Справа № 164/498/16-а (2-а/164/9/2016)
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 вересня 2016 року м. Київ К/800/23991/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Олексієнко М.М., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_1 на судові рішення Маневицького районного суду від 22 червня 2016 року, Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року у справі за його позовом до Маневицької селищної ради Волинської області про скасування розпорядження, зміни формулювання та причин звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на постанову Маневицького районного суду від 22 червня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року, якими в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться вимога про скасування судових рішень та ухвалення нового про задоволення позову. Вказується на порушення процедури ухвалення рішення Маневицької селищної ради «Про утворення виконавчого комітету селищної ради №2/6 від 20 листопада 2015 року».

Вивчивши зміст касаційної скарги, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до положень, передбачених пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у випадку, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга є необґрунтованою, якщо викладені в ній доводи не містять посилань на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права або такі посилання є безпідставними.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, є безпідставні.

Посадовою особою місцевого самоврядування відповідно до статті 2 Закону України від 7 червня 2001 року № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон № 2493-ІІІ) є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно статті 10 Закону № 2493-ІІІ прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради шляхом затвердження відповідною радою.

Відповідно до статті 20 вказаного Закону служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначеному Кодексом законів про працю України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України.

Частиною 1 статті 51 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) передбачено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Згідно з пунктами 3 та 5 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск; затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

Частиною 3 статті 51 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Міська рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури.

Тобто, заступник голови входить до складу виконавчого комітету міської ради за посадою та підлягає звільненню у зв'язку з його розпуском.

Оскільки строк повноважень виконавчого комітету селищної ради шостого скликання закінчився 20 листопада 2015 року, а саме з моменту прийняття рішення Маневицькою селищною радою сьомого скликання від 20 листопада 2015 року №2/6 про затвердження нового складу виконавчого комітету селищної ради, селищним головою прийнято розпорядження №29-ос від 20 листопада 2015 року «Про припинення повноважень заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_1».

За наведених обставин, висновок судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, оскільки відповідач, видаючи спірний наказ, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням зазначеного, керуючись статями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на судові рішення Маневицького районного суду від 22 червня 2016 року, Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року у справі за його позовом до Маневицької селищної ради Волинської області про скасування розпорядження, зміни формулювання та причин звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Олексієнко