Справа № 552/2939/16-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 р.Справа № 552/2939/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м. Полтава на постанову Київського районного суду м. Полтави від 29.06.2016р. по справі № 552/2939/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції у м. Полтава , Інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону Управлінняпатрульної поліції у м. Полтава рядовий поліції Беднова Дмитра Володимировича

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до Управління патрульної поліції у м. Полтава, інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтава рядового поліції Бєднова Дмитра Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 29 червня 2016 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову серії ПС2 № 667330 у справі про адміністративне правопорушення від 27 травня 2016 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України, провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити.

Управління патрульної поліції у м. Полтава Депатраменту патрульної поліції України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 29 червня 2016 р. та відмовити в задоволені позову, посилаючись не те , що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не повністю з'ясовано всі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам , формально підійшов до вивчення обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін , присутніх у судовому засіданні , перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Полтава ДПП рядового поліції Бєднова Д.В. від 27 травня 2016 року серії ПС2 № 667330 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України з накладенням штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови, позивач ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 26 травня 2016 року о 23 год. 40 хв. по вул. Фрунзе в м. Полтава в напрямку с. Розсошенці керував транспортним засобом TOYOTA COROLLA, номерний знак НОМЕР_1, у якого в темну пору доби не було ввімкнено фари ближнього світла, чим порушив вимоги п. 19.1. Правил дорожнього руху України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність розумного сумніву в тому, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, а відповідач, на якого покладений обов'язок довести правомірність свого рішення, будучи суб'єктом владних повноважень, не надав суду достатніх, вагомих доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 2 ст. 122 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Пунктом 19.1. Правил дорожнього руху України передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції досліджено відеозапис, який відповідач вважає доказом вчинення позивачем правопорушення.

Однак, вказаний відеозапис не підтверджує факт скоєння позивачем порушення п. 19.1. Правил дорожнього руху України, позивач зазначає, що дійсно включав та виключав фари, але не вказує коли та у зв'язку з чим це робив. Крім того , зазначає що він не рухався з вимкнутими фарами.

При цьому, колегія суддів зазначає , що частина відеозапису здійснена не офіційно , на відеозапису фактично відбувалася розмова між співробітниками поліції та ОСОБА_1

Попередження про відеофіксацію було здійснено працівником поліції лише через значний проміжок часу після початку її здійснення .

На відеофіксації пояснень ОСОБА_1, після попередження про її здійснення та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності , позивач категорично заперечує факт порушення ним п. 19.1. Правил дорожнього руху України.

Щодо посилань відповідача на показання свідків події поліцейських - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які рухалися на автомобілі попереду позивача , то колегія суддів зазначає , що ці пояснення безумовно не свідчать про наявність вини ОСОБА_1 , пояснень цих осіб не достатньо для встановлення факту порушення .

ОСОБА_1 запереч проти наявності порушення.

Також, як вбачається з відеозапису , зробленого при оформлені оскаржуваної постанови, особи, які знаходилися в автомобілі ОСОБА_1 , також заперечують факт скоєння ним порушення п. 19.1. Правил дорожнього руху України.

Об'єктивні докази, які б беззаперечно свідчили про наявність порушення ОСОБА_1 п. 19.1. Правил дорожнього руху України до суду не надані.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що як вбачається з відеозапису, наданого відповідачем, питання про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 виникло не під час скоєння ним правопорушення чи відразу після нього,а лише після того , як ОСОБА_1 викликав поліціюу зв'язку , на його думкою , порушеннями з боку робітника поліції ОСОБА_5 При цьому, поліцейські , на пояснення яких посилається відповідач, знаходилися в автомобілі , який порушував правила дорожнього руху , на думку ОСОБА_1

Питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 виникло лише в процесі розгляду заяви позивача про правопорушення, коли ОСОБА_5 звинуватив ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення.

Враховуючи вищенаведене , колегія суддів вважає , що відсутні об'єктивні докази, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 п. 19.1. Правил дорожнього руху України.

За нормами ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що саме ним не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем порушення п. 19.1 Правил дорожнього руху та ч.2 ст.122 КУпАП України, а тому притягнення ОСОБА_1 до відповідальності є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки дублюють заперечення на позов, які подавались суду першої інстанції, були враховані ним при вирішення справи по суті, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду , переглянувши судове рішення в межах позовних вимог, вважає , що постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а постанови суду першої інстанції в цій частині - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Полтава залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 29.06.2016р. по справі № 552/2939/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 19.09.2016 р.