Справа № 128/1575/14-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

15 вересня 2016 р. Справа № 128/1575/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Юлії Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Мельника Віктора Сергійовича,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

представника третьої особи: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: гаражного кооперативу Гаражно-будівельного кооперативу "Десна-Авто" в особі ОСОБА_4

до: комунального підприємства "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації", відділу з питань державної реєстрації Вінницької районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5

про: зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла з Вищого адміністративного суду адміністративна справа за позовом гаражного кооперативу Гаражно-будівельного кооперату "Десна-Авто" в особі ОСОБА_4 до комунального підприємства "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації", відділу з питань державної реєстрації Вінницької районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 10.01.2014 року головою ГБК "Десна-Авто" ОСОБА_4 було подано до КП "ВООБТІ" заяву про скасування реєстраційного посвідчення від 15.12.2008 року, яке посвідчує право власності ОСОБА_5 на охоронно-офісне приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, записане в реєстрову книгу №3 за реєстровим №2 від 15.12.2008 року, видане на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20.11.2008 року по справі №2-1772/08 та вилучення з реєстрової книги за №3 за реєстровим №2 запису про дану будівлю, оскільки рішенням апеляційного суду Вінницької області від 22.11.2012 року було скасовано рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20.11.2008 року по справі №2-1772/08 та ухвалено нове рішення, яким в позові ОСОБА_5 до Деснянської сільської ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на незакінчену охоронно-офісну будівлю АДРЕСА_1 відмовлено. На вказану заяву ОСОБА_4 отримала відповідь, що КП "ВООБТІ" з 01.01.2013 року відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не наділене повноваженнями щодо внесення змін в паперові носії - реєстрову книгу, реєстраційне посвідчення, які є складовою Реєстру прав власності та запропоновано звернутися до відповідної реєстраційної служби.

З аналогічною заявою 21.01.2014 року голова ГБК "Десна-Авто" ОСОБА_4 звернулася до реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції та отримала відмову, оскільки для цього необхідно подати реєстратору відповідне судове рішення про скасування рішення реєстратора.

У зв'язку з тим, що відповідачами відмовлено позивачу в скасуванні реєстраційного посвідчення від 15.12.2008 року, яке посвідчує право власності ОСОБА_5 на охоронно-офісне приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, записане в реєстрову книгу №3 за реєстровим №2 від 15.12.2008 року, видане на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20.11.2008 року по справі №2-1772/08 та вилученні з реєстрової книги за №3 за реєстровим №2 запису про дану будівлю і ОСОБА_5 в даний час фактично не є власником даної будівлі, позивач вважає, що порушені її права як дійсного власника - ГБК "Десна-Авто".

Ухвалою суду від 15.09.2016 року позовну вимогу про зобов'язання реєстраційну службу Вінницького районного управління юстиції Вінницької області скасувати державну реєстрацію охоронно-офісного приміщення АДРЕСА_1, записаного в реєстрову книгу за №3 за реєстровим номером 2 від 15.12.2008 року, що належало ОСОБА_5 на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20.11.2008 року по справі №2-1772/08 за клопотанням представника позивача залишено без розгляду.

У судовому засіданні представник позивача вимогу про зобов'язання Комунальне підприємство " Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації " скасувати видане реєстраційне посвідчення від 15 грудня 2015 року, що посвідчує право власності охоронно - офісного приміщення АДРЕСА_1, записаного в реєстрову книгу за № 3 за реєстровим № 2 від 15 грудня 2008 року, що належало ОСОБА_5 на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20.11.2008 року по справі № 2-1772/08, та вилучити з реєстрової книги запис за № 3 за реєстровим № 2 про дану будівлю підтримав, простив суд її задовольнити. Крім підстав, викладених в позовній заяві, додатково зазначив, що у відповідача наявні підстави для скасування реєстраційного посвідчення, що посвідчує право власності спірного приміщення, а відмова у його скасуванні порушує права позивача на отримання його у власність. Окрім цього, зазначив, що в межах заявлених позовних вимог наявний спір про право на спірну будівлю.

Представник відповідача - КП "ВООБТІ" позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні даного позову, зазначивши, що у зв'язку з набранням чинності внесених змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" з 01.01.2013 року повноваження реєстраторів бюро технічної інвентаризації щодо проведення державної реєстрації прав припинені та підприємства БТІ відключені від електронного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Представник відповідача - відділу з питань державної реєстрації Вінницької районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а у вирішенні заявленого позову покладається на розсуд суду (вх.№19001 від 12.09.2016 року).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Крім того, зазначив, що позивачем не доведено, які саме його права порушує видане відповідачем реєстраційне посвідчення від 15 грудня 2008 року, що посвідчує право приватної власності охоронно-офісного приміщення АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

15.12.2008 року Вінницьким обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації видано реєстраційне посвідчення ОСОБА_5, що посвідчує право приватної власності на охоронне офісне приміщення АДРЕСА_1.

10.01.2014 року головою ГБК "Десна-Авто" ОСОБА_4 подано до КП "ВООБТІ" заяву про скасування реєстраційного посвідчення від 15.12.2008 року, яке посвідчує право власності ОСОБА_5 на охоронно-офісне приміщення, яке знаходиться за адресою: вул. Гагаріна Вінницького району Вінницької області, записаного в реєстрову книгу за №3 за реєстровим №2 від 15.12.2008 року, видане на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20.11.2008 року по справі №2-1772/08 та вилучення з реєстрової книги запис за №3 за реєстровим №2 про дану будівлю. На вказану заяву було отримано відповідь, що КП "ВООБТІ" з 01.01.2013 року відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не наділене повноваженнями щодо внесення змін в паперові носії - реєстрову книгу, реєстраційне посвідчення, які є складовою Реєстру прав власності та запропоновано звернутися до відповідної реєстраційної служби.

21.01.2014 року голова ГБК "Десна-Авто" ОСОБА_4 з аналогічною заявою звернулася до реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції, де також отримала відмову у скасуванні реєстраційного запису, оскільки для цього їй необхідно подати реєстратору відповідне судове рішення про скасування рішення реєстратора та інші передбачені законодавством документи.

У зв'язку з тим, що відповідачами відмовлено позивачу в скасуванні реєстраційного посвідчення від 15.12.2008 року, яке посвідчує право власності ОСОБА_5 на охоронно-офісне приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, записане в реєстрову книгу №3 за реєстровим №2 від 15.12.2008 року, видане на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20.11.2008 року по справі №2-1772/08 та вилученні з реєстрової книги за №3 за реєстровим №2 запису про дану будівлю, а реєстрація за ОСОБА_5 права власності на вказану будівлю порушує права та інтереси дійсного власника - ГБК "Десна-Авто" та зумовила її звернення до суду з даним позовом, у якому позивач просить зобов'язати комунальне підприємство "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" скасувати видане КП "ВООБТІ" реєстраційне посвідчення від 15.12.2008 року, що посвідчує право власності охоронно-офісного приміщення АДРЕСА_1, записаного в реєстрову книгу за №3 за реєстровим №2 від 15.12.2008 року, що належало ОСОБА_5 на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20.11.2008 року по справі №1-1772/08 та вилучити з реєстрової книги запис за №3 за реєстровим №2 про дану будівлю.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зі змісту пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України вбачається, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Отже, необхідною та єдиною ознакою справи адміністративної юрисдикції має бути публічно-правовий спір.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин.

Публічно-правові відносини - це відносини між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і фізичними та юридичними особами

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається із матеріалів справи, після відкликання позовної вимоги щодо зобов'язання реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області скасувати державну реєстрацію охоронно-офісного приміщення АДРЕСА_1, записаного в реєстрову книгу за №3 за реєстровим номером 2 від 15.12.2008 року, що належало ОСОБА_5 на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20.11.2008 року по справі №2-1772/08 даний спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, адже має місце спір про право.

Суд зазначає, що право власності в об'єктивному розумінні - це сукупність правових норм, які встановлюють і охороняють належність матеріальних благ конкретним суб'єктам - власникам, у тому числі визначають підстави та умови виникнення і припинення в них цього права щодо цих благ. Такі правові норми у сукупності утворюють відповідний інститут права власності, норми якого закріплені у тому числі і Цивільним Кодексом України.

Положеннями ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства, здійснюються за правилами цивільного судочинства.

Із зазначеного слідує, що спірні правовідносини, які є предметом розгляду у даній справі, пов'язані із правом власності третьої особи на охоронно-офісне приміщення, тобто цивільного права, у зв'язку з чим суд доходить висновку про те, що даний спір не є публічно-правовим, а випливає з відносин права власності і має вирішуватися судом за правилами ЦПК.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від 08.06.2016 у справі №809/1841/15.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, беручи до уваги пояснення представників сторін, наданих у справу доказів та, безумовно, правову позицію Верховного Суду України, суд дійшов висновку, що даний спір не носить характеру публічно-правового та, як наслідок, не належить до юрисдикції адміністративних судів та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином, адміністративний суд не може здійснювати розгляд справи не віднесеної до його юрисдикції так як не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні ч. 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що провадження у даній справі необхідно закрити. Одночасно суд роз'яснює позивачу, що розгляд даного спору віднесено до цивільною юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 157, 165, 186, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом гаражного кооперативу Гаражно-будівельного кооперативу "Десна-Авто" в особі ОСОБА_4 до комунального підприємства "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації", відділу з питань державної реєстрації Вінницької районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити дії - закрити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна