Справа № 804/1269/16
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2016 рокусправа №804/1269/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді:Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

секретарі судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

за участі представника позивача Гордєєва С.Б.,

представника відповідача - ДФС України - Сліс А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року у справі №804/1269/15 за позовом Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради до Державної фіскальної служби України, Державної казначейської служби України, (третя особа - Західно-Донбаська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 26.02.2016 року (згідно поштового штампу на конверті) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Державної казначейської служби України, (третя особа - Західно-Донбаська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України щодо не зарахування на рахунок позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувались та/або погоджувались органами державної влади чи місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України «Про державний бюджет України»;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зарахувати на рахунок позивача №2050 у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника кошти в сумі 914784,70 грн. відповідно до договору про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №375.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не зарахування на рахунок Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувались та/або погоджувались органами державної влади чи місцевого самоврядування за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України «Про державний бюджет України».

Зобов'язано Державну фіскальну службу України зарахувати на рахунок Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради №2050 у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника кошти в сумі 914784,70 грн. відповідно до договору про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №375.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач - Державна фіскальна служба України, подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача - апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача - Державної казначейської служби України та представник третьої особи в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні частини позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції в цій частині не переглядається.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - Комунальне підприємство «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради є юридичною особою (), являється платником податку на додану вартість, якому у системі електронного адміністрування податку на додану вартість відкрито рахунок №2050, що підтверджується витягом про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку на такому рахунку №29316939 (а.с.21 т.1).

Відповідач - Державна фіскальна служба України є суб'єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Відповідач - Державна казначейська служба України, є суб'єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів згідно з Бюджетним кодексом України та Податковим кодексом України.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 грудня 2015 року Комунальне підприємство «Павлоградське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради отримало субвенцію у сумі 914784,70 грн. згідно з договором від 08.12.2015 року №8 про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №375, що підтверджується листом Державної казначейської служби України від 22.12.2015 року №9-08/1181-32263 (а.с.15-17 т.1).

Вказану суму отриманої субвенції позивач мав на меті спрямувати для погашення заборгованості з податку на додану вартість згідно платіжного доручення від 21.12.2015 року №3352 (а.с.18 т.1).

Проте, означена сума субвенції, отримана комунальним підприємством в грудні 2015 року, не була зарахована на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що підтверджується витягами з системи електронного адміністрування ПДВ № 21313339 від 21.12.2015 року, №24313359 від 24.12.2015 року, №28313384 від 28.12.2015 року, №13313474 від 13.01.2016 року (а.с.11-14 т.1).

На звернення позивача щодо зарахування вказаної вище суми Західно - Донбаська ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області листом від 14.03.2016 рок №5345/04-10-12-01 повідомила позивача, що надання коригуючих реєстрів до Казначейства щодо зарахування коштів на електронний рахунок під час проведення розрахунків з погашення заборгованості з ПДВ неможливо, у зв'язку з тим, що програмне забезпечення знаходиться у розробці.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано апелянтом, що адміністрування електронних рахунків, в тому числі формування коригуючих реєстрів, здійснюється на рівні ДФС України.

В матеріалах справи наявний лист Державної фіскальної служби України від 18.01.2016 року №716/5/99-99-23-01-16 до Державної казначейської служби України щодо направлення коригуючих реєстрів, в якому повідомляється про направлення таких реєстрів 18.01.2016 року.

Крім того, ДФС України на підтвердження вжиття заходів по направленню коригуючих реєстрів наданий лист ТОВ «Програміка» від 25.01.2016 року №02-15/2, яким підтверджується успішна передача до ДКС України коригуючих реєстрів 18.01.2016 року. Згідно вказаного листа всі пакети 8-го типу передані 18.01.2016 року, по всіх пакетах інформаційна система ДФС України отримала відповідь про успішну доставку.

Також, ДФС України надані витяги з електронної бази з доказами направлення таких реєстрів по КП «Павлоградводоканал» на адресу ДКС України (а.с.77 - 78 т.1).

Вважаючи протиправною бездіяльність ДФС України та ДКС України щодо не зарахування на рахунок №2050 у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів в сумі 914784,70 грн. відповідно до договору про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №375, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що Державною фіскальною службою України допущено бездіяльність відносно позивача щодо незарахування на його рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувались та/або погоджувались органами державної влади чи місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України «Про державний бюджет України».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини щодо особливостей електронного адміністрування податку на додану вартість та порядку поповнення коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість регулюються нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами п. 200-1.1 ст. 200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1. 3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (п.200-1.2 ст.200-1 ПК України).

Зокрема, нормами п.2001.3 ст.2001 ПК України передбачено, що у разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, термін сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.

Відповідно до п.200-1.4 ст.200-1 ПК України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти, зокрема з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України (пп. «в» п. 200-1.4 ст. 200-1 цього Кодексу).

Згідно з п.200-1.5 ст.200-1 ПК України, з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

На запит платника податку йому шляхом надсилання електронного повідомлення надається інформація про рух коштів на його рахунках у системі електронного адміністрування податку.

При цьому, безпосередньо механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість визначений положеннями Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 569 (далі по тексту - Порядок).

Так, згідно з п.9 Порядку у разі проведення органами Казначейства розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення електронного рахунка враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, за коригуючими реєстрами.

Інформація про проведення таких розрахунків з податку надається Казначейством до ДФС у розрізі платників податку не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати проведення таких розрахунків.

На підставі інформації про проведення розрахунків, отриманої від Казначейства, ДФС формує та не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації надсилає Казначейству коригуючі реєстри у межах залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, але не більше суми проведених розрахунків.

У день отримання коригуючих реєстрів Казначейство зменшує залишок узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, та повідомляє про це ДФС.

ДФС на підставі інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації збільшує суму поповнення електронного рахунка такого платника податку на суму такого зменшення.

Окрім того, в листах Державної фіскальної служби України від 14.08.2015 року «Про деякі особливості функціонування системи електронного адміністрування ПДВ» та від 11.08.2015 року №29562/7/99-99-19-03-02-17 «Про деякі особливості функціонування системи електронного адміністрування ПДВ» зазначено, що відповідно до п.200-1.4 ст.200-1 ПК Укрїни платникам податку, які постачають комунальні послуги населенню, на електронні рахунки будуть зараховуватись кошти, що надаються таким платникам у вигляді субвенцій з бюджету для погашення заборгованості з різниці в тарифах. На суму таких коштів ДФС автоматично збільшуватиме реєстраційну суму платника шляхом збільшення показника (SПопрах).

Зміни п.200-1.4 ст.200-1 ПК України спрямовані на впорядкування податкових відносин при використанні субвенції з державного бюджету для сплати податкових платежів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №375, за результатами таких змін на електронні рахунки в органах казначейства постачальників комунальних послуг повинні зараховуватись суми субвенцій з бюджету, які збільшуватимуть реєстраційну суму для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 ПК України.

Як зазначалося вище, КП «Павлоградвоканал» є платником податку на додану вартість, якому у системі електронного адміністрування податку на додану вартість відкрито рахунок №2050, згідно витягу про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку на такому рахунку №29316939 (а.с.21 т.1).

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору від 08.12.2015 року №8 про організацію взаєморозрахунків, позивачу в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 375, виділено субвенцію з державного бюджету місцевому бюджету у сумі 914784,70грн. на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Відповідно до п.8 вказаного договору КП «Павлоградводоканал» мало перерахувати до загального фонду державного бюджету кошти для погашення податкової заборгованості (з урахуванням штрафних санкцій та пені) по податку на додану вартість, в тому числі, реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) у сумі 914784,70 грн..

В матеріалах справи наявне платіжне доручення КП «Павлоградводоканал» від 21.12.2015 року № 3352, яким підтверджується спрямування суми виділеної позивачу субвенції у розмірі 914784,70грн. в рахунок погашення податкового боргу з ПДВ згідно договору про організацію взаєморозрахунків.

В матеріаліх справи наявний лист ДКС України від 16.06.2016 року №10-14/645, з якого вбачається, що від ДФС України не надходили реєстри за формою, яка передбачена чинною Специфікацією взаємодії системи Казначейства з системою Державної фіскальної служби України, а тому суми ПДВ, сплачені платниками, за результатами проведених розрахунків згідно з постановою КМУ від 04.06.2015 року №375, не відображені в системі електронного адміністрування.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та не заперечується апелянтом, що коригуючі реєстри від 18.12.2015 року направлені ДФС України до Казначейства з використанням ознаки перерахування 8 «коригування суми котлової картотеки».

Проте, з 13.06.2015 року в системі електронного адміністрування ПДВ відсутня котлова картотека і технічно реєстри з ознакою перерахування 8 не можуть бути прийняті до обробки системою АС «Є - Казна» (електронне адміністрування ПДВ).

Така ситуація обумовлена тим, що з 13.06.2015 року за ініціативи ДФС України здійснено перехід на подокументну картотеку, де реєстри обліковуються кожен як окремий документ, який підписаний електронним цифровим підписом посадових осіб ДФС України. Враховуючи зазначене, коригування документів в картотеці має відбуватися коригуючими реєстрами безпосередньо прив'язаними до кожного окремого документу в картотеці.

Відповідно до протоколу №1 Угоди про інформаційне співробітництво ДФС та Казначейством від 12.11.2014 року та Специфікації взаємодії з системами ДФС 12.05.2015 року, версія 1.12 для коригування подокументної картотек передбачено реєстри з ознакою коригування типу 9 «оновлення документу картотеці за реєстром» (а.с.6-7, 18-45 т.2).

Такий тип реєстру дозволяє коригувати реквізити доки обліковується в картотеці системи електронного адміністрування ПДВ, зокрема узгоджених податкових зобов'язань платника податку.

На момент направлення ДФС України до ДКС України коригуючих реєстрів 18.12.2015 року коригування картотеки здійснюється на підставі реєстрів з ознакою коригування типу 9 «оновлення документу в картотеці за реєстром», яка передбачена у чинній Специфікації взаємодії з системами Державної фіскальної служби України від 13.11.2015 версія 1.13, погодженій Казначейством та ДФС України.

З матеріалів справи вбачається я і проти цього не заперечував представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції, що твердження ДФС України щодо можливості застосування в системі електронного адміністрування ПДВ реєстру з ознакою перерахування 8 «коригування суми котлової картотеки», оскільки така ознака перерахування передбачена у додатках до Протоколу №1 Угоди про інформаційне співробітництво між Державною фіскальною службою України та Казначейством від 12.11.2014 року, не є дійсним. Протокол є основним базовим документом, який визначає рамкові умови співробітництва ДФС України та Казначейства в процесі електронного адміністрування податку на додану вартість. Проте, зазначений документ чіткою мірою не охоплює весь спектр технічних питань (зокрема, алгоритмів обробки, протоколів обміну, структури Х8Б - схеми, тощо). Відповідно до пункту 4.3 Протоколу питання, не визначені цим Протоколом, вирішуються в робочому порядку за взаємним погодженням сторін. Тому, Казначейством запропоновано зазначені питання зафіксувати у Специфікації взаємодії з системами автоматизації ДФСУ. При цьому, зазначений документ в обов'язковому порядку погоджується як з представниками ДФСУ, так і з представниками розробника програмного забезпечення ДФС України (ТОВ «Програміка»).

З огляду на зазначене, для коригування картотеки на суми зарахованого ПДВ до бюджету, за результатами проведених клірингових розрахунків, зокрема, і по позивачу, на виконання пункту 9 Порядку та відповідно до умов Специфікації, ДФС України повинна направити до Казначейства реєстри з ознакою коригування типу 9 «оновлення документу в картотеці за реєстром», оскільки реєстри коригування типу 8 «коригування суми котлової картотеки», починаючи з 13.06.2015 року, технологічно не можуть бути прийняті до обробки системою електронного адміністрування ПДВ.

Листом від 21.01.2016 року № 10-08/151-1122 ДКС України повідомляло ДФС України про те, що за даними АС «Є-Казна» (електронне адміністрування ПДВ), МФО 899998, інформація щодо обробки коригуючих реєстрів, зазначених в листі ДФС України, відсутня (а.с.47 т.2).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в листі від 21.01.2016 року №10-08/151-1122 відсутня жодна інформація про перелік платників податків, відносно яких ДФС України направлялися електронні коригуючи реєстри.

Отже, з наданих відповідачем суду першої та апеляційної інстанції документів не вбачається факт передачі ДФС України на адресу центрального органу казначейської служби інформації щодо обробки коригуючих реєстрів стосовно позивача.

Таким чином, ДФС України коригуючі реєстри з ознакою коригування типу 9 «оновлення документу в картотеці за реєстром» з інформацією щодо позивача до ДКС України не надавалися.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Державною фіскальною службою України не доведено правомірність не зарахування на рахунок позивача №2050 у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника кошти в сумі 914784,70 грн. відповідно до договору про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року №375.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове

задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року у справі №804/1269/15 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року у справі №804/1269/15 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 15 вересня 2016 року.

Головуючий суддя: І.В.Юрко

Судді: М.М.Гімон

С.Ю.Чумак