Справа № 826/5534/16
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 вересня 2016 року 14:57 №826/5534/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області
до публічного акціонерного товариства «Укрнафта»
про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:

Охтирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Сумській області (надалі - позивач або Охтирська ОДПІ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі - відповідач або ПАТ «Укрнафта») в особі Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (надалі - НГВУ «Охтирканафтогаз» або відокремлений підрозділ), в якій просить суд стягнути кошти в сумі 12 813 105,90 грн. за рахунок готівки, що належить платнику податків, та з рахунків у банках обслуговуючих НГВУ «Охтирканафтогаз» та ПАТ «Укрнафта» у рахунок погашення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відокремленого підрозділу відповідача - НГВУ «Охтирканафтогаз» податкового боргу в сумі 12 813 105,90 грн., що виник за наслідками задекларованих та не сплачених податкових зобов'язань у розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємств за 2014 рік.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2016 відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу, в разі невизнання адміністративного позову, у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову.

19.07.2016 до канцелярії суду надійшли заперечення ПАТ «Укрнафта» (вих. № 10/1591 від 18.07.2016), де відповідач заперечує факт наявності заявленої до стягнення суми податкової заборгованості у зв'язку з наступними обставинами: податкова вимога № 98-15 від 11.06.2015 на суму боргу 12 821 508,71 грн. є предметом оскарження у Вищому адміністративному суді України (справа № 826/17195/15); податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств, що виник за звітний 2014 рік, обліковується за ПАТ «Укрнафта» як юридичною особою, а не за її структурним підрозділом НГВУ «Охтирканафтогаз», оскільки в 2014 році сплата цього податку здійснювалося відповідачем консолідовано; Охтирська ОДПІ не являється для відповідача контролюючим органом; податкова вимога № 98-15 від 11.06.2015 сформована та направлена на адресу НГВУ «Охтирканафтогаз», тобто не адресу консолідованого платника податку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2016 дану справу призначено до судового розгляду в судовому засіданні.

В призначеному судовому засіданні у справі представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у відповідному судовому засіданні у справі проти позовних вимог заперечував, посилаючись на правову позицію наведену в тексті письмових запереченнях та письмових поясненнях (вих. № 10/1930 від 29.08.2016).

В судовому засіданні 01.09.2016 представники сторін заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, на підставі чого суд, керуючись ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Нафтогазовидобувне управління «Охтирканафтогаз» (ідентифікаційний код 05398533, місцезнаходження: Сумська обл., м. Охтирка, вул. Київська, буд. 119) є структурним відокремленим підрозділом ПАТ «Укрнафта» (, місцезнаходження: м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5), має статус суб'єкта без права юридичної особи та згідно довідки позивача від 15.03.2012 № 11497 за формою № 4-ОПП починаючи з 01.07.1998 перебуває на обліку в Охтирській ОДПІ як платник податків.

ПАТ «Укрнафта» згідно даних довідки від 03.04.2013 № 262/18-321 за формою № 4-ОПП взято на податковий облік в Окружній державній податковій службі - Центральному офісі з обслуговування великих платників податків 28.11.1997 за № 182.

Як зазначає позивач в тексті свого позову, ПАТ «Укрнафта» було прийнято рішення про консолідовану сплату податку на прибуток за місцезнаходженням свого відокремленого структурного підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз».

За даними довідки-розрахунку Охтирської ОДПІ від 29.03.2016 № 2620/10/18-11-25-25 та витягів з карток особового рахунку платника податку на прибуток приватних підприємств - НГВУ «Охтирканафтогаз» за 2015, станом на 29.03.2016 за відокремленим підрозділом відповідача обліковується борг (недоїмка) на суму 12 812 315,25 грн., який виник у зв'язку з частковою несплатою податкового зобов'язання по податку на прибуток, задекларованого у розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємства за 2014 рік (уточнюючий) реєстр. № від 30.03.2015.

11.06.2015 Охтирська ОДПІ сформувала та виставила на адресу НГВУ «Охтирканафтогаз» податкову вимогу за № 98-15, згідно якої станом на 10.06.2015 сума податкового боргу відокремленого підрозділу відповідача за узгодженим грошовим зобов'язанням за платежем « 11021000» становила 12 821 508,78 грн. (в тому числі за основним платежем - 12 821 508,78 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями - 0,00 грн.). Дана Вимога від 11.06.2015 була надіслана позивачем на поштову адресу НГВУ «Охтирканафтогаз» 16.06.2015 та отримана відокремленим підрозділом ПАТ «Укрнафта» 18.06.2015, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В розумінні пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України «податковий борг» - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

При цьому, відповідно до п. 15.1 ст. 15 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 133.1 ст. 133 ПК України (в редакції, що діяла до кінця 2014 року) платниками податку на прибуток з числа резидентів визнавалися суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами; відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у підпункті 133.1.1 цього пункту, визначені відповідно до розділу I цього Кодексу, за винятком представництв.

Тобто, безпосередньо відокремлені підрозділи платників податків визнавалися платниками податку на прибуток на період до 2014 року включно.

Порядок нарахування податку в разі наявності відокремлених підрозділів у складі платника податку - юридичної особи впродовж 2014 року був визначений п. 152.4 ст. 152 ПК України.

Так, платник податку, який має у своєму складі відокремлені підрозділи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальної громади може прийняти рішення щодо сплати консолідованого податку та сплачувати податок за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, а також за своїм місцезнаходженням, визначений згідно з нормами цього розділу та зменшений на суму податку, сплаченого за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.

Сума податку на прибуток відокремлених підрозділів за відповідний звітний (податковий) період визначається розрахунково виходячи із загальної суми податку, нарахованого платником податку, розподіленого пропорційно питомій вазі суми витрат відокремлених підрозділів такого платника податку в загальній сумі витрат цього платника податку.

Вибір порядку сплати податку на прибуток, визначеного цим підпунктом, здійснюється платником податку самостійно до 1 липня року, що передує звітному, про що повідомляються контролюючі органи за місцезнаходженням такого платника податку та його філій (відокремлених підрозділів).

Зміна порядку сплати податку протягом звітного року не дозволяється. При цьому відокремлені підрозділи подають контролюючому органу за своїм місцезнаходженням розрахунок податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку, форма якого встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, виходячи з положень цього пункту. Рішення про сплату консолідованого податку поширюється також на відокремлені підрозділи, створені таким платником податку протягом будь-якого часу після такого повідомлення.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2013 № 39 «Про затвердження форми Розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток та форми Повідомлення платника податку про прийняття рішення щодо сплати консолідованого податку на прибуток» затверджено форму повідомлення платника податку про прийняття рішення щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємства.

Відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи.

Відповідальність за порушення податкового законодавства відокремленим підрозділом юридичної особи несе юридична особа, до складу якої він входить (п. 47.1 ст. 47 Податкового Кодексу України).

Наведені правові норми вказують, що платник податку, який має у своєму складі відокремлені підрозділи, може обрати порядок сплати податку на прибуток, подавши контролюючим органам за місцезнаходженням такого платника податку та його філій (відокремлених підрозділів) до 01 липня року, що передує звітному, відповідне повідомлення.

У випадку консолідованої сплати податку на прибуток обов'язок як з нарахування і сплати податку відокремленим підрозділом, так і відповідальність за несплату ним узгоджених сум податкових зобов'язань протягом граничних строків, покладається на головне підприємство.

Відповідно до п. 63.3 ст. 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Наявні матеріали справи свідчать, що ПАТ «Укрнафта» () перебуває на обліку як платник податків у Окружній державній податковій службі - Центральному офісі з обслуговування великих платників податків.

Зареєстроване місцезнаходження суб'єкта господарювання - юридичної особи ПАТ «Укрнафта» є: місто Київ, провулок Несторівський, 3-5.

За результатами діяльності у 2014 році ПАТ «Укрнафта» як платник податку подало консолідовану податкову декларацію з податку на прибуток (уточнююча, датована 30.03.2015), в гр. 13 ЗП та Додатку ЗП (Таблиця 2) відобразило суму та розрахунок податку, що сплачується за місцезнаходженням відокремленого підрозділу, а безпосередньо за місцезнаходженням НГВУ «Охтирканафтогаз» - розрахунок податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за 2014 рік.

Зі змісту поданого НГВУ «Охтирканафтогаз» розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за 2014 рік (уточнюючий, реєстр. № від 30.03.2015) вбачається, що платником зазначеного податку за місцезнаходженням відокремленого підрозділу є саме ПАТ «Укрнафта».

Також відповідачем до матеріалів справи були подані копії розрахунків податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток (звітні, уточнюючі) за 2014 рік та попередні звітні періоди 2009 - 2013 роки, платіжних доручень ПАТ «Укрнафта» про сплату авансових внесків з податку на прибуток, згідно яких впродовж 2014 року відповідач був платником консолідованого податку на прибуток за місцезнаходженням НГВУ «Охтирканафтогаз».

Згідно повідомлення платника податку про прийняття рішення щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємств (вх. № 1199 від 25.06.2014), прийнятого на підставі витягу з проколу засідання Правління ВАТ «Укрнафта» від 16.06.2004 № 7, НГВУ «Охтирканафтогаз» включене до переліку філій, відділення та інших відокремлених підрозділів сплату податку на прибуток якого здійснює консолідовано ПАТ «Укрнафта».

Окрім того, обставини щодо того, що ПАТ «Укрнафта» у відповідності до приписів податкового законодавства повідомило контролюючий орган на території якого знаходиться відокремлений підрозділ про прийняття рішення щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємства за 2014 рік, позивачем в тексті позову не заперечується.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що ПАТ «Укрнафта» є головним підприємством та консолідованим платником податку на прибуток, а його структурний підрозділ - НГВУ «Охтирканафтогаз» не являється юридичною особою. У зв'язку з цим відповідальність за своєчасне та повне внесення сум консолідованого податку на прибуток до бюджету за 2014 рік несе позивач як платник податку, у складі якого знаходяться відокремлені підрозділи (в даному випадку НГВУ «Охтирканафтогаз»).

У відповідності до норм абз. 1 п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Також податкова вимога надсилається (вручається) коли платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 цього Кодексу).

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що «податкова вимога» - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

В силу норми п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відтак, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що право на формування податкової вимоги виникає у контролюючого органу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання.

Одночасно нормами п.п. 95.1 і 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі, однак не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, з врахуванням положень законодавства щодо відповідальності за своєчасне та повне внесення сум консолідованого податку на прибуток до бюджету платником податку, у складі якого знаходяться відокремлені підрозділи, суд приходить до висновку, що податкова вимога по податковій заборгованості зі сплати консолідованого податку на прибуток, яка виникла у НГВУ «Охтирканафтогаз», мала бути сформувана та виставлена на адресу консолідованого платника податку - ПАТ «Укрнафта» Окружною державною податковою службою - Центральним офісом з обслуговування великих платників.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, що не заперечується самим позивачем податкову вимогу № 98-15 від 11.06.2015 на суму 12 821 508,78 грн. була сформована Охтирською ОДПІ та скеровано на адресу відокремленого підрозділу відповідача - НГВУ «Охтирканафтогаз», яке у межах спірних правовідносин не являється платником податку на прибуток, а тому на нього відповідно не поширюється процедура виникнення податкового боргу та не можуть бути застосовані заходи з погашення податкового боргу, зокрема у вигляді надсилання податкової вимоги та виникнення податкової застави.

Натомість, оскільки ПАТ «Укрнафта», яке є відповідачем по даній адміністративній справі, податкова вимога про сплату податкового боргу у сумі 12 821 508,78 грн., сформована контролюючим органом за місцем основного обліку товариства не направлялась, суд приходить до висновку про відсутність у позивача права на звернення до суду про стягнення податкового боргу у розмірі 12 821 508,78 грн., внаслідок чого суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 17.09.2014 № К/9991/46466/12 (№ 2а-6621/11/1470) та у постанові від 14.04.2015 № К/800/6122/15 (№ 826/14102/14), та відповідає позиціям Київського апеляційного адміністративного суду (ухвали від 16.06.2016 по справі № 826/16673/15 та від 24.05.2016 по справі № 826/16668/15) та Одеського апеляційного адміністративного суду (ухвала від 09.09.2015 по справі № 815/1900/15).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

При прийнятті судового рішення у даній справі суд не зважає на висновки Окружного адміністративного суду міста Києва про правомірність податкової вимоги Охтирської ОДПІ № 98-15 від 11.06.2015, що викладені в тексті його постанови від 30.01.2016 у справі № 826/17195/15 за позовом ПАТ «Укрнафта» до Охтирської ОДПІ про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та наказу, визнання дій протиправними у зв'язку з наступним.

Дана постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2016 була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2016, та відповідіно в силу норм ст. 254 КАС України набрала законної сили.

Однак, відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 14.11.2012 № 2379/12/13-12 передбачене ч. 1 ст. 72 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ не повинні сприйматись як обов'язкові.

Для спростування преюдиційних обставин, передбачених ч. 1 ст. 72 КАС України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами ст. 86 КАС України.

Отже, на переконання суду, судові рішення по справі № 826/17195/15 не спростовують висновків суду, зроблені в ході розгляду справи № 826/5534/16 про порушення позивачем порядку формування та надсилання податкової вимоги № 98-15 від 11.06.2015 на адресу неналежного платника податку з урахуванням обставин, встановлених доказами по вказаній адміністративній справі.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову Охтирській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Сумській області відмовити повністю.

Судовий збір присудженню не підлягає.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський