Справа № 815/4286/16
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4286/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши у приміщені суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Суворівського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 27847578 від 18.01.2016 року, вилучення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності № 12945332 від 18.01.2016 року, поновлення відомостей про попереднього власника квартири, загальною площею 33 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), вилучення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження № 12945977 від 18.01.2016 року та запису про обтяження № 1294595 від 18.01.2016 року, скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-13/703/34768270 від 20.07.2012 року та вилучення з державного реєстру запису про обтяження №13224825, -

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Суворівського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 27847578 від 18.01.2016 року, вилучення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності № 12945332 від 18.01.2016 року, поновлення відомостей про попереднього власника квартири, загальною площею 33 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), вилучення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження № 12945977 від 18.01.2016 року та запису про обтяження № 1294595 від 18.01.2016 року, скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-13/703/34768270 від 20.07.2012 року (номер запису про обтяження 13224825).

Позивачем була подана заява про збільшення позовних вимог, а також подана заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.68), в якій він підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі та третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на його боці були сповіщені належним чином про день, час та місце слухання справи (а.с.76,77), але в судове засідання не прибули без поважних причин. Представник відповідача Суворівського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.78), а тому, відповідно до положень ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, суд ухвалив рішення щодо розгляду справи в порядку письмового провадження 19.09.2016 року за наявними в справі письмовими доказами та запереченнями.

Дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідач - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, на підставі ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є спеціально уповноваженою особою та згідно ст.ст. 4, 8 цього ж Закону здійснює повноваження щодо реєстрації речових прав на об`єкти нерухомого майна, а тому його рішення, дії чи бездіяльність з цього приводу на підставі ст. 55 Конституції України, ч.1, п.2 ч.1 ст. 17, ст. 104 КАС України можуть бути оскаржені до суду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідач - Суворівського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.5 цього ж Закону здійснює повноваження щодо виконання судових рішень, в порядку передбаченому цим Законом, а тому, його рішення, дії чи бездіяльність з цього приводу згідно положень ст.55 Конституції України, п.1 ч.2 ст.17, ст.181 КАС України може оскаржити до суду в порядку адміністративного судочинства рішення, дії чи бездіяльність органу виконання судових рішень, що підтверджується п.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскаржень рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби».

17.08.2005 року позивач уклав з АКІБ «УкрСиббанк» Кредитний договір №3071-08 ОФ Н (надалі - Кредитний договір 1, а.с.18-19).

Відповідно до умов зазначеного кредитного договору Банк зобов'язався надати ОСОБА_1 кредит у сумі 23500 доларів США, а позивач зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту.

Також, 13.07.2007 року позивач уклав з АКІБ «УкрСиббанк» Кредитний договір № 0 (надалі - Кредитний договір 2, а.с.15).

Відповідно до умов зазначеного кредитного договору Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у сумі 41000 доларів США, а Позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту

В забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору 1 та Кредитному договору 2 ОСОБА_1 уклав з АКІБ «УкрСиббанк» 16.09.2005 року іпотечний договір, зареєстрований за № 1798 (а.с.16-18), та 13.07.2007 року іпотечний договір, зареєстрований за № 3082 (а.с.20-21).

12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», відповідно до Договору факторингу № 1 свої права вимоги за зобов'язаннями позичальника по вищевказаним кредитним договорам.

12.12.2011 року на підставі Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки було змінено іпотекодержателя нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, дане майно виступало забезпеченням по виконанню зобов'язань по Кредитному договору 1 та Кредитному договору 2 на підставі іпотечних договорів від 16.09.2005 року та 13.07.2007 року, укладених між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк».

18.01.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27847578 від 18.01.2016 року, та внесено запис про державну реєстрацію права власності № 12945332 від 18.01.2016 року за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на нерухоме майно - квартиру, загальною площею 33 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, номер інформаційної довідки № 66122612 від 18.08.2016 року (а.с.54-56) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно перебувають заборони на нерухоме майно: номер запису про обтяження 12945977, яка накладена відповідно до іпотечного договору від 13.07.2007 року зареєстрованого за № 3082, номер запису про обтяження 12945965, яка накладена відповідно до іпотечного договору від 16.09.2005 року зареєстрованого за № 1798. Підставою внесення записів стало рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 27847578 від 18.01.2016 року, реєстраційний номер обтяження 5298649 від 13.07.2007 року та 2399731 від 16.09.2005 року.

Суд оцінюючи обставини справи, приходить до висновку, що на теперішній час існують підстави для визнання протиправним, скасування вилучення з державного реєстру речових, прав на нерухоме майно, рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої A.M. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27847578 від 18.01.2016 року,реєстраційний номер обтяження 5298649 від 13.07.2007 року та 2399731 від 16.09.2005 року, скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-13/703/34768270 від 20.07.2012 року та вилучення з державного реєстру запису про обтяження № 13224825, з наступних підстав:

12.12.2011 року на підставі Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки було змінено іпотекодержателя нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, дане майно виступало забезпеченням по виконаннюзобов'язань по Кредитному договору 1 та Кредитному договору 2 на підставі іпотечних договорів від 16.09.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1798, та 13.07.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3082, укладених між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк».

Відповідно до п.1 Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 31/5 від 09.06.1999 року (у редакції наказу №85/5 від 18.08.2004 року) та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.08.2004 року за №1020/9619, єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - це комп'ютерна база даних, що містить відомості про: обтяження нерухомого майна: накладені заборони відчуження та арешти нерухомого майна.

Виходячи з цього, нотаріус при вчиненні нотаріальної дії про накладення заборони чи її вилучення має її вносити до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

18.01.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27847578 від 18.01.2016 року, та внесено запис про державну реєстрацію права власності № 12945332 від 18.01.2016 року за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на нерухоме майно - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки

Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-ІV передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

В той же час, згідно ст. 36 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-ІV визначено можливість позасудового врегулювання, а саме сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Таким чином, обставини справи свідчать про те що, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» самостійно обрано спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема шляхом позасудового набуття, права, власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-ІV, вказане позбавило його будь яких наступних вимог по виконанню основного зобов'язання, яке забезпечувалось нерухомим майном, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 66122612 від 18.08.2016 року відомості в державному реєстрі іпотек на нерухоме майно що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, відсутні та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 66125045 від 18.08.2016 року відомості в державному реєстрі іпотек на нерухоме майно що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, відсутні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі ст. 37 вказаного Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Враховуючи вищезазначені норми права, законодавцем чітко передбачений порядок набуття права власності на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання за договором перед іпотекодержателем.

Зазначене право походить також із змісту ст. 37 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-ІV, згідно з якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Пунктом 46 Порядку № 868 встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекбдержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотеко держателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Положення законодавства України знаходять своє відображення у тексті іпотечного договору зареєстрованого за номером 932 п. 4.1, 4.2 та п. 5.2.

Позивач зазначає, що аналіз наведеної вище норми дає підстави для висновку про те, що обов'язок з надіслання вимоги може вважатися виконаним тільки в разі, коли така вимога отримана іпотекодавцем і строк її виконання обчислюється з моменту отримання такої вимоги.

В свою чергу позивач стверджує, що відповідного застереження, яке передбачено іпотечним договором, у визначений законодавством строк не отримував. Відповідачем не було надано належних доказів, які б спростовували зазначене твердження позивача. Даний факт унеможливлює прийняття нотаріусом законного рішення про перереєстрацію права власності.

Пунктом 46 Порядку № 868 визначено вичерпний та безальтернативний перелік документів, що підлягають подачі у разі проведення державної реєстрації права власності на Підставі договору іпотеки, що саме по собі є імперативною вимогою.

Крім того, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року № 1304-VІІ, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Як вбачається з Інформаційноїдовідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта фізичної особиу власності позивача інше нерухоме житлове майно відсутнє.

Разом з тим, направлення боржнику повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки з застереженням щодо звернення стягненняна предмет іпотеки шляхомпродажу квартири або реєстраціїправа власності на вказаний предметіпотекивідповіднодо ст. 37 Закону України «Про іпотеку» не є згодою власника на відчуження нерухомого житлового майна, у розумінні п.1 ч.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27847578 від 18.01.2016 року прийняте без дотримання вимог Закону № 1952-ІV, Закону № 1304-VІІ та Порядку №868, а відтак підлягає скасуванню.

Також, слід зазначити, що рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27847578 прийнято 18.01.2016 року о 12:53:56, а запис про право власності номер 12945332 зроблений 18.01.2016 pоку о 12:49:53, тобто запис про право власності за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» зроблено раніше аніж прийнято відповідне рішення нотаріуса, як державного реєстратора, про реєстрацію відповідного права власності.

Відповідно до пункту 18 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Згідно приписів пункту 19 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Тобто, законодавець передбачив черговість вчинення дій щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме з початку нотаріус приймає заяву від особи потім її розглядає перевіряючи повноту наданих документів та їх відповідність до законодавства потім приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації права власності і лише тільки після цього реєструє право власності вносячи у відповідний державний реєстр запис про таку реєстрацію. Даний порядок дії має суворо дотримуватися оскільки реєстрація права власності має здійснюватися лише після прийняття рішення щодо розгляду заяви оскільки рішення може бути негативним.

Отже, роблячи висновок з вищенаведеного державна реєстрація права власності за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» яка зроблена приватним нотаріусом Кобелєвою А.М. зроблена із порушенням вимог діючого законодавства, а отже такі дії суперечать вимогам законодавства, через це відповідний запис № 12945332 від 18.01.2016 року підлягає вилученню з Державного реєстру речових прав на нерухоме.

Зважаючи на те, що в у відповідних державних реєстрах, як за суб'єктом, так і за об'єктом нерухомого майна, відсутні відомості про накладену іпотеку у відповідності до вищевказаного іпотечного договору суд приходить до висновку про те що вищевказаний іпотечний договір припинив свою дію. Також, суд зазначає, що накладення та зняття заборони в тому числі є наслідком виникнення чи припинення іпотечних відносин.

Як вбачається з інформаційної довідки № 66122612 від 18.08.2016 року підставною внесення запису про обтяження № 12945977 є іпотечний договір укладений 13.07.2007 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», зареєстрований за № 3082, за яким в іпотеку було передано нерухоме майно за адресою: адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, підставною внесення запису про обтяження № 12945965 є іпотечний договір укладений 16.09.2005 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», зареєстрований за № 1798, за яким в іпотеку було передано нерухоме майно за адресою: адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 4 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Отже, разом із вилученням запису з державному реєстрі іпотек нотаріус вилучає запис і про заборону відчуження відповідного нерухомого майна.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку,що записи про обтяження за №12945977, який виник на підставі іпотечного договору від 13.07.2007 року, зареєстрованого за № 3082, та за № 12945965, який виник на підставі іпотечного договору від 16.09.2005 року, зареєстрованого за № 1798, внесені на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27847578 від 18.01.2016 року, підлягають вилученню з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно оскільки його наявність у даному реєстрі є безпідставним та порушує норми діючого законодавства України, через що підлягає вилученню.

Окрім того, суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування постанови Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-13/703/34768270 від 20.07.2012 року, яка винесена за виконавчим провадженням, що вже завершилося,та вилучення з державного реєстру запису про обтяження 13224825, з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до Закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно положень ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право разом із відкриттям виконавчого провадження накласти арешт на все майно та кошти боржника.

Відповідно до ст. 57 цього ж Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання судового рішення.

Однак, як встановлено судом під час дослідження матеріалів справи виконавче провадження в рамках якого винесена оскаржена постанова державним виконавцем було закінчено 28.10.2013 року на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.70).

Таким чином, на теперішній час відпала підстава, визначена ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», необхідна для застосування арешту - забезпечення реального виконання виконавчого документу.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України та ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини 1950 року, держава Україна гарантує громадянам непорушність їхньої приватної власності.

Відповідно до положень ч.1 ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений чи обмежений в праві власності.

Наявність заборони державного виконавця для здійснення такої реєстрації (постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-13/703/34768270 від 20.07.2012 року (номер запису про обтяження 13224825) є порушенням наведених вище прав власника нерухомого майна, гарантовані йому державою Україна ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини 1950 року, норми якого згідно положень ст. 9 Конституції України мають пріоритет над нормами вітчизняного законодавства, в тому числі й Закону України «Про виконавче провадження».

Суд також вважає за необхідне на підставі положень ч.2,3 ст. 162 КАС України винести постанову, яка б гарантувала дотримання та захист прав, свобод, інтересів особи, яка звернулась за судовим захистом.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 27847578 від 18.01.2016 року, на підставі якого було внесено запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру, загальною площею 33 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (м. Київ, вул. Межигірська, буд. 22, ).

3. Вилучити з державного реєстру речових, прав на нерухоме майно, запис про право власності № 12945332, який внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 27847578 від 18.01.2016 року, та поновити відомості про попереднього власника квартири що розташована за адресою: АДРЕСА_1, щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).

4. Вилучити з державного реєстру речових, прав на нерухоме майно, запис про обтяження за номером 12945977, який виник на підставі іпотечного договору від 13.07.2007 року, зареєстрованого за № 3082, та внесений на підставі рішенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27847578 від 18.01.2016 року, реєстраційний номер обтяження 5298649 від 13.07.2007 року.

5. Вилучити з державного реєстру речових, прав на нерухоме майно, запис про обтяження за номером 12945965, який виник на підставі іпотечного договору від 16.09.2005 року, зареєстрованого за № 1798, та внесений на підставі рішенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27847578 від 18.01.2016 року, реєстраційний номер обтяження 2399731 від 16.09.2005 року.

6. Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія номер В-13/703/34768270 від 20.07.2012 року, винесену Першим Суворовським ВДВС Одеського МУЮ державним виконавцем Танасійчук С.В.

7. Вилучити з державного реєстру речових, прав на нерухоме майно, запис про обтяження за реєстраційним номером 13224825, тип обтяження: арешт нерухомого майна, який внесено 08.11.2012 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія номер В-13/703/34768270 від 20.07.2012 року, винесеної Першим Суворовським ВДВС Одеського МУЮ державним виконавцем Танасійчук С.В.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Єфіменко К.С.