Справа № 808/2094/16
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2016 рокусправа № 808/2094/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Добродняк І.Ю Бишевської Н.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В..

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2,

позивача: ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року у справі №808/2094/16 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, третя особа: Запорізька обласна профспілкова організація атестованих працівників органів внутрішніх справ України про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

07 липня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просила: зобов'язати ГУ МВС України в Запорізькій області нарахувати і виплатити їй середню заробітну плату з 18.04.2016 року по день прийняття судом відповідної постанови з урахуванням встановлених індексів інфляції за відповідні місяці; зобов'язати ГУ МВС України в Запорізькій області щомісячно виплачувати їй середню заробітну плату з урахуванням встановлених індексів інфляції за відповідні місяці.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивача було поновлено на службі в органах внутрішніх справ України на посаді інспектора штабу Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області з 07.11.2015 року, однак, відповідачем протиправно не нараховуються та не виплачується їй грошове забезпечення. Позивач зазначає, що вона неодноразово зверталась до керівництва МВС України щодо виплати їй грошового забезпечення, проте, такі звернення залишились без задоволення. Вважає, що як одинока матір має право на отримання середньої заробітної плати до часу обов'язкового працевлаштування, на підставі ч.3 ст.184 КЗпП України.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем порушено право позивача на працю та оплату праці, за наслідками неналежного виконання ним обов'язків роботодавця після поновлення ОСОБА_3 на посаді. Позивач наголошує, що на виконання рішення суду відповідач повинен був привести правовідносини між робітником та роботодавцем у первісний стан, а саме після поновлення позивача на роботі надати їй можливість працювати та встановити їй відповідний оклад, здійснювати оплату праці позивача до часу її обов'язкового працевлаштування на підставі ч.3 ст.184 КЗпП України. Однак, як зазначає позивач, відповідач зазначеного не зробив, видавши натомість лише формальний наказ про поновлення позивача на роботі без будь-яких наслідків для останнього. Також, позивач вважає, що доводи відповідача щодо відсутності в нього можливості на здійснення оплати праці позивача через ліквідацію посади не є доведеною обставиною, оскільки відсутні будь-які докази на підтвердження закриття поточних рахунків установи, припинення її фінансування, листування МВС України з приводу подальших дій щодо поновленого працівника які б могли свідчити на користь доводів відповідача.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом ГУМВС в Запорізькій області від 05.11.2015 №443 о/с ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2016 по справі №808/8689/15 поновлено ОСОБА_3 на посаді інспектора штабу Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, зобов'язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області нарахувати і виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.11.2015 по день фактичного поновлення на посаді.

Наказом від 18.04.2016 №10 о/с "По особовому складу" скасовано наказ ГУМВС від 05.11.2015 №443 о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за п.64 "г" (через скорочення штатів): поновлено на посаді інспектора штабу Запорізького міського управління капітана міліції ОСОБА_3 (М-130287), нараховано та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу.

18 квітня 2016 року позивач звернулась до Голови ліквідаційної комісії ГУМВС в Запорізькій області з рапортом, в якому просила надати їй робоче місце, провести відповідні інструктажі та ознайомлення з посадовими обов'язками, правилами внутрішнього трудового розпорядку, тощо.

26 квітня 2016 року позивачу надана відповідь на запит, в якій відповідач зазначив, крім іншого, про те, що виконання позивачем роботи за посадою інспектора штабу ЗМУ ГУМВС в Запорізькій області мало на меті забезпечення виконання функцій та завдань міліції. З 07.11.2015 міліція, як державний орган виконавчої влади припинила існування. У зв'язку з чим, на думку відповідача, задоволення прохання щодо проведення інструктажів, ознайомлення з правилами внутрішнього трудового розпорядку, визначення робочого місця є неможливим.

13 червня 2016 року позивач звернулась до Голови ліквідаційної комісії ГУМВС в Запорізькій області з заявою про виплату їй заробітної плати з 18.04.2016 по теперішній час.

29 червня 2016 ГУМВС в Запорізькій області надана позивачу відповідь, за змістом якої відповідач відмовив у задоволенні виог позивача у зв'язку з відсутністю посади інспектора штабу ЗМУ ГУМВС в Запорізькій області, яка наказом МВС України скасована, відтак, у відповідача відсутня можливість виплати грошового забезпечення.

Не погодившись з такими діями відповідача ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що посада, на якій поновлено позивача фактично скасована, тому виплата грошового забезпечення є неможливою.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 184 КЗпП визначено гарантії при прийнятті на роботу і заборона звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей, згідно якої, забороняється відмовляти жінкам у прийнятті на роботу і знижувати їм заробітну плату з мотивів, пов'язаних з вагітністю або наявністю дітей віком до трьох років, а одиноким матерям - за наявністю дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда. звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що капітан ОСОБА_3 є матір'ю одиначкою дитини віком до 14 років, працювала на посаді інспектора штабу Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області та була звільнена з посади з 05.11.2015 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від від 24.03.2016 року ОСОБА_3 було поновлено на посаді інспектора штабу Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області з 06.11.2015 року та стягнуто на її користь суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до приписів ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

На виконання рішення суду позивача 18.04.2016 року було поновлено на роботі наказом Голови ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області з 06.11.2015 року, нараховано та виплачено суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06.11.2015 року по 18.04.2016 року.

Проте, з 19.04.2016 року та по даний час позивачу заробітна плата не виплачується, відповідач в своїх письмових запереченнях на адміністративний позов наголошує на тому, що з набранням чинності Законом України "Про Національну поліцію" Міністерством внутрішніх справ України видано наказ №1388 від 06.11.2015, яким скорочено всі штатні посади, зокрема, по ГУМВС в Запорізькій області. Також зазначає, що поновлюючи позивача на посаді інспектора штабу Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області, відповідач фактично виконав рішення суду, яке набрало законної сили, проте, на даний час відповідач не має законних підстав виплачувати позивачу грошове забезпечення, оскільки ГУМВС в Запорізькій області та Запорізьке міське управління ГУМВС України в Запорізькій області перебувають в процесі припинення та не мають жодних штатних посад, окрім членів ліквідаційної комісії, які вчиняють безоплатно дії по ліквідації вказаних юридичних осіб.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що поновлення на роботі полягає в тому, що працівнику надається та ж робота, яку він виконував до звільнення його з роботи, працівнику має виплачуватись й заробітна плата за виконання посадових обов'язків, надаватись відповідні соціальні гарантії, тощо. Поновленим на роботі вважається працівник, ознайомлений з наказом про поновлення на роботі та фактично допущений до виконання своїх трудових обов'язків.

Незаконно звільнений працівник не поновлюється на попередній роботі (з обсягом всіх прав та обов'зяків) лише тоді, коли повністю ліквідоване підприємство, тобто юридична особа, що має підтверджуватись відповідним розпорядчим актом, проте така підстава у даному випадку відсутня.

Судом встановлено та відповідачем підтверджено, що позивача після поновлення на роботі на виконання рішення суду, фактично, не було допущено до виконання трудових обов'язків, також не було здійснено дій з приводу поставлення на облік в медичну установу за місцем працевлаштування, виплати заробітної плати із посиланням на відсутність в ГУМВС України в Запорізькій області штатних посад, та визначений посадових окладів. Водночас, дій на виконання ч.3 ст. 184 КЗпП України відповідачем також не здійснено.

Отже, відповідач формально віднісся до виконання рішення суду, обмежившись виданням лише наказу про поновлення ОСОБА_3 на посаді та виплатою їй суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу по дату фактичного поновлення, чим порушив права та законні інтереси позивача в частині права на працевлаштування, отримання належного заробітку у період до її звільнення з обов'язковим працевлаштуванням відповідно ч. 3 ст. 184 КЗпП України.

У відповідності до приписів. ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, в свою чергу, порушені права та законні інтереси особи підлягають поновленню в встановленому законом порядку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на виконання вимого Закону України "Про Національну поліцію" Кабінетом Міністрів України прийнято постанови від 16.09.2015 №730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України", від 23.09.2015 №751 "Про ліквідацію територіального органу Міністерства внутрішніх справ", від 13.10.2015 №834 "Питання функціонування органів поліції охорони як територіальних органів Національної поліції та ліквідації деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ".

На виконання вимог вищевказаних нормативно - правових актів, Наказом Міністерства внутрішніх справ України "Про організаційно штатні питання" від 06.11.2015 №1388 скорочені всі штати органів, підрозділів, закладів, установ та підприємств МВС України, зокрема і ГУМВС України в Запорізькій області.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає доведеним факт, що станом на час розгляду справи скороченою є посада, на якій поновлено позивача, водночас, в матеріалах справи відсутні відомості щодо повної ліквідації органу, ліквідація ГУМВС України в Запорізькій області триває.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 240-1 КЗпП України, у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 238 КЗпП України, при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком.

Отже, враховуючи те що право позивача на працю та отримання заробітної плати порушуються відповідачем з 19.04.2015 року, а дій на виконання приписів ч. 3 ст. 182 КЗпП України відповідачем не здійснено, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність поновлення порушених прав та законних інтересів позивача шляхом покладення на ліквідаційну комісію ГУМВС України в Запорізькій області обов'язку виплатити працівникові середній заробіток за весь час вимушеного прогулу без обмеження будь-яким строком, але до виконання відповідачем умов визначених ч. 3 ст. 184 КЗпП України щодо звільнення позивача з роботи з обов'язковим працевлаштування.

За викладений обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року - скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Зобов'язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 18 квітня 2016 року.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська