Справа № 487/4067/16-а
Суддя: Нікітін Д. Г.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/4067/16-а
Провадження № 2-а/487/150/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2016 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді -Нікітіна Д.Г.,
при секретарі - Оцабера М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві ГУ НП України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 03.08.2016 року серії АР №035041. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що не порушував правил дорожнього руху, що виключає склад адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, зазначив, що постанова АР №035041 від 03.08.2016 року винесена законно та обґрунтовано.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час несення служби 05.08.2016 року інспекторами Управління патрульної поліції м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4, ОСОБА_5 було виявлення порушення Правил дорожнього руху - водій транспортного засобу РУТА 19 з державним номерним знаком НОМЕР_1 (маршрутне таксі № 16) проїхав перехрестя вул. Крилова та Курортної, не увімкнувши покажчик повороту. Окрім цього, водій вищевказаного автомобіля, повторно вчинив назване правопорушення на перехресті вул. Курортної та вул. Озерної. Працівниками патрульної поліції було прийнято рішення направитися на кінцеву зупинку маршруту № 16, щоб не створювати незручності для пасажирів маршрутного таксі. Інспектори поліції підійшли до водія вищевказаного т/з, котрим виявився ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, представились належним чином, роз'яснили суть вчиненого правопорушення та згідно з п.2 ч.І ст. 32 «Про Національну поліцію» та попросили пред'явити документи зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі п. 2.4 ПДР України.

В ході перевірки документів Позивач зазначив, що не має при собі посвідчення водія відповідної категорії. Оцінивши суть скоєного, патрульним було роз'яснено ст.ст. 268, 307, 308 КУпАП громадянину ОСОБА_3 після чого було прийнято рішення про винесення Постанови у справі про адміністративні правопорушення.

На підставі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються однією посадовою особою, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Так як, санкції обох статей передбачають однакове стягнення - штраф в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто правопорушення однакового ступеню тяжкості. Отже, патрульні мали право скласти одну постанову за будь-якою з статей, на їх вибір. В результаті Постанову було винесено та в фабулі зазначено обидва правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 і ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Оскільки керувати без посвідчення водія заборонено, а позивач виявив намір продовжувати працювати на маршруті, патрульні поліцейські на службовому автомобілі разом з правопорушником прослідували до місця проживання останнього. Позивач, взявши з дому посвідчення водія, був доставлений патрульними поліцейськими на службовому автомобілі на" кінцеву зупинку маршрутних таксі № 16, де він залишив свій автомобіль.

На підставі ст. 69 КАС України, доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли є підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 4 Наказу №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 року передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою, третьою статті 122 КпАП України.

Частиною 1 ст. 122 КпАП України передбачено відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст. 251 КпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків…, показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 288 ч. 1 п. 3 КпАП України постанова органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в районний суд у порядку, визначеному КАС України.

Врахувавши ст. 222 КпАП України, ст. 278 КпАП України, що до його компетенції належить розгляд адміністративної справи за порушення правил дорожнього руху, з'ясувавши всі обставини які підлягаю зясуванню під час розгляду адміністративної справи (ст. 280 КУпАП), оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), додержуючись вимог ст. 258 КУпАП, наказу 1395 від 07.11.2015 року «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, тобто пройшов правову експертизу на відповідність його Конституції та законодавству України, відповідно до п. 1.3 Загальних положень «Порядок подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації», за порушення вимог д/з 3.34 додатку 1 Правил дорожнього руху України рядовий поліції Бортник С.О. виніс, на місці вчинення правопорушення, відносно гр. ОСОБА_7 постанову ПС1 № 959563 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Ч. 4 ст. 258 КУпАП зазначає, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу. Крім того, згідно з частиною п'ятою цієї статті якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Пункт 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, співробітником патрульної поліції м. Миколаєва правомірно не було складено протокол про адміністративне правопорушення, а винесено саме постанову.

Сукупністю досліджених судом належних допустимих доказів, узгоджених між собою, а саме: відеозаписом із місця події, підтверджено факт проїзду перехрестя, не увімкнувши покажчик повороту, а також факт керування транспортним засобом без посвідчення відія. З огляду на викладене, оскаржувана постанова, яка винесена з дотриманням ст. 283 КУпАП, є правомірною та скасуванню не підлягає. Доводи позивача суд розцінює критично, оскільки дане твердження не підкріплено жодним доказом, та фактично свідчить про суб'єктивне тлумачення позивачем норм чинного законодавства України з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 11, 159, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві ГУ НП України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови через Заводський районний суд міста Миколаєва.

Суддя Д.Г. Нікітін