Справа № 813/2735/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року м. Львів № 813/2735/15

11 год. 00 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у колегіальному складі: головуючий суддя Клименко О.М., суддя Гавдик З.В., суддя Мартинюк В.Я., за участю секретаря судового засідання Дорош Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув;

відповідача 1: представник не прибув;

відповідача 2: представник не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, начальника Фінансово-економічної служби Служби безпеки України Анікіна Д.Г. про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Служби безпеки України, начальника Фінансово-економічної служби Служби безпеки України Анікіна Д.Г., в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідачів, пов'язані з відмовою у наданні інформації на запит від 22.04.2015 року (лист № 21/3/1-П-2-П/54-3 від 27.04.2015 року);

- визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України, якою не вжиті належні заходи, спрямовані на виконання вимог ст. ст. 19, 32, 34, 40 Конституції України, ст. ст. 5, 10, 14, 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» при розгляді запиту, та на обробку, опрацювання та задоволення запиту на інформацію;

- зобов'язати Служби безпеки України надати повну та об'єктивну інформацію на запит від 22.04.2015 року.

Підставою позовних вимог, на думку позивача, є те, що йому необґрунтовано відмовлено у доступі до публічної інформації.

Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач 1 - Служба безпеки України у письмових запереченнях на адміністративний позов зазначив, що начальником ФЕУ СБУ Анікіним Д.Г. (№21/З/1-П-2-п/54-3 від 27.04.2015 року) ОСОБА_1 було надано відповідь, що інформація про місце перебування його грошового атестату та його рух регіональними органами СБ України в ФЕУ СБУ відсутня. Однак, позивачу було роз'яснено можливість отримання відомостей через представника СБУ в адміністративній справі, який здійснює представництво інтересів СБ України у суді за позовами ОСОБА_1 до СБ України. Крім того, вказав, що відповідь на запит позивача є законною та надана у повній відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки Служба безпеки України, а саме ФЕУ СБУ не є розпорядником запитуваної ОСОБА_1 інформації. Зазначив, що ФЕУ СБУ не є уповноваженим органом щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів військовослужбовцям регіональних органів безпеки, а згідно з п. 7 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» одним із документів необхідних для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності є грошовий атестат, який надсилається до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Представник відповідача 1 в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач 2 - начальник Фінансово-економічного управління Служби безпеки України Анікін Д.Г. у письмових запереченнях зазначив про необґрунтованість позовних вимог позивача та вказав, що повністю підтримує позицію Служби безпеки України як першого відповідача у справі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, у запереченні на позов зазначив клопотання про розгляд справи без його участі.

За таких обставин, суд на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України, ухвалив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України, у зв'язку з неприбуттям сторін у судове засідання, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

22.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Голови Служби безпеки України зі запитом на інформацію щодо грошового атестату полковника ОСОБА_1

В даному запиті на інформацію позивач просив надати інформацію про місце перебування в даний час грошового атестату полковника ОСОБА_1 № 089, а також про його рух між регіональними органами СБ України, зазначивши прізвища осіб, якими приймалось рішення щодо направлення грошового атестату № 089 в інший орган, та направити копії документів, що містять запитувану інформацію та підтверджуватимуть відомості, викладені розпорядником інформації у відповіді на запит.

Листом від 27.04.2015 року за № 21/3/1-П-2-П/54-3 начальник Фінансово-економічного управління Служби безпеки України Д. Анікін повідомив позивача, що інформація про місце перебування грошового атестату ОСОБА_1 та його рух між регіональними органами СБ України у ФЕУ СБ України відсутня. Разом з тим, для вирішення вказаного питання пропонується звернутися до Управління СБ України у Львівській області, юридичний підрозділ якого здійснює представництво інтересів СБ України у Львівській області у суді за позовами ОСОБА_1 до СБ України.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічною інформацією є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 цього ж Закону розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Процедура надання доступу до публічної інформації у Центральному управлінні, регіональних органах, органах військової контррозвідки, навчальних та інших закладах, науково-дослідних, науково-технічних та інших установах Служби безпеки України, Штабі Антитерористичного центру при Службі безпеки України, оскарження рішень, дій чи бездіяльності підрозділів, органів, закладів щодо надання або відмови у наданні інформації за інформаційним запитом визначається Інструкцією про порядок забезпечення доступу до публічної інформації у Службі безпеки України, затвердженої наказом Центрального управління Служби безпеки України від 14.06.2011 року за № 231 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.07.2011 року за № 851/19589 (далі - Інструкція № 231).

Згідно з п. 1.3. Інструкції № 231 уповноважений підрозділ ЦУ - підрозділ Центрального управління Служби безпеки України, який здійснює розгляд по суті та підготовку відповіді на запит на інформацію, яка отримана або створена у процесі виконання покладених на нього завдань та функцій або стосується питань, віднесених до його компетенції.

Згідно з п. 1.4. Інструкції № 231 організація і забезпечення додержання порядку надання публічної інформації, опрацювання, систематизації, аналізу та контролю надання відповідей на запити на інформацію покладається на керівників УРДЗК (Управління режиму, документального забезпечення і контролю), уповноважених підрозділів ЦУ, органів та закладів.

Відповідно до п. 3.1. Інструкції № 231, запит на інформацію, що надійшов на адресу ЦУ, приймається, реєструється та в день отримання запиту подається співробітниками підрозділу УРДЗК на розгляд уповноваженим підрозділам ЦУ, органам та закладам за підписом керівництва відділу розгляду звернень громадян УРДЗК (Приймальні СБУ).

Згідно з п. п. 3.4., 3.6. Інструкції № 231 Розгляд по суті запиту на інформацію та підготовка відповіді здійснюються уповноваженим підрозділом ЦУ, органом та закладом.

Розгляд по суті запиту на інформацію, яка отримана або створена у процесі виконання покладених на УРДЗК завдань та функцій або стосується питань, віднесених до його компетенції, а також щодо надання копій нормативно-правових актів СБУ, відомостей щодо таких актів здійснюється підрозділом УРДЗК.

Уповноважені підрозділи ЦУ, органи та заклади, які не володіють запитуваною інформацією, але їм за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язані надіслати цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Такі запити надсилаються відповідному розпоряднику інформації із супровідним листом за підписом керівника уповноваженого підрозділу ЦУ, органу та закладу.

Пунктом 3.15 цієї ж Інструкції передбачено, що відповідь на запит підписується керівником уповноваженого підрозділу ЦУ, органу та закладу.

З аналізу наведених норм Інструкції № 231 слідує, що організація і забезпечення додержання порядку надання публічної інформації, а також відповідальність за ненадання чи неналежне надання публічної інформації покладається на керівників УРДЗК, уповноважених підрозділів ЦУ, органів та закладів. З огляду на наведене, позовні вимоги про визнання протиправними дій Служби безпеки України, що пов'язані з відмовою у наданні інформації на запит від 22.04.2015 року, а також вимоги про визнання протиправною бездіяльності Служби безпеки України, якою не вжиті належні заходи, спрямовані на виконання вимог ст .ст. 19, 32, 34, 40 Конституції України, ст. ст. 5, 10, 14, 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та на обробку, опрацювання та задоволення запиту на інформацію при розгляді запиту ОСОБА_1 від 22.04.2015 року, та про зобов'язання Службу безпеки України надати повну і об'єктивну інформацію на запит від 22.04.2015 року задоволенню не підлягають.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправними дій начальника Фінансово-економічного управління Служби безпеки України Анікіна Д.Г. щодо відмови у наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 22.04.2015 року, викладеної у листі № 21/3/1-П-2-П/54-3 від 27.04.2015 року, судом встановлено наступне.

У листі № 21/3/1-П-2-П/54-3 від 27.04.2015 року начальник Фінансово-економічного управління Служби безпеки України Д. Анікін зазначив, що інформація про місце перебування грошового атестату ОСОБА_1 та його рух між регіональними органами СБ України у ФЕУ СБ України відсутня. Крім того, відповідач 1 у запереченні на позов зазначив, що ФЕУ СБ України за своїми функціональними обов'язками не зобов'язане володіти відомостями щодо місця перебування та руху грошового атестата позивача та не повинно бути обізнаним стосовно того, хто такими відомостями володіє.

Суд зазначає, що відповідно до Положення про фінансово-економічне управління Служби безпеки України, затвердженого наказом СБУ № 508/ДСК від 10.08.2009 року, через ФЕУ реалізуються права Голови СБУ як головного розпорядника бюджетних коштів.

Основними завданнями ФЕУ, крім іншого, є організація виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та заробітної плати працівникам, які уклали трудовий договір зі Службою безпеки України, в системі СБ України.

Інструкція про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затверджена наказом СБУ № 35/ДСК від 23.01.2008 року, визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України.

Відповідно до п. 5.2. вказаної Інструкції грошовий атестат є бланком суворої звітності, видається під особистий підпис в особистій картці про грошове забезпечення і про його видачу робиться запис у журналі реєстрації.

Військовослужбовцям, звільненим з військової служби з призначенням пенсії, а особам офіцерського складу - і без призначення пенсії, грошовий атестат на руки не видається, а після оформлення надсилається підрозділам кадрового забезпечення, які його разом з іншими документами пересилають до відповідного регіонального органу СБ України за місцем проживання звільненого для нарахування пенсії або виплати окладу за військовим званням протягом одного року з дня, наступного за днем звільнення.

Згідно з п. 5.5. цієї ж Інструкції грошовий атестат заповнюється розбірливо, підписується начальником органу, підрозділу, закладу чи установи СБ України або уповноваженою особою та начальником фінансового підрозділу, а також скріплюється печаткою.

З аналізу наведених норм слідує, що саме на Фінансово-економічне управління Служби безпеки України було покладено обов'язок щодо виплати грошового забезпечення позивачу як військовослужбовцю Служби безпеки України. Крім того, грошовий атестат позивача після звільнення з військової служби підписувався начальником фінансового підрозділу. Вказане, на переконання суду, свідчить про те, що відповідач 2 повинен бути обізнаним про рух грошового атестата позивача між підрозділами СБ України, а у випадку відсутності такої інформації - про відповідальну особу чи підрозділ, який такою інформацією володіє. Відтак, твердження відповідача 1 про те, що ФЕУ СБ України за своїми функціональними обов'язками не зобов'язане володіти відомостями щодо місця перебування та руху грошового атестата позивача та не повинно бути обізнаним стосовно того, хто такими відомостями володіє, судом не враховується.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що начальником Фінансово-економічного управління Служби безпеки України Д.Анікіним не враховано вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та неправомірно відмовлено позивачу у доступі до публічної інформації.

При цьому, зазначеним відповідачем не надано доказів в підтвердження обставин неможливості надання запитуваної інформації чи віднесення її до категорії інформації з обмеженим доступом.

Суд зазначає, що зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, передбачений ч. 4 ст. 11 КАС України, зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом визнання протиправними дій начальника Фінансово-економічного управління Служби безпеки України Анікіна Д.Г. щодо відмови у наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 22.04.2015 року, викладеної у листі № 21/3/1-П-2-П/54-3 від 27.04.2015 року та зобов'язання начальника Фінансово-економічного управління Служби безпеки України Анікіна Д.Г. повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 22.04.2015 року, а адміністративний позов у цій частині слід задовольнити.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного та положень ч. 2 ст. 162 КАС України, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до правил ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Відтак, суд присуджує на користь позивача 37,04 грн. сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Служби безпеки України.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії начальника Фінансово-економічного управління Служби безпеки України Анікіна Д.Г. щодо відмови у наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 22.04.2015 року, викладеної у листі № 21/3/1-П-2-П/54-3 від 27.04.2015 року.

Зобов'язати начальника Фінансово-економічного управління Служби безпеки України Анікіна Д.Г. повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 22.04.2015 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 (просп. В.Чорновола, 95/23, м. Львів, 79020) судовий збір у розмірі 37 (тридцять сім) грн. 04 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 19.09.2016 року.

Головуючий суддя Клименко О.М.

Суддя Гавдик З.В.

Суддя Мартинюк В.Я.