Справа № 826/27589/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Троян Н.М., Межевича М.В.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "МТК Фортекс" про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

У С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "МТК Фортекс" про визнання протиправним та скасування розпорядження від 01.12.2015 року № 2941, з урахуванням заяви про усунення недоліків від 11.01.2016 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягаює, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі отриманих від ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" документів по справі за зверненням з ТОВ "МТК Фортекс" відповідач склав акт про правопорушення на ринку фінансових послуг від 11 листопада 2015 року №830/13-15-13/6, яким встановлені порушення п. 2.15 розділу 2 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28 серпня 2003 року № 40; п.3 ч.1 статті 20 Закону України «Про страхування»; п. 2.16 розділу 2 Ліцензійних умов №40 щодо нездійснення страховиком страхової виплати у порядку та на умовах визначених статтею 25 Закону України «Про страхування»; ч.1 статті 25 Закону України «Про страхування».

У зв'язку з виявленими порушеннями, зазначеними в Акті, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг відповідно до розпорядження від 01 грудня 2015 року №2941 Про застосування заходу впливу до ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" зобов'язала позивача усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін до 22 грудня 2015 року.

Позивач, вважаючи вищезазначене розпорядження протиправним, а свої права порушеними, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлює Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001р. №2664 (далі - Закон №2664), метою якого є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" одним із завдань державного регулювання ринків фінансових послуг в Україні є забезпечення рівних можливостей для доступу до ринків фінансових послуг та захисту прав їх учасників.

Згідно з ст.28 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Положеннями ч.1 ст.39 вищезазначеного Закону передбачено, що передумовою застосування заходів впливу є встановлення обставин, які свідчать про допущення учасником ринку порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №2664 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу: 1) зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення; 2) вимагати скликання позачергових зборів учасників фінансової установи; 3) накладати штрафи в розмірах, передбачених ст.ст. 41 і 43 цього Закону; 4) тимчасово зупиняти або анулювати ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг; 5) відсторонювати керівництво від управління фінансовою установою та призначати тимчасову адміністрацію; 6) затверджувати план відновлення фінансової стабільності фінансової установи; 7) виключати відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги; 8) установлювати для небанківських фінансових груп підвищені економічні нормативи, ліміти та обмеження щодо здійснення окремих видів операцій; 9) виносити рішення про заборону недержавним пенсійним фондам - суб'єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення укладати нові пенсійні контракти з учасниками накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування у разі порушення вимог, установлених для таких недержавних пенсійних фондів законом та ліцензійними умовами.

Відповідно до п.п.1.6, 1.7 Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20 листопада 2012 року №2319, Нацкомфінпослуг, уповноважені та посадові особи Нацкомфінпослуг в межах своїх повноважень зобов'язані всебічно, повно та об'єктивно дослідити обставини справи про правопорушення, а також своєчасно прийняти рішення за справою про правопорушення та застосувати передбачені законодавством заходи впливу. Рішення у справі про правопорушення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з частинами 4, 5 статті 25 Закону України «Про страхування», у разі необхідності страховик або Моторне (транспортне) страхове бюро можуть робити запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку. Підприємства, установи та організації зобов'язані надсилати відповіді страховикам та Моторному (транспортному) страховому бюро на запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, у тому числі й дані, що є комерційною таємницею. При цьому страховик та Моторне (транспортне) страхове бюро несуть відповідальність за їх розголошення в будь-якій формі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "МТК Фортекс" (страхувальник) та ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" (страховик) був укладений договір страхування відповідальності експедитора № 312.994046064.4048 від 13.11.2014 року (далі - договір страхування). У відповідності до п. 1 і п. 3 розд. І "Предмет договору страхування та страхові ризики" цього договору ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" взято під страховий захист майнові інтереси ТОВ "МТК Фортекс", що пов'язані з наданням послуг по перевезенню та/або експедируванню вантажів.

Страхуванням можуть забезпечуватися такі ризики як: відповідальність за майно - настання відповідальності страхувальника за втрату, нестачу, ушкодження або псування майна під час доставки, та відповідальність перед третіми особами - настання відповідальності страхувальника за заподіяння збитку майном власності третіх осіб під час перевезення.

При цьому, згідно п. 1 розд. І зазначеного договору, для цілей цього договору під "майном" розуміється вантаж або вантажі, за які страхувальник несе відповідальність у зв'язку з наданням послуг по перевезенню, за виключенням контейнерів, платформи, вантажів, які знаходяться в розпорядженні страхувальника на інших підставах (у власності, оренді, лізингу та ін.).

Порядок відшкодування збитків визначений сторонами у розд. Х такого договору. Зокрема, страховик відшкодовує збитки страхувальника після фактичної оплати страхувальником або його представником претензій, отриманих від третіх осіб. Після одержання вимоги про відшкодування збитку страховик зобов'язаний: розслідувати обставини події і визначити розмір збитку; прийняти рішення і повідомити страхувальника про виплату страхового відшкодування, відмову або відтермінування виплати протягом 20 робочих днів після одержання всіх необхідних документі по страховій події; виплатити страхове відшкодування протягом 10 робочих днів після ухвалення рішення виплату. Виплата страхового відшкодування здійснюється в межах страхової суми (ліміту відповідальності), з вирахуванням франшизи, передбачено договором, та вартості непошкодженого майна, що залишилося після страхового випадку та придатне до подальшого використання чи реалізації.

Перелік документів, які додаються страхувальником до вимоги про відшкодування збитку, в залежності від характеру та обставин події, визначені у розд. ІХ договору страхування.

Одночасно, положеннями п. 1 розд. ІІІ "Обмеження страхування" договору страхування визначено, що страховик не відшкодовує збитки, які виникли в результаті певних обставин, в тому числі, за претензіям по крадіжці з будь-якого транспортного засобу, залишеного без нагляду на паркування в місці, що не є Безпечним місцем паркування (абз. "m" п. 1 розд. 3 такого договору).

Також, згідно з п. 4 розд. ХХІІ "Інструкція для водіїв" договору страхування, передбачено застереження під час перевезення щодо можливості не залишати транспортний засіб без нагляду, а під час тривалої стоянки (більше 30 хвилин) залишати транспортний засіб лише на спеціально обладнаній стоянці для автомобільних перевізників ("TIR Parking"), на стоянці, що охороняється або території дорожніх постів міліції (поліції).

Підстави для відтермінування виплати страхових виплат і страхового відшкодування окремо в договорі не визначені.

За умовами п. 1 розд. ХІ "Відмова у виплаті страхового відшкодування" договору страхування передбачено, що страховик може повністю або частково відмовити у виплаті страхового відшкодування у певних визначених випадках, зокрема, у випадку невиконання (недотримання) страхувальником умов договору страхування (абз. "h" п. 1 розд. ХІ цього договору).

Крім того, попередньо ТОВ "МТК Фортекс" уклало договір № 191 від 03.11.2014 року з замовником транспортно-експедиційних послуг - ТОВ "Баядера-Імпорт", у відповідності до якого ТОВ "МТК Фортекс" в якості експедитора за замовленням ТОВ "Баядера-Імпорт" здійснює організацію отримання та доставку в тому числі автомобільним транспортом вантажів у визначений пункту призначення.

На виконання договору № 191 від 03.11.2014 року ТОВ "МТК Фортекс" залучило на договірних засадах третю особу - перевізника ПП "Пастораль" (угода № 50/09-П на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні від 03.03.2009 року).

Впродовж дії описаного вище договору страхування, 28.01.2015 року ТОВ "МТК Фортекс" звернулась до страховика із заявою про настання страхового випадку, а саме: 25.01.2015 року, під час перевезення вантажу по маршруту Рига-Київ в с. Липини Луцького району сталася крадіжка алкогольних напоїв з автомобіля "Volvo", державний реєстрацій номер НОМЕР_1, водій ОСОБА_2

Вважаючи вказану подію страховим випадком, 28.01.2015 року ТОВ "МТК Фортекс" звернулося до страховика із заявою про настання збитку та іншими підтверджуючими документами про виплату страхового відшкодування у розмірі 2 000 000 грн.

За результатами розгляду вказаної заяви страхувальника, ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, що оформлено листом № 3106-31 від 07.05.2015 року. Обґрунтовуючи вказану відмову, страховик посилався на те, що страхувальник недотримався умов договору страхування, що полягає у невиконання ним рекомендацій, наведених у п. 4 розд. ХХІІ "Інструкція для водія" цього договору, та залишенні транспортного засобу без нагляду на паркуванні в місці, що не є безпечним місцем паркування в розумінні даного договору (тобто, не на спеціально обладнаній стоянці для автомобільних перевізників, не на стоянці, що охороняється, або території дорожніх постів міліції (поліції)). Зі змісту листа № 3106-31 від 07.05.2015 вбачається, що такі висновки позивача ґрунтувалися на даних листа фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 від 03.04.2015 року, в якому останній повідомляє наступне: "Щодо крадіжки, яка мала місце 25.01,2015 року з причепу автомобіля Volvo, д.н.з. НОМЕР_1, що належить ПП "Пастораль" товарно-матеріальних цінностей повідомляю, що ні ОСОБА_4 ні його працівник (водій вказаного вище авто) мені чи охороннику, товарно-матеріальні цінності, які знаходилися в причепі вказаного вище автомобіля на відповідальне збереження не передавали, так як це не передбачено умовами Договору № 7 від 01 січня 2015 року".

При цьому, обставини щодо надання страхувальником повного пакету документів, що підтверджують настання страхової події, за переліком визначеним в розд. ІХ договору страхування, позивач в тексті свого листа не заперечував.

Вважаючи таку відмову у виплаті страхового відшкодування протиправною, 01.07.2015 року ТОВ "МТК Фортекс" звернулось до відповідача із скаргою на дії ПрАТ "СК "ПЗУ" щодо виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування експедитора та вимагало зобов'язати страховика виконати умови договору страхування і Закону України "Про страхування", шляхом виплати страхового відшкодування, а також передбаченої договором пені за несвоєчасну виплату, а також застосувати до страховика відповідні заходи впливу за порушення законодавства у сфері страхування.

Листом від 19.08.2015 року № 1332/13 ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" повідомило Нацкомфінпослуг про відкликання прийнятого рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування ТОВ "МТК Фортекс" та продовження розгляду справи.

В жовтні 2015 року відповідач надіслав на адресу позивача вимогу щодо надання інформації та документів (вих. № 6840/13-8 від 19.10.2015 року), в тексті якої з посиланням на п. 12 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та пп. 41 п. 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженою Указом Президента України від 23.11.2011 року № 1070, зобов'язував ПрАТ "СК "ПЗУ" впродовж 5-ти календарних днів з дня отримання цієї вимоги розглянути по суті звернення ТОВ "МТК Фортекс" та надати на адресу Нацкомфінпослуг письмові пояснення стосовно результатів розгляду звернення заявника з вичерпним пактом документів за справою.

Своїм листом від 26.10.2015 року № 1683/13 ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" додатково повідомило Нацкомфінпослуг про неможливість розгляду звернення страхувальника до розгляду Господарським судом м Києва справи № 910/13803 за позовом ПрАТ "СК "К'ю Бі І Україна" до ТОВ "МТК Фортекс", ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" та ПП "Пастораль" про стягнення коштів в сумі 3 248 500 грн. На думку страховика, в межах даної господарської справи вирішуються питання про розмір матеріального збитку завданого страхувальнику (вартість викраденого товару) та з чиєї вини відбулася крадіжка, а тому відповідно питання щодо настання відповідальності ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" за договором страхування досі не з'ясовано.

13.11.2015 року, за результатами розгляду звернення страхувальника (ТОВ "МТК Фортекс") та наданих страховиком документів і пояснень (разом з листами від 13.07.2015 року № 1064/13, від 23.07.2015 року № 1136/13 та від 26.10.2015 року № 1683/13), відповідач склав акт № 830/13-15/13/6 про правопорушення, вчинені ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" на ринку фінансових послуг. За висновками цього акта від 13.11.2015 року Нацкомфінпослуг встановила порушення позивачем вимог законодавства у сфері фінансових послуг, а саме: п. 2.15 розд. 2 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 № 40 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 року за № 805/8126 щодо недотримання обов'язків страховика, визначених статтею 20 Закону України "Про страхування"; п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" щодо невиконання обов'язку страховика при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк та несплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені) за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування; п. 2.16 розд. 2 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 року № 40 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 року за № 805/8126 (зі змінами та доповненнями) щодо нездійснення страховиком страхової виплати у порядку та на умовах визначених статтею 25 Закону України "Про страхування"; ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" щодо нездійснення страхової виплати або виплати страхового відшкодування згідно з договором страхування.

В акті були зафіксовані наступні обставини: ТОВ "МТК Фортекс" (експедитор) укладено з ТОВ "Баядера-Імпорт" (замовник) договір від 03.11.2014 року № 191. Відповідно до пп. 1.1 п. 1 договору від 03.11.2014 року № 191: "Экспедитор, в соответствии с заказом заказчика, в котором указываются сроки и объем логистических услуг, организует получение и доставку (автомобильным, железнодорожным или морским транспортом) указанных заказчиком товаров в указанное заказчиком место назначения". Згідно з пп. 2.3 п. 2 договору від 03.11.2014 року № 191 "для организации поставок товаров экспедитор заключает договора с третьими лицами от своего имени. В этом случае экспедитор берет на себя всю ответственность за действия третьих лиц, а также их последствия, соблюдая указанное в п. 1.2 настоящего договору".

ТОВ "МТК Фортекс" укладено з ПП "Пастораль" угоду на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні від 03.03.2009 року № 50/09-П.

25.01.2015 року настала подія, що може бути згодом кваліфікована як страхова, а саме викрадення алкогольних напоїв з напівпричепу, державний реєстрацій номер НОМЕР_2 автомобіля "Volvo", державний реєстрацій номер НОМЕР_1.

28.01.2015 року ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" отримано заяву про настання збитку від ТОВ "МТК Фортекс"

Згідно з довідкою Луцького районного відділу управління МВС України у Волинській області від 24.02.2015 року № 1520, 26.01.2015 року розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000040 за ч.5 ст.185 КК України, про те, що в період з 14:00 год. 23.01.2015 року по 13:00 год. 25.01.2015 року, невідома особа, шляхом пошкодження пломбувального троса проникла в напівпричіп державний реєстрацій номер НОМЕР_2 автомобіля "Volvo", державний реєстрацій номер НОМЕР_1, який знаходився на автостоянці в АДРЕСА_1, з якого викрала алкогольні напої.

ТОВ "МТК Фортекс" отримано від ТОВ "Баядера-Імпорт" претензію про відшкодування збитків на суму 724 404,80 грн. від 19.03.2015 року № 93. Відповідно до зазначеної претензії, оскільки 19.03.2015 року частина збитків, завданих від крадіжки товару, була відшкодована ТОВ "Баядера-Імпорт" страховою компанією "К'ю Бі І Україна" в розмірі 3 248 500,00 грн., претензійні вимоги ТОВ "Баядера- Імпорт" до ТОВ "МТК Фортекс" про відшкодування збитків, завданих нестачею товару, зменшуються та становлять 724 401,80 грн.

Крім того, суд першої інстанції встановив, що автомобіль марки "Volvo", державний реєстрацій номер НОМЕР_1, з напівпричепом державний реєстрацій номер НОМЕР_2, на якому ТОВ "МТК Фортекс" здійснювалося перевезення вантажу ТОВ "Баядера-Імпорт" із залученням перевізника ПП "Пастораль", в період настання випадку крадіжки, перебував на стоянці за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору про надання послуг № 7 від 01.01.2015 року. За умовами даного договору про надання послуг, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (як виконавець) надає ПП "Пастораль" (замовнику) такі послуги: проводить передрейсовий медичний огляд водіїв замовника згідно додатку № 1, здійснює контроль технічного стану при виїзді в рейс транспортних засобів замовника згідно додатку 1, проводить технічний ремонт та технічне обслуговування транспортних засобів замовника, та надає місце під стоянку з забезпеченням охорони за адресою: АДРЕСА_1 транспортних засобів замовника згідно додатку 1.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії додатку 1 до договору № 7 від 01.01.2015 року, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 надає послуги по проведенню передрейсового медичного огляду водіїв та здійснює перевірку технічного стану автотранспортних засобів ПП "Пастораль" за наведеним переліком, в тому числі стосовно автомобіля з держ. номером НОМЕР_1 та напівпричіпу з держ. номером НОМЕР_2.

За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_3) здійснює такий вид господарської діяльності за КВЕД як допоміжне обслуговування наземного транспорту (52.21). Даний клас КВЕД включає в себе послуги паркувальних майданчиків, платних автостоянок або гаражів.

Діяльність та правила зберігання автомобілів на автостоянках регламентується постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року № 115 "Про затвердження Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках. Дані Правила регулюють правовідносини з організації та порядок надання послуг щодо зберігання транспортних засобів (автомобілів, автобусів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, мопедів, причепів), що належать громадянам, а також транзитних транспортних засобів, що здійснюють міжнародні та міжміські перевезення, і поширюються на всі автостоянки (крім автостоянок - гаражних кооперативів), що охороняються, незалежно від форм власності, які є суб'єктами господарської діяльності, чи належать цим суб'єктам (надалі - автостоянки).

Відповідно до п. 8 Правил на території автостоянки забороняється знаходитися стороннім особам. Відповідальність за охорону транспортних засобів та майна, що тимчасово або постійно знаходиться на території автостоянки, за додержання санітарних і пожежних правил, інших вимог несуть працівники автостоянки.

Отже, перебування транспортного засобу перевізника ПП "Пастораль" з вантажем на території приватної стоянки з забезпеченням охорони за договором № 7 від 01.01.2015 року з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 відповідає визначенню "безпечне місце паркування", що тлумачиться як "стоянка з охороною", згідно цього договору страхування.

Згідно п. 3 ч. 1 статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до ч.1 статті 25 Закону України «Про страхування» встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено визначення таких понять як страхова сума та страхова виплата, а саме: страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку; страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно статті 979 Цивільного кодексу України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про страхування» - обов'язком страховика при настанні страхового випадку є здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Пунктом 17.4.3. розділу 17 Договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту №1202039 встановлено, що виплата страхового відшкодування здійснюється у найкоротший термін, але не пізніше 20 календарних днів, починаючи з дня надання Страхувальником Вигодонабувачем Страховику останнього із всіх необхідних документів.

Згідно п.2.16 розділу 2 Ліцензійних умов №40, здійснення страховиком страхових виплат провадиться у порядку та на умовах, визначених статтею 25 Закону України «Про страхування». Страховик зобов'язаний на підставі ведення журналу реєстрації страхових вимог (заяв) страхувальників щодо виплати страхової суми або страхового відшкодування формувати резерв збитків (резерв заявлених, але не виплачених збитків) та забезпечувати його ліквідне розміщення.

Аналіз викладеного свідчить, що здійснення страхової виплати являє собою виконання договірного зобов'язання за договором страхування, істотною умовою якого, згідно статті 982 Цивільного кодексу України, є розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума).

Отже, якщо вказані відносини є договірними, страхувальник бере на себе обов'язок здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, тобто виконати взяте на себе зобов'язання належним чином.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 1 статті 37 Закону України «Про страхування» - уповноважений орган має право проводити тематичні перевірки діяльності страховика у випадках необхідності перевірки фактів, викладених у скаргах, заявах, зверненнях страхувальників, достовірності показників звітності, виконання вимог раніше наданих приписів, за дорученням правоохоронних органів або органів державної влади, зустрічні перевірки достовірності і правильності укладених договорів страхування та перестрахування та у разі надходження інформації від страхувальників про порушення. Одержувати від страхових та перестрахових брокерів установлену звітність про їх діяльність та інформацію про укладені договори, а також необхідні пояснення щодо цих даних.

Пунктом 10 ч. 1 статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що уповноважений орган у межах своєї компетенції у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів уповноваженого органу застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг діяла в межах та в спосіб, визначений чинним законодавством, та правомірно прийняла розпорядження від 01.12.2015 року № 2941, оскільки позивачем порушено законодавство у сфері страхування під час виплати страхового відшкодування.

Щодо доводів представника апелянта про наявність на розгляді у Господарському суді м. Києва справи стосовно відшкодування страховику ПАТ «СК К»ю БІ І Україна» шкоди, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскліьки судом першої інстанції було надано оцінку даним доводам та вірно зазначено, що дана обставина відповідно до ст..26 Закону України «Про страхування» та положень розділу Х1 договору страхування не являється підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування та не спростовує факт пред»явлення замовником транспортно-експедиційних послуг претензій до експедитора (страхувальника).

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2016 року законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Cудді: Троян Н.М.

Межевич М.В.

Повний текст виготовлено: 14 вересня 2016 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Межевич М.В.

Троян Н.М.