Справа № 819/530/16
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 р. Справа № 876/4539/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Каралюса В.М., Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання: Дутки І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Підволочиська фабрика пластмасових виробів» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.05.2016р. по справі № 819/530/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Підволочиська фабрика пластмасових виробів» до Лановецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2016 року Публічне акціонерне товариство «Підволочиська фабрика пластмасових виробів» звернулося в суд з позовом до Лановецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправними дій щодо місячного нарахування Публічному акціонерному товариству «Підволочиська фабрика пластмасових виробів» зобовязання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах після 02.01.2014 року громадянціБарняк ОСОБА_1, після 22.06.2014 року громадянці ОСОБА_2, після 29.05.2015 року громадянці ОСОБА_3.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.05.2016р. по справі № 819/530/16 в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Підволочиська фабрика пластмасових виробів» відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ПАТ «Підволочиська фабрика пластмасових виробів» оскаржило її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Сторони, будучи повідомленими про розгляд справи, явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.4ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ПАТ "Підволочиська фабрика пластмасових виробів" зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в Лановецькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

За наслідками перевірки Лановецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області позивачу направлено розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за березень та квітень 2016р. по пенсіонерах, серед яких ОСОБА_4 з 03.01.2010р. по 02.07.2016р.; ОСОБА_2 з 23.06.2010р. по 22.06.2017р.; ОСОБА_3 з 30.05.2012р. по 29.05.2019р.

Дані розрахунки містять повні відомості про осіб, яким призначена пенсія на пільгових умовах, дату призначення пенсії та дату досягнення пенсійного віку, відповідний стаж роботи на даному підприємстві, що враховано при обчисленні плати, а також частку плати до Пенсійного фонду підприємством фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Пунктами б-з ч.1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, визначено підстави та категорії працівників, які мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, на пільгових умовах. Зокрема, на пільгових умовах мають право на пенсію працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що згідно із пунктом 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до пунктів б-з частини першої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, було врегульовано Законом України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Відтак, згідно з пунктом 2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування позивач, як платник збору на обовязкове державне пенсійне страхування, зобов'язаний в порядку та розмірах, визначених Законом України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 цього ж Закону (в редакції, яка діяла до 27.04.2013 року включно), для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, обєктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014р. №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

З огляду на викладене , платники, які у 2014 році перебували на обліку, як платники фіксованого сільськогосподарського податку, з 01.01.2015 р. зобов'язані відшкодовувати Пенсійному фонду суми понесених втрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених працівникам цих підприємств.

Відповідно до ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення, право на пенсію за віком мають: чоловіки після досягнення 60 років; жінки після досягнення 55 років.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску», який набрав чинності з 28.04.2013 року, зокрема абз.4 п.1 статті 2 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування фразу статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення замінено фразою статтею 26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів відтак вважає, що згідно абз. 4 п.1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» з 28.04.2013 року для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Положеннями статті 26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в редакції Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VІ від 08.07.2011 року, чинного з 01.10.2011 року, визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначає порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, об'єктом оподаткування якого є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Враховуючи наведене, Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» є спеціальним законом, який регулює порядок справляння збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому починаючи з 28.04.2013 року підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, до набуття відповідними особами права на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Поруч із цим, з огляду на положення ч.1 ст. 58 Конституції України, колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що підприємства не повинні відшкодовувати кошти на виплату і доставку пільгових пенсій, якщо жінки до 27.04.2013 року (включно) досягли віку, встановленого статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення, тобто 55 років.

З матеріалів справи вбачається, що право на пенсію за віком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 набуде у віці 57 років 6 місяців, тому позивач зобовязаний відшкодовувати витрати на виплату і доставку цієї пенсії до 02.07.2016 р. ; право на пенсію за віком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 набуде у віці 58 років, тому позивач зобовязаний відшкодовувати витрати на виплату і доставку цієї пенсії до 22.06.2017 p.; право на пенсію за віком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 набуде у віці 59 років, тому позивач зобовязаний відшкодовувати витрати на виплату і доставку цієї пенсії до 29.05.2019 p.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (в редакції Закону, чинного на час виникнення спірних правовідносин). Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пункт 6.7 Інструкції). Таким чином, обов'язок підприємства щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій визначається законом, а розмір у відповідних розрахунках.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що управлінням Пенсійного фонду правомірно визначались суми для відшкодування ПАТ "Підволочиська фабрика пластмасових виробів" фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по пенсіонерах, що підтверджено належними та допустимими доказами, судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовлено правильно.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Підволочиська фабрика пластмасових виробів» слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 160 ч.3, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Підволочиська фабрика пластмасових виробів» залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.05.2016р. по справі № 819/530/16 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді В.М.Каралюс

ОСОБА_5

Повний текст ухвали складений 15.09.2016 року.