Справа № 654/2377/16-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 р. Справа № 654/2377/16-а

Категорія: 3 Головуючий в 1 інстанції: Охтень А.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Жук С.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на Постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до державної екологічної інспекції у Херсонській області в особі заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Філіної Ольги Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до державної екологічної інспекції у Херсонській області в особі заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Філіної Ольги Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без задоволення.

ОСОБА_4 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 03 серпня 2016 року по справі № 654/2377/16-а та закрити справу у зв'язку із відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 10.01.2005 року між КПП "Світанок" та Новофедорівською сільською радою було укладено угоду, якою комунальному підприємству було доручено здійснювати експлуатацію, технічне обслуговування та ремонт полігону по захороненню твердих побутових відходів, водонапірних башт "Рожновського", артезіанських свердловин та водопровідних мереж с. Залізний Порт та с. Новофедорівка на термін 10 років.

Додатковою угодою від 08.08.2010 року підписаною головою Новофедорівської сільської ради та директором КПП "Світанок" ОСОБА_4 було змінено і доповнено угоду від 10.01.2005 року. Зокрема п. 1.3 викладено в новій редакції згідно якої комунальне підприємство приймає в господарче відання на 10 років артезіанські свердловини з водонапірними баштами "Рожновського" та водонапірні мережі сіл Залізний Порт та Новофедорівка без передачі основних фондів.

Актом 02-11/229 планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, було встановлено, що КПП "Світанок" здійснює забір підземної води без спеціального дозволу на користування надрами (видобування підземних вод), що є порушенням ст. 16, 19, 23 Кодексу України про надра.

04.07.2016 року було складено протокол про адміністративне правопорушення в якому зазначено про порушення ОСОБА_4 права державної власності на надра.

Постановою від 08.07.2016 року №04-11/166 ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 47 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1105 гривень.

Вказана стаття передбачає адміністративну відповідальність за самовільне користування надрами або укладення угод, які в прямій чи прихованій формі порушують право державної власності на надра.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України про надра (надалі Кодекс), надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи (ч.1 ст. 13 Кодексу).

Статтею 19 Кодексу передбачено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Згідно ст. 21 Кодексу, надра у користування для видобування підземних вод (крім мінеральних) і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Статтею 23 визначено, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Виходячи з вищевикладених норм права та враховуючи, що у позивача відсутні документи на право власності чи користування земельними ділянками під артезіанськими свердловинами та відсутній спеціальний дозвіл на користування надрами.

Відповідно до ст. 65 Кодексу, порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні у самовільному користуванні надрами.

Згідно ст. 47 КУпАП, самовільне користування надрами, укладення угод, які в прямій чи прихованій формі порушують право власності на надра, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, суд першої інстанції цілком правомірно зазначив, що постанова від 08.07.2016 року №04-11/166 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності є законною та не підлягає скасуванню.

Що стосується дозволу на спеціальне водокористування, на який посилався позивач та його представник, то з цього приводу суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ст. 49 Водного кодексу України, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

В частині першій ст. 48 Водного кодексу України зазначено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Не належить до спеціального водокористування вилучення води з надр разом з видобуванням корисних копалин.

Крім цього, ст. 1 Водного кодексу України містить визначення терміну водний об'єкт, згідно якого це природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт). Підземні води до вказаного переліку не належать та не являються водним об'єктом, оскільки відносяться до вод, що знаходяться нижче рівня земної поверхні в товщах гірських порід верхньої частини земної кори в усіх фізичних станах.

Отже, наявність у позивача дозволу на спеціальне водокористування не надає йому права на забір підземної води.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами та задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2016 року по справі № 654/2377/16-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя С.І. Жук