Справа № 236/2033/16-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бєлоусов А. Є.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року справа №236/2033/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Ястребової Л.В.,

суддів Ляшенка Д.В., Компанієць І.Д.,

секретар Терзі Д.А.,

за участі: представника позивача Савичева О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Закритого акціонерного товариства "Трест "Донбастрансбуд" Краснолиманський пісчаний кар'єр на ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 серпня 2016 року у справі № 236/2033/16-а за позовом Дочірнього підприємства Закритого акціонерного товариства "Трест "Донбастрансбуд" Краснолиманський пісчаний кар 'єр до Лиманської міської ради Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення про розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2016 року Дочірнє підприємство Закритого акціонерного товариства "Трест "Донбастрансбуд" Краснолиманський пісчаний кар'єр (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Лиманської міської ради Донецької області (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Лиманської міської ради Донецької області від 16.06.2016 № 7/11-529 «Про розірвання ДП ЗАТ «Трест «Донбастрансбуд» Краснолиманський пісчаний кар'єр договору оренди землі № 103/07, зареєстрованого Краснолиманським районним відділом ДРФ ДП ПДЗК № 83 від 16.10.2007» (а.с. 3-7).

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 серпня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі у зв'язку з тим, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства (а.с. 8-10).

Позивач із зазначеною ухвалою не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що заявлені в позовній заяві вимоги позивача щодо скасування рішення Лиманської міської ради № 7/11-529 від 16.06.2016 року підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства зазначаючи, що до компетенції адміністративних судів належать спори юридичних осіб з органом місцевого самоврядування, предметом яких є перевірка правильності рішень цих органів відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій. На підтвердження своїх доводів апелянт посилається на рішення Конституційного суду України від 01.04.2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» ст. 12 Земельного кодексу України, п. 1 ч. 1, ст. 17 КАС України, в якому зазначено, серед іншого, що земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування , як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів (а.с. 13-15).

Під час апеляційного розгляду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача до суду не прибув.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства, просив визнати протиправним та скасувати рішення Лиманської міської ради Донецької області від 16.06.2016 № 7/11-529 «Про розірвання ДП ЗАТ «Трест «Донбастрансбуд» Краснолиманський пісчаний кар'єр договору оренди землі № 103/07, зареєстрованого Краснолиманським районним відділом ДРФ ДП ПДЗК № 83 від 16.10.2007».

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження в даній справі, дійшов до висновку, що спір між ДП ЗАТ"Трест "Донбастрансбуд" Краснолиманський пісчаний кар 'єр та Лиманською міською радою Донецької області з приводу виконання договору оренди земельної ділянки від 16.10.2007 року № 103/07 не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У тому ж випадку, коли суб'єкт, у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, не здійснюють у спірних правовідносинах владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, з яким виник спір, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції та не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Так, згідно із ст.ст. 13,14 Конституції України, ст.ст. 177, 181, 324 (далі - ЦК України), ст. 148 Господарського кодексу України, земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

До того ж, відповідно до ст.ст. 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, ст.ст. 80, 84, 123, 124, 127, 128 ЗК України, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Враховуючи, що Лиманська міська рада Донецької області, в даному випадку, реалізує свої повноваження власника землі, і виступає рівноправним суб'єктом земельних відносин. У відносинах з приводу яких виник спір, відповідач не здійснював владні управлінські функції відносно позивача, а спірні правовідносини носять не публічний, а приватно - правовий характер, оскільки позивач просить скасувати рішення, яке порушує його право оренди спірної земельної ділянки.

Колегія суддів зазначає, що рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

Крім того, слід зазначити, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 17.02.2015 у справі №21-551а14, у справі № 6-2510 цс 15 від 16.12.2015 року.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що спірні правовідносини повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства з огляду на те що, ДП ЗАТ «Трест «Донбастрансбуд» Краснолиманський пісчаний кар'єр оскаржуються рішення Лиманської міської ради Донецької області про розірвання договору оренди землі, припинення права користування земельною ділянкою та зобов'язання укласти угоду про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки, тобто, порушує його право оренди спірної земельної ділянки, оскільки, як зазначалось вище, в даному випадку відповідач не здійснював владних управлінських функцій відносно позивача, а спірні правовідносини носять не публічний, а приватно - правовий характер.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що оскільки при прийнятті рішення про розірвання договору оренди землі, припинення права користування земельною ділянкою та зобов'язання укласти угоду про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки відповідачу, останній діяв не як суб'єкт владних повноважень, а як сторона договору, з огляду на приписи статті 12 Господарського процесуального Кодексу України, відповідно до якої господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, зазначений спір має розглядатися в порядку господарського судочинства.

З огляду на вищевикладене вбачається, що ухвала суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до вимог ст. 199 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Поивний текст ухвали складений 21 вересня 2016 року.

Керуючись cт. cт. 195, 196, 198, 199, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Закритого акціонерного товариства "Трест "Донбастрансбуд" Краснолиманський пісчаний кар'єр - залишити без задоволення.

Ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 серпня 2016 року у справі № 236/2033/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Л.В. Ястребова

Судді: Д.В. Ляшенко

І.Д. Компанієць