Справа № 212/2247/16-а
Суддя: Тимошенко Т. І.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/2247/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді : Т.І. Тимошенко

за участі секретаря судового засідання : І.О. Мариненко

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі позивача ОСОБА_1, представника відповідача Т.Л. Дудар в залі суду в місті Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суму міста Кривого Рогу з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову, позивач суду у своєму адміністративному позові зазначив, що він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком відповідно до вимог п. "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" за 21 рік вислуги в системі МВС України в розмірі 58% відповідних сум грошового забезпечення.

Розмір пенсії, яку він отримує, складає 2183 гривні 76 копійок.

Після звільнення його з органів внутрішніх справ України 09 вересня 2008 року згідно до наказу № 136ок УМВС України в Дніпропетровській області та призначення пенсіонного забезпечення його відповідно до п. "а" ст. 16 вищевказаного Закону України до пенсії за вислугу років як непрацюючому пенсіонеру, що має на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї, була нарахована надбавка на непрацездатного члена сім'ї, а саме сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З нього з вищевказаної пенсії були стягнуті аліменти на утримання його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який після досягнення 18-річного віку продовжував навчання в вищому навчальному закладі м. Вінниці, у розмірі 25% від суми пенсії.

У грудні місяці 2015 року його син ОСОБА_5 закінчив навчання, але при отриманні пенсії за січень місяць 2016 року йому стало відомо, що з вищевказаної суми пенсії продовжуються здійснюватися утримання в розмірі 20%, що склало у грошовому еквіваленті 436 гривень 75 копійок. За вказаним питанням 22 січня 2016 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Кривого Рогу в Дніпропетровській області з проханням повідомлення йому про причину та правові підставі вказаного утримання.

Листом від 25 лютого 2016 року за вих. № 4820/03/03 йому було повідомлено, що оскільки він є особою, що здійснює індивідуальну адвокатську діяльність, про що він начебто не повідомив органи пенсійного забезпечення, в нього виникла переплата пенсії за період з 01 лютого 2011 року по 30 вересня 2013 року у розмірі 10839 гривень 00 копійок, яка підлягає обов'язковому поверненню до Державного бюджету України. До вказаного листа була надана копія рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 14012016 від 14 січня 2016 року про стягнення з нього вищевказаної суми переплати, хоча у вказаному листі від 25 лютого 2016 року було вказано, що про прийняте рішення про утримання переплати його було повідомлено листом за вих. №33192/03/01 від 30 грудня 2015 року, тобто ще до винесення Головним управлінням вказаного рішення.

Вказану відповідь він отримав 15 березня 2016 року у почтовій скриньці за своїм місцем проживання.

Всього за 3 місяця, а саме за січень, лютий та березень місяці 2016 року з нього була стягнута сума в розмірі 1310 гривень 25 копійок.

Він вважає вищевказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав: Рішенням Полтавської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 20 від 25 листопада 2010 року йому було надане право на зайняття адвокатською діяльністю та видане відповідне свідоцтво № 834.

Згідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" він був зобов'язаний подати заяву про отримання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю до органів Пенсійного фонду України у строк до 04 грудня 2010 року, але з незалежних від нього причин на обліку у органах Пенсійного фонду України він як особа, що має право на зайняття адвокатською діяльністю, зареєструвався 14 січня 2011 року.

Головним спеціалістом відділу обліку находження платежів управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у зв'язку з несвоєчасною реєстрацією у вказаному управлінні ним, був складений акт без визначення дати, з яким він був ознайомлений під особистий розпис 21 січня 2011 року.

У зв'язку зі складанням вказаного акту начальником управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено рішення № 46 від 21 січня 2011 року про застосування фінансових санкцій за ухилення страхувальників за несвоєчасне подання заяви про взяття на облік в органах Пенсійного фонду та до нього була застосована фінансова санкція у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

Вказана сума фінансової санкції була ним сплачена на рахунок управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у Жовтневому відділенні "Ощадбанку" №7714/0104 у встановлений законодавством десятиденний термін, а саме 31 січня 2011 року.

Таким чином, все вищевикладене підтверджує той факт, що він після отримання права на зайняття адвокатською діяльністю повідомив про це органи Пенсійного фонду України, як то і передбачено діючим законодавством.

Таким чином він добросовісно виконав покладені на нього обов'язки щодо повідомлення органів Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати та ніякого зловживання при цьому з його боку не було.

У зв'язку з вищевикладеним він вважаю вищевказане рішення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 14012016 від 14 січня 2016 року таким, що порушує його права, передбачені діючим законодавством України, в зв'язку з чим він просив суд постановити рішення суду яким визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та рішення № 14012016 від 14 січня 2016 року про стягнення з нього переплати пенсії у розмірі 10839 гривень 00 копійок - неправомірними та скасувати їх, зобов'язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області припинити здійснення стягування з нього 20% (436 гривень 76 копійок в грошовому еквіваленті) пенсії щомісячно та повернути на його користь безпідставно стягнену з його пенсії за січень, лютий та березень місяця 2016 року грошову суму у розмірі 1310 гривень 25 копійок. Стягнути з відповідача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги за адміністративним позовом не визнав, з тих підстав що, пенсія позивачу ОСОБА_1 призначена за 21 рік вислуги відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 58% відповідних сум грошового забезпечення.

Також, з дати призначення пенсії, нарахована надбавка на непрацездатного члена сім'ї сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Пенсійним фондом України проведено звірку баз даних з управлінням персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж. При проведенні звірки з базою даних СПОВ, а також з даними підсистеми ІКІС ПФУ «Відомості з реєстру страхувальників» на предмет виявлення осіб, які займаються приватною нотаріальною діяльністю чи індивідуальною адвокатською діяльністю було встановлено, що ОСОБА_1 здійснює незалежну професійну діяльність.

У зв'язку з неповідомленням про зайняття індивідуальною адвокатською діяльністю, виникла переплата пенсії за період з 01 лютого 2011 року по 30 вересня 2013 року в розмірі 10839,00 грн., яка підлягає обов'язковому поверненню до державного бюджету України.

Оскільки позивач належним чином зареєструвався у податкових органах як особа, що здійснює незалежну професійну адвокатську діяльність, та звітує щодо отриманих доходів, то на нього розповсюджуються і положення Податкового кодексу України, якими регулюється оподаткування діяльності фізичної особи-підприємця, що здійснює адвокатську діяльність, тобто самозайнятої особи.

Відповідно до норм п.п. 14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України самозайнята особа це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не в працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Оподаткування адвокатів здійснюється на підставі вимог ст.178 ПК України, Згідно з вимогами п. 178.1 ст.178 ПК України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов'язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із ст.65 цього Кодексу. Після отримання свідоцтва на право на заняття адвокатською діяльністю - адвокат в строк до 10 Щ повинен стати на облік за своїм місцем знаходження в якості платника податків і зборів в органи доходів і зборів України. Відповідно до абзацу другого пункту 65.1 статті 65 ПКУ фізичні особи, умовою ведення незалежної професійної діяльності яких згідно із законом є державна реєстрація такої діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності, протягом 10 календарних днів після такої реєстрації зобов'язані стати на облік в органи державної податкової служби за місцем свого постійного проживання.

Порядком обліку податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року за № 1588, зареєстрованого Міністерством юстиції України від 29.12.2011р. за №1562/20300, передбачено отримання зареєстрованою особою довідки про взяття на облік в якості платника податків і зборів за формою № 4-ОПП, яка є додатком №2 до визначеного порядку.

Згідно з вимогами п. 178.2 ст.178 ПК України, доходи громадян (адвокатів), отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в п. 167.1 ст.167 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 178.4. ст.178 ПК України фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають податкову декларацію за результатами звітного року відповідно до цього розділу у строки, передбачені для платників податку на доходи фізичних осіб. Така податкова декларація про майновий стан і доходи подається до органів Міністерства доходів і зборів за місцем реєстрація платника за результатами звітного року відповідно до розділу IV ПК України у строки, передбачені для платників податку на доходи фізичних осіб, тобто до 1 травня року, що настає за звітним.

Форма податкової декларації, яку повинен подавати адвокат, затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011 р. за № 1395 в редакції наказу від 03.02.2012р. № 84 та від 06.07.2012р. № 806.

Остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником податку самостійно згідно з даними, зазначеними в податковій декларації. При цьому до 1 серпня року, що настає за звітним, самозайнята особа зобов'язана самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій податковій декларації (п. 179.7 ст. 179 ПК України).

Таким чином, податкове законодавство України прирівнює фізичну особу-підприємця, та особу, що здійснює незалежну професійну діяльність, у тому числі й адвокатську діяльність, щодо їх реєстрації, звітування (в тому числі й за формою 4-ОПП) та оподаткування.

Хоча у чинному пенсійному та податковому законодавстві немає чіткого визначення поняття "працююча особа", згідно зі статтею 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), є застрахованими особами. Також, відповідно до п. 5 частини першої ст. 4 Закону України від 8 липня 2010 року N 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", (далі - Закон N 2464), платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, в тому числі адвокатську, та отримують дохід від цієї діяльності. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом N 2464. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України "Про зайнятість населення", зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.

Державна реєстрація фізичних осіб-підприємців це засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру. Згідно із ч.3 ст.46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Відповідно до абзацу другого п. 65.1 ст. 65 Податкового кодексу України, фізичні особи, умовою ведення незалежної професійної діяльності яких згідно із законом є державна реєстрація такої діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу,! сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності, протягом 10 календарних днів після такої реєстрації! зобов'язані стати на облік в органі державної податкової служби за місцем свого і постійного проживання. Облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи тощо. Облік самозайнятих осіб здійснюється за допомогою додаткових записів про державну реєстрацію або припинення! фізичними особами підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності тощо. Записи до Державного реєстру вносяться відповідно до Порядку обліку платників податків.

Отже, самозайняті особи, зокрема, фізичні особи-підприємці та особи, що здійснюють незалежну професійну діяльність, вважаються працюючими до дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності чи незалежної професійної діяльності.

Таким чином, у разі якщо фізична особа, яка провадить незалежну професійну (у тому числі й адвокатську) діяльність не припинила свою діяльність відповідно до норм законодавства, ця особа вважається також яка працює. І

Таким чином, для встановлення надбавки на непрацездатних членів сім'ї, як непрацюючому пенсіонеру в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначальним є не наявність доходу, а відповідна державна реєстрація самозайнятої особи.

Тож дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідають нормам чинного законодавства України, тому представник відповідача просив відмовити в задоволенні вимог позивача.

Судом в судовому засіданні встановлено що, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком відповідно до вимог п. "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" за 21 рік вислуги в системі МВС України в розмірі 58% відповідних сум грошового забезпечення. Розмір пенсії позивача складає 2183 гривні 76 копійок.

Після звільнення позивача з органів внутрішніх справ України 09 вересня 2008 року згідно до наказу №136ок У МВС України в Дніпропетровській області та призначення пенсіонного забезпечення йому відповідно до п. "а" ст. 16 вищевказаного Закону України до пенсії за вислугу років як непрацюючому пенсіонеру, що має на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї, була нарахована надбавка на непрацездатного члена сім'ї, а саме сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З пенсії позивача були стягнуті аліменти на утримання його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який після досягнення 18-річного віку продовжував навчання в вищому навчальному закладі м. Вінниці, у розмірі 25% від суми пенсії. У грудні місяці 2015 року ОСОБА_5, закінчив навчання, але при отриманні пенсії за січень місяць 2016 року позивачу стало відомо, що з вищевказаної суми пенсії продовжуються здійснюватися утримання в розмірі 20%, що склало у грошовому еквіваленті 436 гривень 75 копійок. За вказаним питанням 22 січня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області з проханням повідомлення його про причину та правові підставі вказаного утримання.

Листом від 25 лютого 2016 року за вих. №4820/03/03 позивачу було повідомлено, що оскільки він є особою, що здійснює індивідуальну адвокатську діяльність, про що він не повідомив органи пенсійного забезпечення, в нього виникла переплата пенсії за період з 01 лютого 2011 року по 30 вересня 2013 року у розмірі 10839 гривень 00 копійок, яка підлягає обов'язковому поверненню до Державного бюджету України. До вказаного листа була надана копія рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №14012016 від 14 січня 2016 року про стягнення з позивача вищевказаної суми переплати, хоча у вказаному листі від 25 лютого 2016 року було вказано, що про прийняте рішення про утримання переплати позивача було повідомлено листом за вих. № 33192/03/01 від 30 грудня 2015 року, тобто ще до винесення Головним управлінням вказаного рішення.

Вказану відповідь позивач отримав 15 березня 2016 року у почтовій скриньці за своїм місцем проживання.

За три місяці, січень, лютий та березень 2016 року з позивача була стягнута сума в розмірі 1310 гривень 25 копійок.

Рішенням Полтавської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №20 від 25 листопада 2010 року позивачу було надане право на зайняття адвокатською діяльністю та видане відповідне свідоцтво № 834.

Згідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивач був зобов'язаний подати заяву про отримання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю до органів Пенсійного фонду України у строк до 04 грудня 2010 року, однак на облік у Пенсійному фонді України позивач як особа, що має право на зайняття адвокатською діяльністю, зареєструвався лише 14 січня 2011 року.

Головним спеціалістом відділу обліку находження платежів управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у зв'язку з несвоєчасною реєстрацією у вказаному управлінні ОСОБА_1, був складений акт без визначення дати, з яким позивач був ознайомлений під особисту розпис 21 січня 2011 року.

У зв'язку зі складанням вказаного акту начальником управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено рішення № 46 від 21 січня 2011 року про застосування фінансових санкцій за ухилення страхувальників за несвоєчасне подання заяви про взяття на облік в органах Пенсійного фонду та до позивача була застосована фінансова санкція у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

Вказана сума фінансової санкції була сплачена позивачем на рахунок управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у Жовтневому відділенні "Ощадбанку" № 7714/0104 у встановлений законодавством десятиденний термін, а саме 31 січня 2011 року.

Таким чином, знайшов своє підтвердження той факт, що після отримання права на зайняття адвокатською діяльністю позивач повідомив про це органи Пенсійного фонду України, як то і передбачено діючим законодавством.

Згідно до вимог ст. 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Частина перша ст. 103 вказаного Закону передбачає, що суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей діро зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Згідно до вимог ст. 59 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" відрахування з пенсій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей провадиться в порядку, встановленому частиною другою статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Стаття 60 вищевказаного Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" передбачає, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім'ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

У відповідності до вимог ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Таким чином, знайшов своє доказове підтвердження той факт що, позивач виконав покладені на нього обов'язки щодо повідомлення органів Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати та зловживання з боку позивача не було.

Що підтверджується наступними доказами: повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області; рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області; поштовим конвертом; заявою; рішенням про застосування фінансових санкцій; актом про виявлення факту порушення законодавства; квитанцією про сплату штрафу; випискою по картковому рахунку; трудовою книжкою; свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; пенсійним посвідченням.

У відповідності до ст. 60-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" посадові особи органів пенсійного забезпечення, з вини яких безпідставно сплачено пенсіонерові зайві або занижені суми пенсії, несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно до вимог ст. 104 Закону України «Про пенсійне забезпечення» скаргу на рішення органу, який призначає пенсії, може бути подано до районної (міської) Ради народних депутатів або до районного (міського) народного суду.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про неправомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по винесенню рішення № 14012016 від 14 січня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 переплати пенсії у розмірі 10839 гривень 00 копійок.

Керуючись ст. 8, 19, 22, 46, 58, 64 Конституції України, ст. 8-12, 69, 71, 99, 104-105, 162-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі та визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та рішення № 14012016 від 14 січня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 переплати пенсії у розмірі 10839 гривень 00 копійок - неправомірними та скасувати їх, зобов'язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області припинити здійснення стягування з ОСОБА_1 20% пенсії щомісячно та повернути на його користь безпідставно стягнену з пенсії ОСОБА_1 за січень, лютий та березень місяця 2016 року грошову суму у розмірі 1310 гривень 25 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, за сплату судового збору у розмірі 551 гривня 20 копійок, та комісії за сплату судового збору в розмірі 10 гривень 00 копійок..

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з отримання копії постанови сторонами у справі а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, до Апеляційного Адміністративного суду Дніпропетровської області.

Суддя Т.І. Тимошенко