Справа № 819/737/16
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 р. Справа № 876/5620/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області про внесення змін в актовий запис,-

В С Т А Н О В И Л А:

21 червня 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області, в якому просила внести зміни до актового запису про шлюб її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 №6 від 20 вересня 1954 року, який зареєстрований у Трудолюбівській (Швейківській) сільській раді Монастириського району Тернопільської області, вказавши національність матері ОСОБА_5 «полька».

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на неї, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт по справі зазначає, що всупереч вимогам п.1,2,3,4 ч.1 ст.161 КАС України при прийнятті оскаржуваного рішення суд неправильно вирішив питання про те, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються; не дослідив чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; невірно визначив правову норму, яку належить застосовувати до правових правовідносин. Вважає постанову суду першої інстанції винесеною з порушенням викладеної норми, а тому, підлягає скасуванню.

Відповідачем подано клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Позивач в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, клопотання про розгляд справи за її участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 народилася 18.07.1964 року в м. Підгайці Тернопільської області, в свідоцтві про народження 1-ИД №107564 від 07 жовтня 2009 року в графі «батьки» зазначено батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_4. В актовому записі про шлюб батьків №6 від 20 вересня 1954 року, складеного виконавчим комітетом Швейківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, зазначено національність матері «українка». На даний час батьки позивача є померлими.

ОСОБА_6, мати ОСОБА_4, яка народилася в селі Трудолюбівка (Швейків) Монастириського району Тернопільської області за національністю «полька», що підтверджується паспортом VI-KT №702551 від 11 жовтня 1957 року.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб батьків №6 від 20.09.1954 року, складеного у виконкомі Швейківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, а саме щодо зміни національності матері «українка» на національність «полька», оскільки її мати ОСОБА_4 завжди вважала себе полькою та дотримувалася римо-католицьких обрядів.

Згідно висновку Підгаєцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 11.06.2016 року у задоволенні вищевказаної заяви позивача відмовлено з підстави відсутності підтверджуючих документів.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх, формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд, здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно положень ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану, відповідно до частини 3 статті 9 Закону, це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Відповідно до частини 4 тієї ж статті для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

На виконання цих вимог Закону наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011р. № 96/5 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання у п. 1.1 яких передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції у випадках передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 2.6 Правил, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

На підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України, додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому (п.2.7 Правил).

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що орган реєстрації актів цивільного стану вправі внести зміни до актового запису цивільного стану, тільки у тому випадку, коли для цього наявні достовірні дані.

Як видно із висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану, на підтвердження свого прохання, заявником були надані та відділом зібрані такі документи: фотокопія паспорта МС 109879, виданого Підгаєцьким РВ УМВСУ 30.09.1996 року; копії свідоцтв про народження заявника та її матері; повний витяг з Реєстру про народження матері заявника №16750783; повний витяг з Реєстру про шлюб батьків №16750839; повний витяг з Реєстру про народження заявника №16750924; повний витяг з Реєстру про шлюб заявника №16751002; повний витяг з Реєстру про смерть матері №16751267; повний витяг про смерть батька №16751291.

Відповідачем на основі документів, представлених заявником, було встановлено, що в актовому записі про народження матері заявника №15 від 29.05.1937р., складеного у с.Швейків Монастирського району Тернопільської області графа «національність» відсутня, і як наслідок, у задоволенні вищевказаної заяви відмовлено з підстав відсутності підтверджуючих документів.

Підставою для внесення змін до актового запису, виходячи із предмету позову, є встановлення факту, що мати позивача за національністю є "полькою" і відповідно підтвердження цього належними доказами.

У відповідності до ст. 11 Закону України Про національні меншини громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

На переконання апеляційного суду, зазначена правова норма передбачає право особи самостійно обирати та відновлювати свою національність, а отже, із відповідною заявою вправі звертатися саме особа, яка вважає, що її національність зазначена невірно.

Як видно з матеріалів справи, мати позивача за життя свою національність не змінювала.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем не подано жодних документів, які б вказували те, що національність її матері «полька».

Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

При цьому, у відповідності до приписів ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, що є способом відновлення чи захисту порушеного права.

Разом із тим, у прохальній частині позовної заяви ОСОБА_2 не зазначено якими рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача порушені її права, свободи або інтереси, що у свою чергу виключає застосування задоволення адміністративного позову із покладенням на відповідача певних обовязків.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому, підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.160, ст. 195, ст. 197, ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 липня 2016 року по справі №819/737/16 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя С.І. Богаченко

Суддя А.І. Рибачук

Суддя Д.М. Старунський