Справа № 802/929/16-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 вересня 2016 р. Справа № 802/929/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

позивача: Куляса С.М.

представників відповідача: Країла С.В., Кутніка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: відділу освіти Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області

про: зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до відділу освіти Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у період з 23.03.2015 р. по 24.07.2015 р., з 04.08.2015 р. по 31.08.2015 р., з 11.09.2015 р. по 30.11.2015 р., з 11.12.2015 р. по 31.01.2016 р., з 02.02.2016 р. по 05.04.2016 р. позивач проходив службу в зоні антитерористичної операції.

Згідно абз. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2015 № 522 «Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції» працівникам установ, закладів та організацій, що фінансуються з бюджету, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах її проведення, заробітна плата за фактичний час перебування в таких районах підвищується на 50 відсотків (за наявності підтвердних документів).

Відповідач за період мобілізації виплачував ОСОБА_1 середній заробіток.

Позивач вважає, що він має право на нарахування і виплату підвищеної на 50 відсотків заробітної плати, в зв`язку з чим звернувся з даним адміністративним позовом до суду, в якому просить зобов`язати відділ освіти Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області нарахувати та виплатити позивачу підвищену на 50 відсотків заробітну плату за час перебування в районі проведення антитерористичної операції, а саме за період з 23.03.2015 р. по 24.07.2015 р., з 04.08.2015 р. по 31.08.2015 р., з 11.09.2015 р. по 30.11.2015 р., з 11.12.2015 р. по 31.01.2016 р., з 02.02.2016 р. по 05.04.2016 р. у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2015 №522 «Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції».

Позивач в судовому засіданні надав пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви та просив задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача проти позовних вимог заперечували з підстав, викладених в письмових запереченнях та просили відмовити у задоволенні адміністративного позову. Зазначили, що право на підвищення заробітної плати на 50 відсотків за фактичний час перебування в районах проведення АТО відповідно до постанови КМУ від 22.07.2015 №522 мають лише ті працівники підприємств, установ, організацій, які на підставі відповідних рішень Антитерористичного центру при Службі безпеки України та відповідного клопотання штабу АТО направляються для забезпечення проведення АТО, а не мобілізовані працівники таких підприємств, установ, організацій, яким являвся позивач.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює у відділі освіти Шаргородської РДА на посаді керівника гуртка у Шаргородському будинку дитячої та юнацької творчості.

Позивач проходив військову службу в зоні антитерористичної операції.

Так, згідно довідки в/ч польова пошта НОМЕР_1 від 06.04.2016 р. №1099 солдат ОСОБА_1 у період з 23.03.2015 р. по 24.07.2015 р., з 04.08.2015 р. по 31.08.2015 р., з 11.09.2015 р. по 30.11.2015 р., з 11.12.2015 р. по 31.01.2016 р., з 02.02.2016 р. по 05.04.2016 р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

Позивач звертався до Шаргородської РДА Вінницької області та до Вінницької обласної організації профспілки працівників освіти і науки України із заявою щодо виплати заробітної плати як учаснику АТО.

ОСОБА_1 було надано відповіді на його звернення, в яких зазначено, що постанова Кабінету Міністрів України від 22.07.2015 № 522 «Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції» на військовослужбовців не поширюється (а.с. 9-11).

Вирішуючи даний спір по суті, суд враховує наступне.

Відповідно до частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (далі - працівники), за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою 2501350 "Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період" (далі - бюджетні кошти), визначає Порядок виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, а також працівникам, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2015 р. № 105 (далі Порядок №105).

Відповідно до п. 2 Порядку №105 головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Міністерство соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - структурні підрозділи соціального захисту населення); структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад (далі - органи соціального захисту населення).

Пункт 3 Порядку №105 визначає, що бюджетні кошти спрямовуються підприємствам, установам, організаціям на компенсацію витрат на виплату середнього заробітку працівникам, які працювали на таких підприємствах, в установах, організаціях на час призову на військову службу, не більше одного року (далі - компенсація).

Згідно п. 4 Порядку №105 для виплати компенсації підприємство, установа або організація подає щомісяця до 15 числа органу соціального захисту населення звіт про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 1, погоджений районним (міським) військовим комісаріатом, який здійснював призов працівника на військову службу, в частині підтвердження призову та проходження військової служби, для подання до 19 числа їх копій, а також зведених звітів про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 2 структурним підрозділам соціального захисту населення.

Структурні підрозділи соціального захисту населення щомісяця до 23 числа подають відомості про загальний обсяг фактичних витрат на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 3 Мінсоцполітики для спрямування їм бюджетних коштів, що спрямовуються органам соціального захисту населення для перерахування підприємствам, установам, організаціям.

Пункт 5 Порядку визначає, що обчислення середнього заробітку працівників здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100.

З огляду на те, що позивач проходив військову службу в зоні антитерористичної операції за призовом під час мобілізації, компенсація із бюджету середнього заробітку здійснюється згідно з Порядком.

Абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2015 № 522 «Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції» (далі - постанова № 522) (набрала чинності 29.07.2015) установлено, що працівникам установ, закладів та організацій, що фінансуються з бюджету, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах її проведення, заробітна плата за фактичний час перебування в таких районах підвищується на 50 відсотків (за наявності підтвердних документів).

В пункті 2 постанови №522 Кабінет Міністрів України рекомендує керівникам інших суб`єктів господарювання передбачити в колективних договорах норму щодо виплати їх працівникам підвищеного розміру заробітної плати за участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах її проведення.

Аналіз положень постанови №522 свідчить про те, що по-перше, вказані гарантії оплати праці носять загальний характер і стосуються всіх працівників установ, закладів та організацій, що фінансуються з бюджету, та які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах її проведення; по-друге, постанова №522 не містить будь-яких застережень щодо можливості застосування вказаних норм до працівників, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, тощо.

В якості доказу на підтвердження участі позивача у забезпеченні проведення антитерористичної операції до суду надано довідку в/ч пп В0849 від 06.04.2016 р. №1099, згідно якої солдат ОСОБА_1 дійсно у період з 23.03.2015 р. по 24.07.2015 р., з 04.08.2015 р. по 31.08.2015 р., з 11.09.2015 р. по 30.11.2015 р., з 11.12.2015 р. по 31.01.2016 р., з 02.02.2016 р. по 05.04.2016 р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

Відповідно до наказу Шаргородського районного будинку дитячої та юнацької творчості від 10.03.2015 р. №2/1 увільнено ОСОБА_1 , керівника гуртків від роботи з 10.03.2015 р. із робочого місця та щомісячною виплатою грошового забезпечення строком відповідно до чинного законодавства в зв`язку з призовом на військову службу згідно з Указом Президента України про часткову мобілізацію.

Згідно наказу командира військової частини пп НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.04.2016 р. №98 молодшого сержанта ОСОБА_1 , звільненого наказом командира 72 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 31.03.2016 р. №72-рс у запас згідно Указу Президента України від 25.03.2016 р. №115/2016, направлено для зарахування на військовий облік до Шаргородського районного військового комісаріату Вінницької області.

Відповідач за період мобілізації виплачував ОСОБА_1 середній заробіток, що підтверджується довідкою від 12.08.2016 р. № 466/1.

Враховуючи те, що позивач є працівником установи, що фінансується з бюджету, та приймав участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах її проведення, що підтверджується довідкою військової частини, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання підвищення заробітної плати згідно Постанови № 522.

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача у запереченнях на те, що працівники (невійськовослужбовці), які (на підставі відповідних рішень (клопотань) Антитерористичного центру при Службі безпеки України) прибували до районів проведення АТО для виконання своїх функцій із забезпечення її проведення, вважаються такими, що знаходяться у службовому відрядженні відповідно до Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.98 р. N 59, зареєстрованим в Міністерстів юстиції України 31.03.98 р. за N 218/2658 (далі - Інструкція).

Так, згідно п. 1 Розділу І «Загальні положення» Інструкції, службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника органу державної влади, підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів, на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв`язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).

Направлення працівника підприємства у відрядження здійснюється керівником цього підприємства або його заступником і оформляється наказом (розпорядженням) із зазначенням: пункту призначення, найменування підприємства, куди відряджений працівник, строку й мети відрядження (п. 1 Розділу ІІ «Порядок відрядження в межах України» Інструкції).

На думку суду, проходження військової служби у зв`язку з мобілізацією виключає можливість оформлення службовим відрядженням відсутності працівника на роботі. Натомість, під час судового розгляду справи відповідачем не доведено, а судом не встановлено, що позивач направлявся на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв`язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).

Зважаючи на вищевикладене та те, що постанова №522, якою регулюються питання особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції набрала чинності 29.07.2015 р, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищену на 50 відсотків заробітну плату, з урахуванням проведених витрат, за участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції за періоди з 04.08.2015 по 31.08.2015, з 11.09.2015 по 30.11.2015, з 11.12.2015 по 31.01.2016, з 02.02.2016 по 05.04.2016 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України "Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції" від 22.07.2015 № 522.

При ухваленні рішення в даній справі суд також керувався наступним.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене позов підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України підстав для стягнення судових витрат не вбачається.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати відділ освіти Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищену на 50 відсотків заробітну плату, з урахуванням проведених витрат, за участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції за періоди з 04.08.2015 по 31.08.2015, з 11.09.2015 по 30.11.2015, з 11.12.2015 по 31.01.2016, з 02.02.2016 по 05.04.2016 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України "Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції" від 22.07.2015 № 522.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович