Справа № 643/7292/16-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 р.Справа № 643/7292/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2016 року по справі № 643/7292/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №2 батальону №3 УПП ДПП у м. Харкові лейтенанта поліції Тищенка Антона Васильовича

про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила постанову серії ПС1 №940973 від 01.06.2016 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення стягнення за ч.3 ст. 122 та ч. 1 ст. 123 КУпАП, у сумі 510 грн. 00 коп., у її відношенні визнати протиправною, скасувати та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позову посилалася на те, що 01.06.2016 року у відношенні неї була винесена постанова серії ПС1 №940973 від 01.06.2016 року, відповідно до якої позивач здійснила зупинку на пішохідному переході, чим створила підвищений ризик та перешкоду для інших учасників дорожнього руху, чим порушила п.15.9, п. 15.10 ПДР України, за що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.3 та ст.123 ч.1 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Зазначену постанову позивач вважала незаконною, неправильною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням норм матеріального права. Позивач зазначених в постанові правопорушень не вчиняла, на пішохідному переході не зупинялась, доказів на підтвердження скоєного правопорушення не надано, протокол про адміністративне правопорушення із викладенням суті правопорушення не складався.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що постанова суду неправильна, незаконна, винесена передчасно та без урахування фактичних обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, немотивована, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2016 року та прийняти нову, якою позов задовольнити. Посилається на те, що порушень, зазначених у постанові серії ПС1 №940973 від 01.06.2016 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення стягнення за ч.3 ст. 122 та ч. 1 ст. 123 КУпАП, у сумі 510 грн. 00 коп., не вчиняла, на пішохідному переході не зупинялась, доказів на підтвердження скоєного правопорушення не надано, протокол про адміністративне правопорушення із викладенням суті порушення не складався.

Позивач в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином. З адреси позивачки вказаній в апеляційній скарзі повернувся конверт за терміном зберігання, що згідно ч. 11 ст. 35 КАС України є належним повідомленням.

Відповідач в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає не задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними, а тому не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, виходячи з таких підстав.

Постановою про адміністративне правопорушення серія ПС1 №940973 від 01.06.2016 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 122 КУпАП (а не як помилково зазначено у позові «123»), а саме: ОСОБА_1, 01.06.2016 року о 18 год. 00 хв. у м. Харкові керувала транспортним засобом «toyota avensis», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Пушкінська 67, здійснила зупинку на пішохідному переході, чим створила підвищений ризик для інших учасників дорожнього руху та перешкоду для дорожнього руху, чим порушила п.15.9-Г), п. 15.10-Д) ПДР України.

Відповідно до п. 15.9 «г» ПДР України зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до п. 15.10 «д» ПДР України стоянка забороняється: у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують відповідальність.

Згідно ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач присутнім не був, доказів на підтвердження фактів, викладених у постанові про адміністративне правопорушення серія ПС1 №940973 від 01.06.2016 року не надав.

В порушення вимог ч. 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України судом першої інстанції відповідні докази витребувано не було.

Тому, керуючись ч. 2 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає можливим дослідження доказів, які не досліджувалися в суді першої інстанції.

В судовому засіданні відповідачем надано докази, що підтверджують факт порушення позивачем п.15.9-Г), п. 15.10-Д) ПДР України, зокрема копії пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно до яких 01.06.2016 року автомобіль НОМЕР_2 було припарковано ближче, ніж за 10 метрів від пішохідного переходу, та далеко від бордюру, що суттєво перешкоджало дорожньому руху та створювало ризик для пішоходів, і водії які рухалися у попутному напрямку були вимушені виїжджати на зустрічну смугу.

Крім того, в судовому засіданні колегією суддів досліджено надані відповідачем матеріали фото і відео фіксації, що здійснювалися під час оформлення справи про адміністративне правопорушення із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію», на камеру розташовану на форменому одягу поліцейського. З вказаних матеріалів встановлено, що автомобіль НОМЕР_3 дійсно було розташовано безпосередньо між пішохідним переходом та перехрестям, в притул як до перехрестя так і до пішохідного переходу, що є порушенням п.15.9-Г), п. 15.10-Д) ПДР України.

Колегія суддів зазначає, що таке розташування транспортного засобу значно обмежує огляд як для переходів так і для водіїв транспортних засобів та відповідно заважає руху пішоходів створюючи небезпеку.

Позивача було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та ч.1 ст.122 КУпАП, за постоновою серії ПС1 № 940973 від 01.06.2016 року та правомірно накладено стягнення у межах санкції ч.3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що інспектор роти № 2 батальйону № 3 УПП ДПП у м. Харкові лейтенант поліції Тищенко Антон Васильович діяв правомірно.

Щодо доводів позивача про ненадання відповідачем відповідних доказів до суду першої, інстанції колегія суддів зазначає, що цей факт не впливає на правильність висновків суду щодо відмови у задоволенні позову та відповідно до ч. 2 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України зазначений довід не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови серії ПС1 №940973 від 01.06.2016 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення стягнення за ч.3 ст. 122 та ч. 1 ст. 123 КУпАП, у сумі 510 грн. 00 коп. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2016 року по справі № 643/7292/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Григоров А.М.
Судді Подобайло З.Г. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 19.09.2016 р.