року

у справі № 2а-11399/12/2670

за позовом Підприємства «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА»

до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (яка є правонаступником Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва Державної податкової служби України)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Підприємство «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва Державної податкової служби України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09 серпня 2012 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2012 року позов був задоволений повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 09 серпня 2012 року ДПІ у Подільському районі м. Києва ДПС про донарахування податку на додану вартість за основним платежем - 246924,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 61731,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2012 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2012 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у Подільському районі м. Києва ДПС, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2012 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У запереченні на касаційну скаргу Підприємство «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА», посилаючись на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанції є законними та обґрунтованими, а положення касаційної скарги жодним чином це не спростовують, просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2013 року.

У відповідності до положень частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну відповідача - ДПІ у Подільському районі м. Києва ДПС його правонаступником - ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 20 вересня 2013 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПІ у Подільському районі м. Києва ДПС провела документальну позапланову невиїзну перевірку Підприємство «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА» з питань правильності обчислення та повноти сплати до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Той Пікчерс» за період з 01 жовтня 2011 року по 31 жовтня 2011 року, за результатами якої був складений акт № 261/22-511/25587182 від 24 липня 2012 року.

За висновками акта перевірки, позивачем були порушені вимоги пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за жовтень 2012 року на суму 246924,00 грн.

Зокрема, у акті перевірки було вказано, що позивач неправомірно сформував податковий кредит жовтня 2012 року по господарських операціях з ТОВ «Той Пікчерс» (згідно договорів про виробництво і використання об'єкта права інтелектуальної власності - аудіовізуального товару № 02/09/11-V1 від 02 вересня 2011 року та № 02/09/11-V2 від 02 вересня 2011 року та згідно договору про надання послуг № GL-11-038 від 15 вересня 2011), оскільки: на адресу відповідача надійшов акт ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 22 грудня 2011 року № 3140/23-5/36850904 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Той Пікчерс»», в якому було вказано що: фактичне місцезнаходження ТОВ «Той Пікчерс» не встановлено; перевіркою встановлено відсутність поставок товарів та укладення угод з метою настання реальних наслідків між ТОВ «Той Пікчерс» та покупцями; відповідно до поданих ТОВ «Той Пікчерс» декларацій з податку на прибуток, роз шифровок до них та іншої податкової звітності встановлено відсутність основних засобів). Вказані обставини слугували підставою для висновку податкового органу про те, що угоди, укладені між позивачем та ТОВ «Той Пікчерс», не спричиняють реального настання правових наслідків, а тому є нікчемними, а виписані ТОВ «Той Пікчерс» позивачу первинні бухгалтерські документи не дають позивачу права на податковий кредит.

09 серпня 2012 року ДПІ у Подільському районі м. Києва ДПС на підставі вказаного акта перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з підпунктом 24.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України збільшила Підприємству «ДЖИ ТУ ГРЕЙ УКРАЇНА» суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на 246924,00 грн., у тому числі246924,00 грн. - за основним платежем, 61731,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач правомірно включив до податкового кредиту жовтня2012 року податок на додану вартість, сплачений у складі вартості придбаних у ТОВ «Той Пікчерс» послуг, оскільки реальність господарських операцій між позивачем та вказаним суб'єктом господарювання підтверджена належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, виданими належним чином зареєстрованою юридичною особою та платником податку на додану вартість, які податковим органом під час проведення перевірки не перевірялись, з урахуванням того, що висновки, викладені у акті ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 22 грудня 2011 року № 3140/23-5/36850904 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Той Пікчерс»», були спростовані поданими позивачем доказами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно положень абзацу 1 пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За приписами абзацу 1 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як вбачається з пункту 2.9 акту перевірки, первинні бухгалтерські документи позивача, які підтверджують його право на податковий кредит податковим органом не перевірялись, а підставою для вказаних вище висновків слугували дані бази даних АІС «РПП», АІС «Kontr_agent», АІ «ТАХ», АІС «ОР», АРМ «БЕСТ ЗВІТ» та Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, а також обставини, викладені в акті ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 22 грудня 2011 року № 3140/23-5/36850904 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Той Пікчерс»».

Разом з цим, пунктом 4.4 розділу 4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом ДПА України № 236 від 22 квітня 2011 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (далі - Журнал реєстрації довідок/актів) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

З наведеного слідує, що акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання складається не за результатами проведення зустрічної звірки чи перевірки суб'єкта господарювання, а у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, з огляду на що зазначений акт може бути лише носієм інформації щодо наявності фактів, які унеможливлюють проведення зустрічної звірки та не може містити інформацію щодо фінансово-господарських відносин суб'єктів господарювання.

У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Той Пікчерс» підтверджується: відповіддю ТОВ «Той Пікчерс» від 10 серпня 2012 року №10/08/12-1, в якій товариство вказало, що: станом на жовтень 2011 у ТОВ «Той Пікчерс» працювало 4 штатних працівника (директор, заступник директора, менеджер, ассистент продюсера) згідно штатного розпису ТОВ «Той Пікчерс» від 01 квітня 2011 року, оперувало трудовими та виробничими ресурсами, необхідними для здійснення господарської діяльності, в тому числі необхідними для створення аудіовізуальних творів та надання продюсерських послуг (т.1 арк. справи 97); трудова участь працівників ТОВ «Той Пікчерс» у виконанні робіт по створенню аудіовізуальних творів та надання продюсерських послуг підтверджується письмовими поясненнями директора ОСОБА_2 від 10 серпня 2012 року (т.1 арк. справи 95), письмовими поясненнями заступника директора ОСОБА_3 від 10 серпня 2012 року (т.1 арк. справи 96), письмовими поясненнями менеджера ОСОБА_4 від 10 серпня 2012 року (т.1 арк. справи 93), письмовими поясненнями асистента продюсера ОСОБА_1 від 10 серпня 2012 року (т.1 арк. справи 94), копіями наказів про призначення на посади (т.1 арк. справи 108-110, 216), копіями договорів, укладених ТОВ «Той Пікчерс» з фізичними та юридичними особами, щодо участі у зйомках аудіовізуального твору, здійснення монтажу, конвертації аудіовізуального твору тощо, актами приймання-передачі виконаних робіт, податковими накладними (т.1 арк. справи 112-213, 230-267), фінансовим звітом суб'єкта малого підприємництва ТОВ «Той Пікчерс» (т.1 арк. справи 214-215), договорами оренди нежитлових приміщень (т.1 арк. справи 217-229).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що обставини щодо відсутності у ТОВ «Той Пікчерс» основних фондів, виробничих активів, технічного персоналу для виробництва аудіовізуальних творів, надання продюсерських послуг не відповідають дійсності, викладені у акті ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 22 грудня 2011 року № 3140/23-5/36850904 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Той Пікчерс», спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, про неправомірність оспорюваного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2012 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2012 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві залишити без задоволення, а постанову постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ О.А. Веденяпін

_____________________ І.Я. Олендер