Справа № 813/171/16
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року м.Львів № 876/3726/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Матковської З.М., Улицького В.З.

за участю секретаря судового засідання: Гнатик А.З.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06.04.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

25.01.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії щодо грошового відшкодування за вкладом у ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.04.2016 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення до реєстру вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк» вимог позивача, яка має право на отримання грошового відшкодування за вкладом ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на правах спадщини, на підставі ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 25.02.2015 року по справі № 446/492/14-ц, згідно якої зокрема ОСОБА_1 належить 2/3 частини коштів на депозитному рахунку ПАТ «ВіЕйБі Банк», укладеному на померлого ОСОБА_3

Крім того, суд зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити до реєстру вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк» вимоги позивача, яка має право на отримання грошового відшкодування за вкладом ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на правах спадщини, на підставі ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 25.02.2015 року по справі № 446/492/14-ц, згідно якої зокрема ОСОБА_1 належить 2/3 частини коштів на депозитному рахунку ПАТ «ВіЕйБі Банк», укладеному на померлого ОСОБА_3 В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права

Апелянт просить суд, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06.04.2016 року скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні просили суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Інші особи які беруть участь у справі в судове засідання на виклик суду не зявились хоча, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи 31.07.2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом за №02-036-24864/15 відмовив позивачу у виплаті гарантованого грошового відшкодування за вкладом, зазначивши, що позивач як спадкоємець померлого ОСОБА_3 не має права на отримання грошового відшкодування за вкладом у ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок коштів ФГВФО на правах спадщини згідно ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 25.02.2015 року у справі за №446/492/14-ц оскільки, в даній ухвалі не визначено конкретні суми (в грошовому еквіваленті) успадкованої ОСОБА_3

02.03.2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на своєму офіційному веб-сайті оприлюднено оголошення про те, що на підставі постанови Правління Національного банку України за №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк».

Аналізуючи вказані обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір не носить адміністративного характеру та відповідно не може розглядатись в порядку адміністративного судочинства виходячи із наступного.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

В пункті шостому статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

При цьому абзацом 2 частини 2 статті 215 ЦК передбачено, що у випадках, встановлених ЦК, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із визнанням його неплатоспроможним.

За таких обставин, на думку колегії суддів, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Позиція апеляційного адміністративного суду узгоджується із позицією викладеній у постанові Верховного Суду України у від 15 червня 2016 року (справа №21-286а16), а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення суду першої інстанції та закрити провадження.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити оскільки, справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 41, 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06.04.2016 року у справі за № 813/171/16 скасувати.

Провадження у справі № 813/171/16 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: З.М. Матковська

ОСОБА_4

Ухвала складена в повному обсязі 15.09.2016 року