Справа № 183/1900/16
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/1900/16
№ 2-а/183/138/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщені суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до депутата Новомосковської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому вказує, що відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» він зареєстрував в загальному відділі Новомосковської міської ради інформаційний запит від 16 лютого 2016 року на ім`я депутата Новомосковської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_2 про надання копії декларації про доходи (2014 року), отриманим ним за період роботи, яка надавалась на час обрання депутатом Новомосковської міської ради Дніпропетровської області. Але відповіді та копії декларації досі немає. Відповідно до ст. 20 цього закону розпорядник інформації має надати відповідно на запит на інформацію не пізніше 5 робочих днів з дня отримання запиту. Позивач вказує, що відповідно до ч.4 ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних», персональні дані фізичної особи, яка претендує зайняти або займає виборну посаду у представницьких органах, не належить до інформації з обмеженим доступом Відповідач є депутатом місцевої ради, тому є публічною особою і є повноважним і рівноправним членом Новомосковської міської ради Дніпропетровської області - представницького органу місцевого самоврядування. Декларація про доходи депутата не належить до інформації з обмеженим доступом. Відповідно до ст. 34 Конституції, кожному гарантується право вимагати від розпорядника інформації надавати повну відповідь на інформаційний запит у встановлені законом строк. Позивач просить визнати дії відповідача депутата Новомосковської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_2 на приховування інформації і за ненадання її, а саме декларації за 2014 рік на його інформаційний запит неправомірними, та зобовязати відповідача надати відповідь на його інформаційний запит та копію декларації про доходи за 2014 рік на адресу позивача.

В судове засідання позивач не з`явився, підстав неявки не повідомив, просив розглянути справу в порядку скороченого провадження. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідач - депутат Новомосковської міської раді Дніпропетровського області ОСОБА_2, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до судового засіданні не з`явився, поважних причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи вимоги адміністративного позову про розгляд справи за відсутності позивача та неявку відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження та приходить до наступних висновків.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист, та передбачено що юрисдикція судів поширюється на всі право відносини, що виникають у державі ( ст.ст. 55, 124 Конституції України).

Згідно зі ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно зі ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільські, селищні, районні, обласні ради є представницькими органами місцевого самоврядування, які складають з депутатів, обраних до відповідної ради.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України. Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов'язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Таким чином, депутатом місцевої ради є публічна особа, яка за законом має відповідний статус.

Виходячи із встановленого ст. 8 Конституції України принципу верховенства права, суд вважає, що при вирішенні даного спору, підлягають застосуванню норми Конституції України, Законом України «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», Закон України «Про статус депутатів», Закон України «Про місцеве самоврядування», Закону України «Про доступ до публічної інформації».

На підставі абз. 13 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міське раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

У відповідності до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Право на доступ до публічної інформації гарантується кожному на підставі ст. 34 Конституції України.

Відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», порядок здійснення та забезпечення право кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації що становить суспільний інтерес.

Згідно зі ст.3, 4, 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обовязком розпорядників інформації надавати і оприлюднювати інформацію, у тому числі за максимально спрощеною процедурою подання інформаційного запиту на інформацію.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» до розпорядників інформації для цілей цього закону визнаються субєкти владних повноважень - орган державної влади, інші державні органи, та органи місцевого самоврядування, інші субєкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обовязковим для виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», депутати місцевих рад зобовязані подавати відомості про майно, доходи, витрати, зобовязання фінансового характеру у порядку та обсягах визначених законами, та іншими виданими на їх основі нормативно-правовими актами. Порядок оприлюднення зазначених відомостей визначається законом.

Таким чином, позивач мав право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію про майновий стан відповідача.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію.

Розпорядником інформації щодо майнового стану відповідача є Міська рада і саме до цього органу відповідач повинен надати декларацію про майновий стан, а саме до загального відділу Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, який повинен надати інформацію не пізніше 5 робочих днів з дня отримання запиту.

Але позивач звернувся безпосередньо до депутата Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, який не є розпорядником інформації, а лише зобов`язаний надати декларацію до органу місцевого самоврядування, а останній повинен її розповсюдити у встановленому законом порядку.

Враховуючі вищевказане, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить з того, що позивачем до позову надано клопотання, в якому він просить звільнити його від сплати судового збору, в звязку з тяжким матеріальним становищем, але доказів свого тяжкого матеріального становища станом на час розгляду справи в суді не надав, тому суд вважає стягнути з позивача судовий збір відповідно до ст.ст. 94, 98 КАС України, у розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави.

На підставі викладеного і керуючи ст.ст. 2, 3, 17, 183 -2 КАС України, суддя,-

постановив:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до депутата Новомосковської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя Д.О. Парфьонов