Справа № 822/1153/16
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1153/16

Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

15 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Мудрик І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання незаконним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Шепетівської районної державної адміністрації № 64/2016-рк від 24 травня 2016 року про оголошення догани ОСОБА_2 .

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 06.07.2016 року у задоволенні вказаного позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі, в свою чергу представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 на підставі розпорядження від 27.04.2015 №24/2015-р/к призначено на посаду начальника управління соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації.

08.04.2016 року ОСОБА_2 на ім'я голови райдержадміністрації Петрова В.А. подав заяву про надання оплачуваної додаткової відпустки з 11 по 22 квітня 2016 для участі в у екзаменаційній сесії у Хмельницькому національному університеті. Як додатки до заяви зазначено: довідка-виклик №1-3 від 08.04.2016 ХНУ.

Вказана заява погоджена заступником голови райдержадміністрації Собчук Н.М.

На підставі вищезазначеної заяви та довідки-виклику на сесію, був виданий наказ №10 від 08.04.2016 про надання ОСОБА_2 додаткової відпустки у зв'язку із навчанням на 12 днів з 11.04.2016 по 22.04.2016 включно.

Встановлено, що у працівниками Шепетівської РДА у складі трьох чоловік: керівника апарату, завідувача сектором кадрової роботи та завідувача юридичного сектору 11.04.2016 були складені та підписані Акт №1 та Акт №2 щодо відсутності ОСОБА_2 на робочому місці.

28.04.2016, позивач погодився підписати Акт про надання пояснень, в якому зазначено було причину його відсутності на робочому місці. Цей Акт був підписаний власноруч позивачем в присутності трьох свідків.

24.05.2016 розпорядженням голови Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області №64/2016-р/к ОСОБА_2 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме за відсутність його на робочому місці 11.04.2016 без поважних причин.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про відпустки" та КЗпП України, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що позивачем допущено порушення вимог Закону України "Про відпустки" оскільки подана ним заява про надання оплачуваної додаткової відпустки не була погоджена із головою Шепетівської РДА, а тому відсутність позивача на робочому місці є прогулом.

До таких висновків суд прийшов зазначаючи, що позивачем було допущено ряд порушень Закону України "Про відпустки", а саме подано заяву про надання додаткової відпустки у зв'язку із навчанням без дотримання вимог закону та видано наказ про відбуття у відпустку без погодження його заяви з головою РДА.

Регулювання трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами здійснюється на підставі Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (далі - КЗпП України ).

Стаття 139 КЗпП України зазначає, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення - догана, звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством.

За правилами ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до вимог Закону України "Про відпустки", первинними документами, якими оформляється навчальна відпустка і на підставі яких здійснюється його оплата, є:

1) Довідка-виклик на сесію, оформлена в навчальному закладі, в якому навчається працівник. Цей документ повинен містити всі основні дані для надання та оплати навчальної відпустки: форму навчання, за якою навчається працівник, рівень акредитації навчального закладу, тип навчального закладу, початок і кінець сесії, а також інформація про успішність студента (учня).

2) Заява працівника про надання йому відпустки у зв'язку з навчанням. У цій заяві працівник повинен вказати, який саме навчальну відпустку йому необхідний (оплачуваний або неоплачуваний) і якої тривалості.

3) Наказ по підприємству, підписаний керівником, про надання оплачуваної або неоплачуваної відпустки працівникові. Відповідно до ст.21 Закону №504 навчальні відпускні повинні видаватися працівникові за три дні до надання відпустки.

При цьому, відповідно до регламенту Шепетівської РДА у п. 5.2.4 який визначає порядок надання відпусток для працівників адміністрації, зокрема керівники структурних підрозділів райдержадміністрації за погодженням з головою райдержадміністрації видають наказ про своє відбуття у відпустку, копія якого надається у сектор кадрової роботи апарату адміністрації.

Як вже зазначалося вище, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до чинного законодавства - дисциплінарна відповідальність державного службовця полягає в накладенні передбачених законом дисциплінарних стягнень за порушення ним службової дисципліни. Порушенням службової дисципліни вважається протиправне, неналежне виконання працівником трудових обов'язків. Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, до складу якого традиційно включається субєкт, суб'єктивна сторона, об'єкт і об'єктивна сторона.

Суб'єктом дисциплінарного проступку є особа, яка перебуває у трудових правовідносинах з відповідачем.

Суб'єктивну сторону дисциплінарного проступку характеризує вина і виступає в двох формах: умислу чи необережності.

В усіх випадках наявності вини спільним і обов'язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння, якщо ж немає усвідомлення немає і вини.

Об'єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки субєкта, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ними і поведінкою правопорушника.

Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП, правилами внутрішнього трудового розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Загальним об'єктом дисциплінарного проступку є дисципліна праці. Дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну.

При притягненні до дисциплінарної відповідальності слід обов'язково встановлювати чи був насправді факт порушення трудової дисципліни, в якій формі вини проявилось порушення трудової дисципліни, причини, що спонукали працівника вчинити дисциплінарний проступок, обставини, за яких його вчинено.

Розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника, повинно бути винесений органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці, та не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення вказаний орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення з тим, щоб при прийнятті відповідного рішення врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_2 на ім'я голови райдержадміністрації Петрова В.А. 08.04.2016 подав заяву про надання оплачуваної додаткової відпустки з 11 по 22 квітня 2016 для участі в у екзаменаційній сесії у Хмельницькому національному університеті. Як додатки до заяви зазначено: довідка-виклик №1-3 від 08.04.2016 ХНУ.

Однак вказана заява погоджена, заступником голови райдержадміністрації Собчук Н.М.

08.04.2016 року позивачем був виданий наказ № 10 -в про надання додаткової відпустки у зв'язку з навчанням.

Отже, враховуючи зазначене, прослідковується певний алгоритм дій в даному випадку позивача, необхідних для видання наказу про своє відбуття у відпустку у зв'язку із навчанням, а саме наявність відповідного виклику, написання заяви та погодження її з керівником. Тільки після зазначеного, такий працівник має право на видачу наказу про своє відбуття у відпустку, який в свою чергу і є підставою для відбуття у відпустку.

Колегія суддів зазначає, що хоча вказаний наказ і був прийнятий з можливими порушення проте він є чинним та не скасований, при цьому його прийняттю також передувала згода керівництва на його прийняття (підписання заяви).

Як вже зазначалося, така заява була підписана не головою РДА, а його заступником.

Разом з тим відповідно матеріалам справи, що заяву на відпустку у зв'язку із навчанням ОСОБА_2 погодила Собчук Н.М. ( заступник голови РДА ) та засвідчила особистим підписом, оскільки відповідно до п.2.2 додатку №1 розпорядження голови райдержадміністрації від 15.12.2015 №310/2015-р "Про розподіл обов'язків між головою, першим заступником, заступником голови районної державної адміністрації та керівником апарату районної державної адміністрації", у межах своїх функціональних повноважень та повноважень, наданих чинним законодавством, спрямовує, координує і контролює роботу управління соціального захисту населення райдержадміністрації, керівником якого є ОСОБА_2

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9, судової практики та листа Міністерства праці та соціальної політики від 20.11.2006 №270/06/187-06, причину прогулу можна вважати поважної, якщо явці на роботу перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником; однією з поважних причин є також відсутність на роботі з дозволу безпосереднього керівника.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що оскільки позивачем було вчинено ряд необхідних дій спрямованих на дотримання вимог законодавства ( написання заяви, її погодження, наявність виклику на навчання, видача наказу про своє відбуття у відпустку), а також того факту, що виданий ним 08.04.2016 року наказ визнаний не дійсним та скасований не був то в таких діях позивача відсутній факт порушення трудової дисципліни, у вигляді прогулу, оскільки в його діях відсутня вина.

Керівництву позивача було відомо про те, що він має бажання отримати відповідну відпустку, написав заяву та погодив її, видав наказ та з вказаного в заяві числа буде відсутній на робочому місці через знаходження у відпусті у зв'язку із навчанням, при цьому під час вчинення позивачем вказаних дій до нього з боку керівництва не було жодних зауважень з приводу порушень процедури (порядку відбуття у відпустку) та попереджень про те, що у випадку не дотримання ним відповідних вимог така відсутність на робочому місці буде вважатись прогулом.

Таким чином, позивач будучи відсутнім на робочому цілком законно вважав, що він не вчиняє дисциплінарне порушення у вигляді прогулу, оскільки його відсутність обумовлена відпусткою.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани ОСОБА_2 повністю відповідає вимогам чинного законодавства, є обґрунтованим, підтвердженими належними та допустимими доказами, проведеними з урахуванням вини працівника, усіх обставин за яких вчинено проступок, попередньої роботи працівника та здійснене в межах правового поля України.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання незаконним та скасування розпорядження скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Шепетівської районної державної адміністрації № 64/2016-рк від 24 травня 2016 року про оголошення догани ОСОБА_2.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 вересня 2016 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.