Справа № 2а-865/2010
Суддя: Адамович М. Я.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сокальський районний суд Львівської області
Справа № 2а- 865/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010р. Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Адамовича М.Я.

при секретарі Панчук І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДПС №5 УДАІ у Волинській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

В Сокальський районний суд з позовною заявою звернувся житель м. Сокаль, ОСОБА_1 до відповідача інспектора ДПС ВДПС №5 УДАІ у Волинській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в позовній заяві вказав, що 31.07.2010р. відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. З даною постановою категорично не згідний. Просить звернути увагу на те, що 31.07.2010р. інспектором ДПС ВДПС №5 УДАІ у Волинській області ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого слідує, що позивач перевищив встановлену швидкість. В дійсності, 31.07.2010року в с. Чаруків Луцького району він рухався зі швидкістю 70 км/год., оскільки зустрічні автомобілі попередили його про наявність поста ДАІ. Коли він підїжджав до поста ДАІ позивача обігнав автомобіль «Тойота Кемрі», однак працівник ДАІ зупинив автомобіль позивача. Інспектором ДАІ його було зупинено, складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому позивач зазначив, що правил дорожнього руху не порушував. Показання технічного пристрою «Беркут»050623, одержані біля 12.00 год. 31.07.2010 р. в с. Чаруків Луцького району не є допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення та не могли бути покладені в основу складеного протоколу та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки згідно ч.2,3 ст.11 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати на прокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію. Засоби вимірювальної техніки на які не поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється випускати з виробництва та ремонту лише за умови, якщо вони пройшли калібрування або метрологічну атестацію. Просить оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить такі задовольнити, в обгрунтування надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач інспектор ДПС ВДПС №5 УДАІ у Волинській області ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки.

Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

З дослідженого протоколу серії АС1 №030083 від 31.07.2010р., складеного інспектором ДПС ВДПС №5 УДАІ у Волинській області ОСОБА_2 втановлено, що ОСОБА_1 31.07.2010р. о 12 год. 12 хв. в с. Чаруків, Луцького району керував автомобілем НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 103 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 122 КУпАП.

В свою чергу, з постанови серії АС № 128513 по справі про адміністративне правопорушення від 31.07.2010 року, встановлено, що позивач ОСОБА_1 31.07.2010р. о 12 год. 12 хв. керував автомобілем НОМЕР_2 в с.Чаруків, Луцького району, зі швидкістю 103 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут». Чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КупАП. На позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КупАП наступає адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки

проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих

пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

В свою чергу, згідно ст. 280 КупАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено вище, у постанові від 31.07.2010 року, інспектор ДПС ВДПС №5 УДАІ у Волинській області ОСОБА_2 вказав, що ОСОБА_1 31.07.2010р. о 12 год. 12 хв. керував автомобілем НОМЕР_3 та рухався зі швидкістю 103 км/год.

На противагу, в ході розгляду адміністративної справи з пояснень позивача встановлено, що керуючи автомобілем 31.07.2010. в с. Чаруків, Луцького району, він враховуючи дорожню обстановку рухався зі швидкістю 70 км/год

Згідно із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловених останнім доводів.

В судовому засіданні встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення позивач надав пояснення про те, що він не згідний із зазначеним правопорушення, повідомив, що Правил дорожнього руху він не порушував.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, прийнятій відповідачем, не надається будь-якої оцінки вказаного доказу.

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови серія АС №128513 від 31.07.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді сплати штрафу підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 17, 104, 158, 160, 161,162,163 КАС України, суд-

В И Р І Ш И В:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову АС №128513 по справі про адміністративне правопорушення від 31.07.2010 року, винесену інспектором ДПС ВДПС №5 УДАІ у Волинській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністртаивної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді сплати штрафу на суму 255 грн.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий: