Справа № 344/15423/15-а
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 р. Справа № 876/4823/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.05.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської обласної державної адміністрації, головного лікаря Міської поліклініки № 1, головного лікаря Івано-Франківської міської центральної клінічної лікарні, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської обласної державної адміністрації, головного лікаря Міської поліклініки № 1, головного лікаря Івано-Франківської міської центральної клінічної лікарні та просив про визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо виконання індивідуальної програми реабілітації інваліда в частині забезпечення позивача калоприймачами/сечоприймачами; стягнення в солідарному порядку з Депатраменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської обласної державної адміністрації 12 489 грн. 18 коп. компенсації за придбання калоприймачів/сечоприймачів; стягнення в солідарному порядку з Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Депатртаменту охорони здоров'я Івано-Франківської обласної державної адміністрації 50 000 грн. моральної шкоди; зобов'язання Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департамент охорони здоров'я Івано-Франківської обласної державної адміністрації, головного лікаря Міської поліклініки № 1, головного лікаря Івано-Франківської міської центральної клінічної лікарні своєчасно забезпечувати позивача калоприймачами/сечоприймачами відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що він є інвалідом ІІ групи загального захворювання з 30.01.2013 року. На даний час йому продовжено групу інвалідності до 01 квітня 2017 року. Як інваліду йому з 30.01.2013 року складається та видається індивідуальна програма реабілітації. Відповідно до програми реабілітації та фактичних обставин справи, йому для забезпечення нормального функціонування свого життя необхідно систематично змінювати калоприймач/сечоприймач, а саме, три рази на тиждень. Індивідуальна програма реабілітації інваліда є обов'язковою для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, підприємствами, установами, організаціями в яких працює або перебуває інвалід, дитина-інвалід, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності. З моменту присвоєння групи інвалідності позивач не отримував калоприймачів/сечоприймачів та змушений купувати їх за власні кошти. Департамент охорони здоров'я Івано-Франківської обласної державної адміністрації повідомив позивача, що передбачені для нього технічні засоби та ліки для реабілітації інваліда йому не можуть бути надані. Відповідачі на запит адвоката позивача повідомили, що виплатити компенсацію позивачу не можуть оскільки відсутній механізм проведення компенсації та відсутні кошти в бюджеті. Такими діями відповідачів позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінив у 50 000 грн.. Просив позов задоволити.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.05.2016 року у задоволені позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи загального захворювання з 30.01.2013 року. На даний час йому продовжено групу інвалідності до 01 квітня 2017 року.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» порядок умови визначення потреб у зв'язку з інвалідністю встановлюються на підставі висновку медико-соціальної експертизи та з врахуванням здібностей до професійної і побутової діяльності інваліда. Види і обсяги необхідного соціального захисту інваліда надаються у вигляді індивідуальної програми медичної, соціально-трудової реабілітації і адаптації. Індивідуальна програма реабілітації є обов'язковою для виконання державними органами, підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями.

Згідно ст. 11 Закону України «Про реабілітацію інвалідів» місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених нормативно-правовими актами створюють умови для забезпечення інвалідів, дітей-інвалідів, виходячи з їх потреб та відповідно до рекомендацій медико-соціальних експертних комісій (лікарсько-консультативних місій лікувально-профілактичних закладів), технічними та іншими засобами і послугами реабілітації, виробами медичного призначення, спеціальним автотранспортом.

Апеляційним судом встановлено, що обсяг реабілітаційних заходів, що передбачається індивідуальною програмою реабілітації інваліда, не може бути меншим від передбаченого Державною типовою програмою реабілітації інвалідів (затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2006 р. N 1686).

Так, забезпечення інвалідів технічними засобами ( в даному випадку: кало і сечо приймачами) здійснюється у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України №1301 від 03.12.2009 р., норм наказу Міністерства охорони здоров'я України № 109 від 12.02.2013 р. та вимог наказу Міністерства охорони здоров'я Івано-Франківської обласної державної адміністрації №351 від 29 липня 2013 р.

Відповідно до постанови КМУ від 03.12.2009р. № 1301 «Порядок забезпечування інвалідів і дітей-інвалідів технічними та іншими засобами», наказу ДОЗ Івано-Франківської ОДА від 29.07.2013р. № 351 «Порядок забезпечування інвалідів і дітей-інвалідів технічним та іншими засобами», забезпечення інвалідів технічними засобами для використання в амбулаторних та побутових умовах (сечоприймачами, калоприймачами) здійснюється закладом охорони здоров'я за зареєстрованим місцем проживання інваліда за рахунок і межах коштів державного та місцевих бюджетів, передбачених на зазначену мету.

Згідно журналу реєстрації заяв інвалідів, дітей-інвалідів про взяття їх на облік для отримання і заміни технічних та інших засобів, позивача було взято на облік в міській поліклініці №1 23.02.2015р. для забезпечення сечоприймачами та калоприймачами згідно ІПР інваліда, згідно поданої ним заяви 20 лютого 2015 року.

Дата подання заяви про взяття на облік разом з відповідними документами, про що робиться відмітка в журналі реєстрації, є днем звернення щодо забезпечення технічним засобом.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на вимогу щодо отримання технічних засобів лише в межах з лютого 2015 року по даний час.

Згідно порядку забезпечення інвалідів і дітей-інвалідів технічними та іншими засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1301 технічні засоби, сечоприймачі та калоприймачі, отримують безпосередньо в закладах охорони здоров'я для використання в амбулаторних та побутових умовах.

Забезпечення інвалідів і дітей-інвалідів технічними засобами здійснюється на підставі медичного висновку за рахунок та в межах коштів державного та місцевих бюджетів, передбачених на зазначену мету.

Облік інвалідів і дітей-інвалідів, які мають право на безоплатне забезпечення технічними засобами ведуть за зареєстрованим місцем проживання осіб.

Пунктом 15 положення про індивідуальну програму реабілітації інваліда, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 757 передбачено, що фінансування реабілітаційних заходів індивідуальної програми здійснюється за рахунок коштів, передбачених у державному та місцевих бюджетах на цю мету, та інших джерел.

Наказом Департаменту від 29.07.2013 № 351 «Про забезпечення інвалідів і дітей інвалідів технічними та іншими засобами» зобов'язано головних лікарів ЦРЛ та ЦМЛ призначити заступників головних лікарів з експертизи тимчасової непрацездатності відповідальними за ведення обліку та передбачити кошти для закупівлі технічних засобів, в т.ч. даним наказом затверджено перелік закладів охорони здоров'я відповідальних за безоплатне забезпечення інвалідів і дітей інвалідів технічними та іншими засобами в амбулаторних та побутових умовах, до яких відносяться Івано-Франківська центральна міська клінічна лікарня, міські поліклініки № 1, №2, № 3, № 4.

Рішенням обласної ради від 23.11.2012 № 717-19/2012 «Про комплексну програму «Здоров'я населення Прикарпаття 2013-2020» та рішенням Івано-Франківської міської ради від 06.02.2014 року «Про міську цільову програму «Здоров'я населення Прикарпаття 2013-2020» з метою покращення якості життя, соціальних стандартів та гігієни передбачено забезпечення стомованих хворих калоприймачами з керованим резервуаром, виконавцями даного заходу є в т.ч. і виконкоми міських рад міст обласного значення, джерелом фінансування для яких є міський бюджет. Відповідно до п. 4 даного рішення міські голови міст обласного значення повинні розробити та затвердити відповідні регіональні програми та забезпечити їх неухильне виконання.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу, що на сьогоднішній день Кабінетом Міністрів України не прийнято відповідної постанови, яка могла б визначити порядок і механізм даного відшкодування, у зв'язку з чим відшкодувати кошти неможливо.

Статтею 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що інвалідам і дітям-інвалідам надаються безоплатно або на пільгових умовах послуги з соціально-побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), вироби медичного призначення (індивідуальні пристрої, протези очей, зубів, щелеп, окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо- та калоприймачі тощо) на підставі індивідуальної програми реабілітації, автомобілі - за наявності відповідного медичного висновку.

На виконання вимог вказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009р. №1301 було затверджено Порядок забезпечення інвалідів і дітей-інвалідів технічними та іншими засобами, який визначив механізм безоплатного забезпечення інвалідів і дітей-інвалідів технічними та іншими засобами для якнайбільшої компенсації функцій ушкоджених органів, з метою медичної та соціальної реабілітації інваліда або дитини-інваліда з вираженими порушеннями функцій органів та систем, й, зокрема, передбачено отримання певних засобів, визначених за переліком, у тому числі сечоприймачів чоловічих та жіночих, високопоглинальних прокладок для жінок, які страждають нетриманням сечі, калоприймачів, підгузків, в закладах охорони здоров'я. Міністерство охорони здоров'я України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики у сфері охорони здоров'я, формуванні державної політики у сферах санітарного та епідемічного благополуччя населення, створення, виробництва, контролю якості та реалізації лікарських засобів, медичних імунобіологічних препаратів і медичних виробів, протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та іншим соціально небезпечним захворюванням, а також головним розпорядником бюджетних коштів в сфері охорони здоров'я, а отже обов'язок щодо безоплатного забезпечення інваліда засобами реабілітації на підставі його індивідуальної програми, що пов'язано й з виділенням коштів на зазначену мету, не може бути покладено на орган місцевого самоврядування.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.05.2016 року у справі №344/15423/15-а - без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич