Справа № 204/5420/16-а
Суддя: Токар Н. В.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/5420/16-а
Провадження № 2-а/204/153/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року о 08 годині 45 хвилин суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., розглянувши в порядку скороченого провадження у м.Дніпропетровську адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2016 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у поновленні призначеної їй пенсії з 01 березня 2016 року;

- зобов'язати відповідача відновити з 01 березня 2016 року виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та продовжити її виплачувати в подальшому;

- зобов'язати відповідача виплатити недоотриману суму пенсії з 01 березня 2016 року та виплачувати її в подальшому;

- скасувати протокол засідання комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення від 15.07.2016 №24 Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську в частині утримання суми пенсії за період з травня по 29.02.2016;

- стягнути з державного бюджету на її користь судовий збір.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказала на те, що з 2013 року їй призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а з 01.01.2015 вона перебуває на обліку у відповідача - Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську. З 01.03.2016 року виплату пенсії їй було припинено з посиланням на те, що вона продовжує працювати на посаді заступника начальника управління Державної казначейської служби України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області та є державним службовцем. Вважаючи зазначені дії неправомірними, позивач вимушена звернутися до суду.

09 вересня 2016 року від відповідача надійшли письмові заперечення проти адміністративного позову, згідно яких зазначено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-VIII внесено зміни в ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Відповідно до ч.5 ст.183-2 КАС України, справа була розглянута у порядку скороченого провадження з надходженням до суду, у передбачений законом строк, заперечень відповідача.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 01.01.2015 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01 березня 2016 року відповідачем виплату вказаної вище пенсії позивачу припинено з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII (далі - Закон №213).

Позивач, по теперішній час, працює на посаді заступника начальника управління Державної казначейської служби України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області та є державним службовцем.

Вказані обставини не є спірними.

Позивач з діями відповідача по припиненню виплати пенсії не погоджується, вважає, що виплата пенсії не може бути припинена в жодному випадку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких встановлено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 5 Прикінцевих положень вищевказаного Закону передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки до 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з вказаної дати дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних Законів («Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та інші), є скасованими.

За таких обставин, починаючи з вказаної дати на позивача не поширюються встановлені частиною першою статті 47 Закону (в редакції Закону від 02 березня 2015 року № 213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії.

Тобто, з 01 червня 2015 року відсутні правові підстави для невиплати пенсії, оскільки з цього часу їй, як особі, яка підпадає під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, з 01.01.2016 року припинення виплати пенсій особам, які працюють на посадах, передбачених Законом України «Про державну службу», не пов'язано із призначенням спеціальної пенсії.

Так ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 24.12.2015 року №911-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016 року, встановлено, тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Аналогічні приписи містяться в ч.4 ст.37 Закону України «Про державну службу», в редакції Закону від 24.12.2015 року №911-VII, відповідно до яких тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ( 3551-12 ), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Отже, припинення особам, які працюють на посадах та умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», виплати пенсії/щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2016 року законодавець не пов'язує з можливістю в подальшому призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання за спеціальними законами.

З огляду на вказане, суд вважає, що з 01 березня 2016 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю зазначених у абз.2 ч.1 ст.47 вказаного Закону підстав для її невиплати. При цьому, суд зауважує, що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії, неможливо.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1, 3 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 18, 94, 99, 158, 159, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську щодо відмови у відновленні з 01 березня 2016 року виплати ОСОБА_1 пенсії за віком - протиправними.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську відновити з 01 березня 2016 року виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 (двадцять) коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Н.В. Токар