Справа № 807/2190/15
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 р. Справа № 876/5805/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.

Ільчишин Н.В.

секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 липня 2016 року у справі №807/2190/15 за заявою Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ» до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області, Мукачівського управління Державної казначейської служби України Закарпатської області про стягнення бюджетної заборгованості ,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.11.2015р. у справі №807/2190/15 задоволено адміністративний позов Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ» до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області: стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача бюджетну заборгованість з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 15 309 264,00 грн. ( п'ятнадцять мільйонів триста дев'ять тисяч двісті шістдесят чотири гривні, 00 коп.) та пеню у розмірі 3 413 049, 00 грн. (три мільйони чотириста тринадцять тисяч сорок дев'ять гривень, 00 коп.); присуджено з Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ» витрати зі сплати судового збору у розмірі двісті вісімдесят тисяч вісімсот тридцять чотири гривні, 70 коп.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016р. апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області задоволено частково: прийнято відмову Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ» від позову в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ» бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 15 309 264,00 грн.; постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року у справі №807/2190/15 в цій частині скасовано і провадження у справі закрито; постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року у справі № 807/2190/15 в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ» пені у розмірі 3413049,00 грн. залишено без змін.

21.06.2016р. Товариство звернулось до Мукачівського управління Державної казначейської служби України із заявою про виконання судового рішення, якою надіслало для виконання виконавчий лист Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.06.2016р. №807/2190/15/2016р. про стягнення з Мукачівської ОДПІ за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача витрат із сплати судового збору у розмірі 280 834, 70 грн.

01.07.2016р. Мукачівська ОДПІ звернулась в суд із заявою про визнання вищезгаданого виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, просило, з врахуванням поданих доповнень від 20.07.2016р.: зупинити стягнення за виконавчим листом №807/2190/15/2016, витребувати вказаний виконавчий лист з Мукачівського управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області та визнати виконавчий лист №807/2190/15/2016 від 13.06.2016р. таким, що не підлягає виконанню, одночасно стягнути на користь Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області безпідставно одержану Товариством за виконавчим листом суму 234 109,10 грн.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.07.2016р. у задоволені заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Мукачівська ОДПІ подала апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.07.2016р. та винести нову, якою визнати виконавчий лист №807/2190/15/2016р. таким, що не підлягає виконанню повністю та одночасно стягнути на користь Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області безпідставно одержану Товариством суму 234109,10 грн. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в резолютивній частині рішення, яке набрало законної сили (ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016р.) відсутнє стягнення з Мукачівської ОДПІ за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача витрат зі сплати судового збору у розмірі 280 834,70 грн. У виконавчому листі зазначено резолютивну частину постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.11.2015р. без урахування вказаної ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду. Отже, у Мукачівської ОДПІ відсутній обов'язок сплатити на користь позивача витрати із сплати судового збору.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги та пояснення представників сторін в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року не вирішено питання судового збору в частині закритого провадження, при цьому не скасовано постанову суду першої інстанції в частині присудження судового збору. Вказане свідчить, що постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.11.2015 року у справі №807/2190/15, в частині яку не скасовано, після її перегляду у апеляційному порядку, набула законної сили й на її підставі правомірно видано виконавчий лист № 807/2190/15/2016р. від 13.06.2016 р.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.259 КАС України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Згідно з ч.4 ст.259 КАС України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

З матеріалів справи встановлено, що виконавчий лист №807/2190/15 видано Закарпатським окружним адміністративним судом на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.11.2015р. в частині присудження з Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ» витрат зі сплати судового збору у розмірі двісті вісімдесят тисяч вісімсот тридцять чотири гривні 70 коп.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під розподілом судових витрат слід розуміти покладення судом на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення, у резолютивній частині судового рішення за результатами розгляду і вирішення справи, обов'язку відшкодувати іншій стороні судові витрати. Суб'єкти владних повноважень - відповідачі в адміністративній справі, наділені статусом юридичної особи, а отже цивільною правосуб'єктністю, що покладає на них обов'язок нести відповідальність у вигляді сплати судового збору у разі встановлення судом порушення права позивача - особи приватного права.

Розподіл судових витрат здійснюється судом під час ухвалення відповідного судового рішення, шляхом відображення його у резолютивній частині такого рішення. При цьому усі міркування щодо осіб, з яких судовий збір стягується, та щодо розрахунку суми судового збору, яка підлягає стягненню, суд викладає в мотивувальній частині судового рішення.

Відповідно до ч.6 ст.94 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, розподіл понесених судових витрат здійснює той суд, який ухвалив судове рішення на користь сторони, тобто прийняв рішення по суті спору.

Окрім того, визначені нормами КАС України підстави для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції (ст.201), скасування та ухвалення нового рішення (ст.202), й відповідно до ч.6 ст.94 КАС України перерозподілу судових витрат, не є тотожними підставам для закриття провадження у справі, передбаченим ст.203 КАС України та відповідно мають різні юридичні наслідки для сторін спору.

Зі змісту ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016р. у справі №807/2190/15 (номер в апеляційній інстанції 876/11916/15) встановлено, що судом апеляційної інстанції прийнято відмову позивача від позову в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ» бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість та закрито провадження у справі в цій частині відповідно до ст.203 КАС України.

Водночас, судом апеляційної інстанції в мотивувальній частині вказаного рішення щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при стягненні судового збору зазначено, що оскільки судами встановлено, що саме Мукачівською ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області після підтвердження заявлених позивачем до відшкодування сум ПДВ не було своєчасно (у встановлені ст.200 ПК України строки) забезпечено подання до територіальних органів казначейства висновків із зазначенням сум, що підлягають відшкодуванню з бюджету, тому в даному випадку слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору саме із бюджетних асигнувань Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області.

При цьому лише суд касаційної інстанції наділений повноваженнями щодо перегляду постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.11.2015р. у справі №807/2190/15 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016р. у справі №807/2190/15 (номер в апеляційній інстанції 876/11916/15).

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскільки наведенні заявником підстави для визнання виконавчого листа № 807/2190/15/2016р. від 13.06.2016р. таким, що не підлягає виконанню, передбачених ст.259 КАС України, не знайшли свого підтвердження при розгляді даної заяви, а Закарпатським окружним адміністративним судом при видачі виконавчого листа порушень не допущено, а тому висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОДПІ відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи та правомірно відмовив у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 липня 2016 року у справі №807/2190/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повний текст Ухвали складено 20.09.2016р.