Справа № 826/367/16
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/367/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

14 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого суддіПетрика І.Й.
СуддівВівдиченко Т.Р.,
Твердохліб В.А.,
При секретаріГуменюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Заступника Генерального прокурора України постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Заступника Генерального прокурора України до Кабінету Міністрів України, Фонду Державного майна України, треті особи - Публічне акціонерне товариство «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник Генерального прокурора України пред'явив позов до Кабінету Міністрів України (далі - відповідач 1) та Фонду державного майна України (далі - відповідач 2), за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» (далі - третя особа 1), в якому просить: визнати протиправними дії відповідача 2 щодо виключення ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» з переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави; 2) визнати протиправною та скасувати постанову Кабінету Міністрів України від 12 травня 2015 року №271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2016 роках» у частині включення до переліку об'єктів державної власності, що підлягають приватизації, ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справ та встановлено судом першої інстанції, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2015 року №271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2016 роках» (далі - Постанова) затверджено перелік об'єктів державної власності, що підлягають приватизації у 2015 - 2016 роках, згідно з додатком 1.

У вказаний перелік об'єктів державної власності, що підлягають приватизації у 2015 - 2016 роках, включено ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» () у розмірі 94,443% акцій.

Позивач зазначає, що Фонд державного майна України всупереч нормам постанови Кабінету Міністрів України від 03 листопада 2010 року №999 «Про визначення критеріїв віднесення об'єктів державної власності до таких, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» вчинив протиправні дії щодо виключення ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» з переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави; у свою чергу такі протиправні дії відповідача 2 призвели до прийняття Кабінетом Міністрів України незаконної Постанови в частині приватизації ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів».

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої інстанції колегія суддів погоджується із огляду на наступне.

Частина перша статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» передбачає, що Кабінет Міністрів України у сфері економіки та фінансів: здійснює відповідно до закону управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами, делегує в установленому законом порядку окремі повноваження щодо управління зазначеними об'єктами міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям та відповідним суб'єктам господарювання; забезпечує розроблення і виконання державних програм приватизації.

За визначенням статті 1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» управління об'єктами державної власності - це здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Частина перша статті 3 Закон України «Про управління об'єктами державної власності» визначає, що об'єктами управління державної власності є: майно, яке передане казенним підприємствам в оперативне управління; майно, яке передане державним комерційним підприємствам (далі - державні підприємства), установам та організаціям; майно, яке передане державним господарським об'єднанням; корпоративні права, що належать державі у статутних капіталах господарських організацій (далі - корпоративні права держави).

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» Кабінет Міністрів України є суб'єктом управління, що визначає об'єкти управління державної власності, стосовно яких виконує функції з управління, а також об'єкти управління державної власності, повноваження з управління якими передаються іншим суб'єктам управління, визначеним цим Законом.

Здійснюючи управління об'єктами державної власності, Кабінет Міністрів України, зокрема приймає за поданням Фонду державного майна України рішення про достроковий продаж пакетів акцій (часток), закріплених у державній власності, або їх частини; погоджує умови приватизації та реструктуризації об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави; затверджує перелік об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Положення частини першої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» передбачають, що до об'єктів державної власності, що підлягають приватизації, належать, зокрема підприємства (цехи, виробництва, дільниці, інші підрозділи, якщо в разі їх виділення у самостійні підприємства не порушується технологічна єдність виробництва з основної спеціалізації підприємства, із структури якого вони виділяються) як єдині майнові комплекси, до складу яких входять усі види майна, призначені для їх діяльності, що визначені Цивільним кодексом України, у тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані (далі - єдиний майновий комплекс підприємства); акції (частки, паї), що належать державі у статутному капіталі господарських товариств, інших господарських організацій та підприємств, заснованих на базі об'єднання майна різних форм власності.

Згідно з частиною шостою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» Кабінет Міністрів України затверджує перелік об'єктів державної власності, рішення про приватизацію яких приймаються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Уповноважені органи управління систематично переглядають перелік об'єктів державної власності, визначених у цій частині, та щороку подають у разі потреби до центрального органу виконавчої влади з питань економіки пропозиції з обґрунтуванням щодо кожного об'єкта для прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про внесення змін до переліку.

Пунктом 10 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» Кабінету Міністрів України доручено затвердити у двотижневий термін Перелік об'єктів права державної власності, що підлягають приватизації у 2015 році, який забезпечить надходження до Державного бюджету України коштів від приватизації державного майна в розмірі, встановленому цим Законом.

Наведені законодавчі норми вказують, що приймаючи оскаржувану Постанову, Кабінет Міністрів України діяв на підставі, у межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений Законом.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року №83 «Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» в такому переліку відсутнє, тобто, на момент прийняття Постанови втратило статус об'єкта, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

У свою чергу правомірність формування переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави в частині не включення ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» та законність постанови Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року №83 «Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» у межах даного спору позивачем не оскаржуються та не є предметом доказування.

Необґрунтованими є також доводи апелянта про неможливість приватизації ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», виходячи із норм пункту 4 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна».

Згідно з частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» перелік державних підприємств, що не підлягають приватизації, та акціонерних товариств, державні пакети акцій яких не підлягають приватизації, затверджується Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України.

Не підлягають приватизації державні підприємства та корпоративні права держави в акціонерних товариствах, які, зокрема забезпечують національну безпеку України або приватизація яких створює істотні ризики для безпеки держави, у тому числі підприємства з виготовлення та ремонту всіх видів зброї, що перебуває на озброєнні Збройних Сил України, інших утворених відповідно до закону військових формувань, Служби безпеки України.

Отже, перелік державних підприємств, що не підлягають приватизації, та акціонерних товариств, державні пакети акцій яких не підлягають приватизації, затверджується Верховною Радою України.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» не включено до Переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого Законом України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації». Доказів, які б підтверджували зворотне, позивачем до суду не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що постанова Кабінету Міністрів України від 12 травня 2015 року №271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2016 роках» в частині включення до переліку об'єктів державної власності, що підлягають приватизації у 2015 - 2016 роках ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» відповідає вимогам вказаних вище Законів України, та про безпідставність вимог у цій частині.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій Фонду державного майна України стосовно виключення ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» з переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» Кабінет Міністрів України затверджує перелік об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 листопада 2010 року №999 «Про визначення критеріїв віднесення об'єктів державної власності до таких, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» встановлено критерії віднесення суб'єктів господарювання державного сектору економіки до об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Процедуру подання та розгляду пропозицій щодо включення (виключення) підприємств до (з) переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави установлює Порядок подання та розгляду пропозицій щодо формування переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затверджений наказом Міністерства економіки України від 03 грудня 2010 року №1546 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку пропозиції щодо включення (виключення) об'єктів до (з) переліку подаються уповноваженими органами управління за підписом керівника з відповідними обґрунтуваннями щодо кожного підприємства окремо.

Обґрунтування щодо включення (виключення) об'єктів до (з) переліку повинні містити інформацію уповноваженого органу управління про відповідність (невідповідність) діяльності підприємства критеріям віднесення об'єктів державної власності до таких, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 2010 року №999.

Інформація уповноваженого органу управління щодо відповідності (невідповідності) діяльності підприємства критеріям повинна містити визначення впливу підприємства на діяльність підприємств відповідної галузі економіки, на галузь у цілому та на підприємства інших галузей економіки.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що Фонд державного майна України, як орган управління ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», лише наділений повноваженнями надавати пропозицій щодо включення (виключення) об'єктів до (з) переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, та не має права самостійно приймати рішення про включення чи виключення окремих об'єктів до такого переліку.

З таких обставин, Фонд державного майна України не вчиняв дій стосовно виключення ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» з переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Поряд із цим, наявні у справі докази підтверджують, що за пропозицією відповідача 2 від 18 листопада 2011 року №10-19-15704 Міністерству економічного розвитку і торгівлі України при розробці проекту постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» запропоновано виключити з переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, ряд підприємств, у тому числі ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів», через незадовільний фінансово-майновий стан.

У свою чергу розроблений третьою особою 2 проект постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави», погоджений профільними Міністерствами та Фондом державного майна України, поданий на розгляд Кабінету Міністрів України.

За результатами розгляду проекту постанови Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 04 березня 2015 року №83 «Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави», якою затверджено Перелік, що не містить відомостей про ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів».

У свою чергу, як зазначалось вище, правомірність формування переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави в частині невключення ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» та законність у межах даного спору позивачем не оскаржуються та не є предметом доказування.

Водночас, колегія суддів наголошує, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушених прав, а звернення з такими позовними вимогами є передчасними, оскільки такий позов є похідним від позовних вимог про визнання бездіяльності Кабінету Міністрів України та Фонду Державного майна України протиправною щодо невключення ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» в перелік об'єктів, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, враховуючи, що Кабінетом Міністрів України доведена правомірність та обґрунтованість оскаржуваних дій та Постанови, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та не доведено вчинення Фондом державного майна України протиправних дій, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Заступника Генерального прокурора України постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Петрик І.Й.

Судді: Вівдиченко Т.Р.

Твердохліб В.А.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Твердохліб В.А.

Вівдиченко Т.Р.