Справа № 2а-3139/10/0970
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" вересня 2016 р. м. Київ К/800/49128/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Кочан В.М., Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства «Івано-Франківський військовий лісопромисловий комбінат» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2010р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2013р. у справі за позовом Тернопільського міськрайонного центру зайнятості виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до Державного підприємства «Івано-Франківський військовий лісопромисловий комбінат», третя особа - Тернопільське управління виробничо-технологічної комплектації Івано-Франківського лісопромислового комбінату про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року Тернопільський міськрайонний центр зайнятості ВД ФЗДСС України на випадок безробіття звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача недоїмки по сплаті страхових внесків в розмірі 207,56грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2010р., яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2013р., позов задоволено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення, а провадження у справі закрити.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції на час виникнення спірних праовідносин) роботодавець зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески.

В ході розгляду справи судами встановлено, що Тернопільське управління виробничо-технологічної комплектації Івано-Франківського лісопромислового комбінату є підрозділом ДП «Івано-Франківський військовий лісопромисловий комбінат» без права юридичної особи та є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Згідно розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за І півріччя 2010 року від 19.07.2010р. Тернопільське управління виробничо-технологічної комплектації Івано-Франківського лісопромислового комбінату станом на 01.07.2010р. має недоїмку зі сплати страхових внесків в розмірі 2683,50 грн. (а.с. 6).

Постановами Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.01.2010р. та від 12.03.2010р. з відповідача стягнуто недоїмку зі сплати страхових внесків в розмірі 2367,06 грн. за період з 01.11.2007р. по 01.09.2009р. (а.с. 9-11).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.05.2010р. встановлено, що відповідачем заборгованість зі сплати страхових внесків в розмірі 108,88 грн. погашена.

Сума несплачених страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за І півріччя 2010 року становить 207,56 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що в порушення вимог пункту 2 частини 2 статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідачем заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за І півріччя 2010 року в розмірі 207,56 грн. сплачено не було.

Поряд з тим, в матеріалах справи знаходиться копія квитанції від 21.09.2010р. про сплату відповідачем страхових внесків в розмірі 207,56 грн., яка була ним долучена до апеляційної скарги, однак в порушення вимог статті 159 КАС України щодо законності та обгрунтованості судового рішення апеляційним судом не надано оцінку доводам відповідача щодо добровільної сплати заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

В свою чергу підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд відповідно до частини 2 статті 227 КАС України є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Івано-Франківський військовий лісопромисловий комбінат» задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2010р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2013р. у даній справі - скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

В.М. Кочан

С.С. Пасічник