Справа № 809/2685/15
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року Справа № 876/10358/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 - голови комісії з реорганізації Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 - голови комісії з реорганізації Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області про визнання дій незаконними, скасування наказів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася із адміністративним позовом до ОСОБА_1 - голови комісії з реорганізації Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області про визнання дій незаконними, скасування наказів №35-в від 12.06.2015 року, №39-в від 26.06.2015 року та зобовязання до вчинення дій.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що накази за №35-в від 12.06.2015 року та за №39-в від 26.06.2015 року винесені ОСОБА_1 з порушенням норм чинного законодавства, оскільки повноважень для прийняття вищевказаних оскаржуваних рішень у відповідача не було, а відтак вказані дії підлягають до визнання незаконними, а накази - до скасування.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано наказ від 12.06.2015 №35-в «Про відміну наказу №34-в від 05.06.2015 року» та наказ від 26.06.2015 №39-в «Про відпустку без збереження заробітної плати в частині надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_2В.». Суд виходив з того, що позов підлягав частковому задоволенню, оскільки ставиться питання скасування наказів, що стосуються і інших осіб, які з подібними вимогами до суду не зверталися. Також вимога щодо зобовязання ОСОБА_1 забезпечити достовірний облік виконуваної роботи, виплатити зарплату і надати заяву в Івано-Франківську міську виконавчу дирекцію Івано-Франківської області відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності для отримання листка непрацездатності до задоволення не підлягає як передчасна, позаяк первинно слід провести у відповідність з рішенням суду облік робочого часу ОСОБА_2 В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оспореними наказами відмінено наказ ОСОБА_2, яким нею встановлені робочі дні на червень 2015 року працівникам Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області в кількості 7-осіб, в тому числі і позивачу. Подібне вчинено у звязку з реалізацією та відсутності коштів на казначейському рахунку. Правовою підставою для вказаних дій є відомості, які 23.03.2015 року занесені до ЄДР про те, що право вчиняти дії від імені Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області покладено на неї. Не можна погодитись із судом першої інстанції, що покликання відповідача на ст. 105 ЦК України як на підставу для відмови в позові є безпідставним. Постанова КМУ на які покликається позивач та ЗУ «Про центральні органи виконавчої влади» не містять жодних заборон щодо розширення прав голови комісії з реорганізації. Мається покликання на рішення ВАС України від 01.01.2013 року, справа № К/800/19996/13.

Позивачем на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду скеровано заперечення на апеляційну скаргу, де зазначено, що право надавати відпустку без збереження заробітної плати начальнику Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області, його заступникам має право тільки керівництво Державної інспекції України з питань праці, а іншим працівникам керівник обласної установи. Разом з тим, відповідач в порушення вимог ст. 30 ЗУ «Про оплату праці» скасовано виданий раніше наказ про встановлення робочих днів. Порушено ч. 1 ст. 58 Конституції України. Мається покликання на рішення КС України від 09.02.1999 року № 1рп-99 (права про зворотну дію в часі законів та інших нормативно правових актів).

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що наказом від 02.06.2015 року №32-в за підписом ОСОБА_2 «Про відпустку без збереження заробітної плати», сімом працівникам Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області, в тому числі і позивачу, з 02.06.2015 року по 30.06.2015 року надано відпустки без збереження заробітної плати (а.с.12).

Наказом від 05.06.2015 року за № 33-в за підписом ОСОБА_1 відкликана з відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_3

Наказом від 05.06.2015 року за № 34-в за підписом ОСОБА_2 внесено зміни до наказу № 32-в від 02.06.2015 року та встановлено пятьом працівникам Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області відпустки без збереження заробітної плати з 02.06.2015 року по 05.06.2015 року, в тому числі і їй з 08.06.2015 року - робочі дні.

Однак головою комісії з реорганізації Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області ОСОБА_1 видано наказ від 12.06.2015 року за №35-в «Про відміну наказу №34-в від 05.06.2015 року» (а.с.15) та наказ від 26.06.2015 за №39-в «Про відпустку без збереження заробітної плати», відповідно до якого, зокрема ОСОБА_2 надано відпустку без збереження заробітної плати в період з 01.07.2015 року по 10.07.2015 року (а.с. 16).

Відповідно до пункту 21 «Порядку здійснення заходів, повязаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади», затверджений постановою КМ України від 20.10.2011 року № 1074 встановлений вичерпний перелік прав голови комісії з реорганізації органів виконавчої влади або територіального органу.

Згідно пункту 13 вищевказаного Порядку, право підписувати документи з питань нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю та загальнообовязкового державного соціального страхування до передачі функцій Державній службі України з питань праці (до 16.09.2015 року) належало начальнику Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області ОСОБА_2 (лист Держпраці в адресу Прокуратури м. Івано-Франківська за підписом заступника голови Державної служби України з питань праці №5127/0/4.1-06/6/ДП-15).

Внаслідок системного аналізу наявного в матеріалах справи доручення Державної інспекції України з питань праці від 05.02.2015 року № 13 вбачається, що всі види відпусток керівникам та заступникам керівників територіальних органів надаються на підставі наказів Держпраці (а.с.98).

Посилання відповідача на норми ст. 105 ЦК України, як на підставу для відмови в задоволенні позову, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки в даному випадку реорганізовувався шляхом злиття державний орган публічного права, а не юридична особа приватного права.

Крім того, не є вірними трактування відповідача, що поскільки законами України та постановами КМ України не забороняється розширення прав голови комісії з реорганізації, то вона діяла в правовому полі, позаяк субєкт владних повноважень діє в межах та у спосіб передбачений законодавством, ст. 19 Конституції України.

З огляду на викладене та ґрунтовного дослідження обставин справи місцевим судом, які перевірені в ході апеляційного розгляду, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - голови комісії з реорганізації Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року по справі № 809/2685/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

ОСОБА_4

Повний текст виготовлено 16.09.2016 року