Справа № 826/2745/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 вересня 2016 року № 826/2745/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» (надалі - ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна», позивач) до Київської міської митниці ДФС (надалі - Київська міська митниця, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №100270004/2015/000187/2 від 28.09.2015 р.

Свої позовні вимоги ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» обґрунтовує тим, що відповідач неправомірно застосував резервний метод визначення митної вартості товару, оскільки, відповідно до положень чинного законодавства України, повинен був застосовуватись основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Позивач стверджує, що ним надано відповідачу для митного оформлення товару документи, що передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Подані документи чітко ідентифікували товар та містили об'єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, згідно з вимогами ч.ч. 4, 5 ст. 58 Митного кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду письмові заперечення, у яких проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, та зазначив, що оскаржуване рішення прийняте у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали судом встановлено наступне.

Між ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» та «Alliance Maree SAS» укладено контракт №25919 від 27.02.2013р. (далі - контракт).

Згідно п. 1.1. зазначеного контракту в порядку та на умовах, визначених цим контрактом, продавець зобов'язується продати покупцеві, а покупець зобов'язується придбати від продавця на умовах FCA Гардермоеп (згідно ІНКОТЕРМС 2010) товари, відповідно до замовлень покупця та супровідної документації. Покупець надає замовлення продавцю на підставі специфікації, затвердженої сторонами, в якій наведено перелік товарів, що поставляються за цим контрактом, та їх ціни, і яка складає невід'ємну частину цього контракту.

Відповідно до додатку №2 від 23.09.2015 до контракту позивач отримав та зобов'язаний оплатити товар - лосось атлантичний охолоджений (Salmo salar), 5 - 6 кг, клас «superior» по ціні 4, 44 євро за кг., та лосось атлантичний охолоджений (Salmo salar), 2 -3 кг., клас «superior» по ціні 3, 66 євро за кг., на загальну суму 68 934, 44 євро без врахування транспортних витрат.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем до митного оформлення заявлено отриманий від «Alliance Maree SAS» товар за згаданим вище контрактом та подано до Київської міської митниці ДФС - митний пост «Столичний» митну декларацію за формою МД-2 від №100270004/2015/302665 від 28.09.2015р.

Митна вартість поставленого товару задекларована позивачем за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), та визначена у розмірі 70 268,58 євро.

З метою підтвердження заявленої митної вартості, разом з МД від №100270004/2015/302665 від 28.09.2015 митному органу надані наступні товаросупровідні документи: міжнародні автомобільні накладні від 24.09.2015р., документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 28.09.2015, прейскурант (прайс - лист) виробника товару від 22.09.2015; рахунок - фактура (інвойс) №00025022 від 25.09.2015, пакувальний лист від 25.09.2015р., зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі - продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується №25919 від 27.02.201р., доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 23.09.2015р., доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.02.2014р., договір про надання послуг митного брокера №20-SCM/2015 від 02.01.2015р., ветеринарні свідоцтва форми Ф-1, Ф-2, (ввезення товарів) (використовуються для підтвердження проведення ветеринарно-санітарного контролю при митному оформлені) №ЄРД-00 №206555 від 28.09.2015; ветеринарні свідоцтва форми Ф-1, Ф-2, (ввезення товарів) (використовуються для підтвердження проведення ветеринарно-санітарного контролю при митному оформлені) №ЄРД-00 №206556 від 28.09.2015, інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу) №2730 від 24.09.2015; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) №2730 від 24.09.2015; міжнародний ветеринарний сертифікат (компетентний орган країни - експортера) або ветеринарне свідоцтво (компетентний орган країни - учасниці СНД) №800 від 24.09.2015; міжнародний ветеринарний сертифікат (компетентний орган країни - експортера) або ветеринарне свідоцтво (компетентний орган країни - учасниці СНД) №3 від 24.09.2015; дозвіл на ввезення в Україну об'єктів ветеринарно-санітарного контролю у випадках, визначених статтею 83 Закону України «Про ветеринарну медицину» №15-9-2-2-11/18908 від 04.07.2013, сертифікат про походження товару загальної форми № від 224.09.2015, сертифікат про походження товару загальної форми № від 24.09.2015, інші некласифіковані документи (лист відправника б/н) від 25.09.2015, копія митної декларації країни відправлення № (54377-1) від 24.09.2015; копія митної декларації країни відправлення №(54561-1) від 24.09.2015, митна декларація, за якою відмовлено у випуску товарів №100270004.2015.302590 від 28.09.2015.

Надання перелічених документів підтверджується карткою відмови в прийняті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270004/2015/00205.

У митного органу виникли сумніви стосовно достовірності наданих декларантом до митного оформлення документів, так як, на думку останнього, надані декларантом документи не містили відомостей щодо чисельних значень складових митної вартості та містили розбіжності даних.

У зв'язку із зазначеним, митницею запропоновано декларанту надати додаткові документи, перелік яких встановлений частинами 2, З статті 53 Митного кодексу України, а саме: документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; договір із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; копію митної декларації країни відправлення; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

У зв'язку з неподанням декларантом додаткових документів у повному обсязі митний орган відмовив у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та прийняв рішення про коригування заявленої митної вартості товарів №100270004/2015/302665 від 28.09.2015р.

У вказаному рішенні зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки декларантом не подані документи для підтвердження митної вартості, наявні розбіжності у документах, наданих митниці, а саме: разом із МД до митного оформлення подано довідку про транспортні витрати, яка видана іншим перевізником, ніж той, що зазначений у товарно-транспортному документі.

В результаті контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості. Проведено консультації з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в декларанта та в органі доходів і зборів.

Наявна у органі доходів і зборів інформація щодо митної вартості імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Під час проведення консультації, декларанту запропоновано надати додаткові документи, проте, декларант додаткові документи в повному обсязі не надав.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідно до п.2 ст.58 не може бути прийнятий у зв'язку з тим, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв'язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з ідентичними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у зв'язку :відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до ст.64 Митного кодексу України. Джерело інформації - рішення про коригування митної вартості від 26.09.2015р. №0270001/2015/000078/2.

На підставі вищезазначеного рішення посадовою особою Київської митниці також надано картку відмови в митному оформленні (випуску) товарів №100270004/2015/00205 від 28.09.2015р.

Незгода із прийнятим відповідачем рішенням про коригування митної вартості товару обумовила звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч.8 ст.52 Митного кодексу України у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

При цьому, відповідно ст. 53 Митного кодексу України документами які підтверджують митну вартість товарів є: - декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5 і ч.6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів зазначених у ч.2 та ч.3 цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Провівши системний аналіз вищезазначених норм права, суд приходить до висновку, що у разі подання усіх необхідних документів, визначених ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, митний орган має право вимагати додаткові документи тільки у разі якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» під час здійснення митного оформлення товарів подало до митного органу усі необхідні документи, визначені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, зокрема, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, доповнення до нього, міжнародну товарно-транспортну накладну; інвойс, пакувальний лист, документи, що підтверджують вартість перевезення товару та інші додаткові документи.

Поряд з тим, відповідач в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару та у запереченнях, наданих до суду, зазначив, що причиною для прийняття оскаржуваного рішення стало те, що декларантом не подані документи для підтвердження митної вартості, наявні розбіжності у документах, наданих митниці, а саме: разом із МД до митного оформлення подано довідку про транспортні витрати, яка видана іншим перевізником, ніж той, що зазначений у товарно-транспортному документі.

Проте, доводи митниці не ґрунтуються на нормах митного законодавства, не відповідають дійсності та не спростовують правильність розрахованої позивачем митної вартості за обраним ним методом визначення митної вартості товарів.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, позивачем подана актуальна довідка про вартість транспортних послуг, надана компанією, з якою укладений договір транспортного експедирування - TOB «Бізнес Груп К». У наданих для митного оформлення міжнародних автомобільних накладних (CMR) зазначені державні номери автомобілів перевізника (TOB «Бізнес Груп К»), вказані державні номери відповідають номерам транспортних засобів в довідці про вартість перевезення TOB «Бізнес Груп К».

Більше того, вказані державні номери транспортних засобів зазначені в митній декларації позивача та актах наданих послуг, підписаних відповідачем і перевізником.

Отже, вищевикладене свідчить, що до митного оформлення товарів в режимі імпорту позивачем митному органу на підтвердження митної вартості товарів, визначеної ним за основним методом (вартість операції), надані усі передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України документи.

Відповідно до ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному ст.345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органів доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Отже, аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що органи доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Суд вважає, що а в силу ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України саме по собі ненадання документів на вимогу митного органу не є підставою для коригування митної вартості, за відсутності обґрунтування митним органом того, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02.06.2015р. (справа №21-498а15), згідно якої Верховний Суд України зазначив, що «аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації».

Окрім того, як зазначив Верховний Суд України у постанові від 30.06.2015 року №814/283/14 «митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК».

Суд звертає увагу, що при розгляді електронної митної декларації та у процесі консультацій з декларантом,відповідачем не витребовувалась підтвердження від відправника про компанію, якою надавались послуги з перевезення товару з місця відвантаження Норвегія (Гардермоен) до кордону України (Ягодин), доказів оплати послуг такій компанії, інших документів на підтвердження послуг з перевезення тощо.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості вбачається, що підставою для відмови відповідача в застосуванні обраного позивачем методу визначення митної вартості - за ціною договору (вартістю операції), відповідач вважає неповноту відомостей в наданих позивачем документах.

В той же час, всупереч вимогам ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України оскаржуване рішення про коригування митної вартості не містять обґрунтованих підстав, які б вказували на наявність у митного органу обґрунтованих підстав вважати, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості та не вказано які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими позивачем, чому з поданих позивачем документів неможливо було встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника, що вказує на незаконність та необґрунтованість такого рішення відповідача.

Окрім того, в своїх письмових запереченнях відповідач як на одну з підстав коригування митної вартості товару посилається на те, що відповідно до п. 5.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.02.2013р. № 25919, оплата товару здійснюється в термін 26 діб від дати поставки, в той час як в інвойсі від 25.09.2015р. зазначено, що оплата здійснюється протягом 21 дня.

Суд відхиляє вказані доводи, оскільки останні не зазначені в оскаржуваному рішенні, а відтак, на думку суду, дослідженню не підлягають.

Враховуючи, що при визначенні митної вартості товарів та її декларуванні позивач діяв у відповідності до вимог Митного кодексу України, подавши наявні у нього документи на підтвердження такої вартості відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтованих відомостей щодо неповноти або недостовірності заявлених позивачем відомостей, вказане свідчить про неправомірність відмови відповідача в митному оформленні товарів за заявленою позивачем митною вартістю та незаконність рішення про коригування митної вартості товару.

В силу вимог ч. 3 ст. 58 Митного кодексу України другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу застосовуються у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом.

Оскільки визначена позивачем митна вартість товару є обґрунтованою та документально підтвердженою, підстав для визначення її за другорядними методами були відсутні.

Отже, враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що відповідачем безпідставно та всупереч вимогам закону прийнято рішення про коригування митної вартості товару №100270004/2015/000187/2 від 28.09.2015р., з огляду на що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач, як суб'єкт владних повноважень не виконав покладений на нього законом обов'язок і не довів правомірність винесення оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази правомірності винесення оскаржуваного рішення, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно, беручи до уваги положення статті 94 КАС України, на користь позивача підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товару №100270004/2015/000187/2 від 28.09.2015 р.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» () за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 756,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко