Справа № 826/6711/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 вересня 2016 року № 826/6711/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Постайл Системс» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Постайл Системс» (надалі - позивач або ТОВ «Постайл Системс») з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ), в якому просить:

- визнати протиправним невиконання ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві рішення №4636/6/99/99-1001.042Г, прийнятого Державною фіскальною службою України 06.03.2015 щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2014 № і від 31.10.2014 № , наданих ТОВ «Постайл Системс» ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві;

- зобов'язати ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві виконати рішення Державної фіскальної служби України від 06.03.2015 № 4636/6/99/99-1001.042Г щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2014 № і від 31.10.2014 № .

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача, що полягають у невиконанні останнім вимог рішення вищестоящого контролюючого органу про результати розгляду скарги платника податків (ТОВ «Постайл Системс»), прийнятого в порядку ст. 56 Податкового кодексу України, в частині скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2014 № і від 31.10.2014 № . Наслідком таких протиправних дій, на переконання позивача, стало нарахування позивачу суми податкового боргу у зв'язку з несплатою таких податкових повідомлень-рішень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

До канцелярії суду надійшло клопотання від представника відповідача про відкладення розгляду справи, яке було залишено без розгляду судом у зв'язку з його необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання суд, керуючись ч. 6 ст. 128 КАС України , ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Крім того, суд у відповідності до ст. 55 КАС України суд прийняв рішення про заміну відповідача (ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві) його правонаступником - Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідачем була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача результати якої оформлено актом від 23.10.2014 № 1161/26-54-22-01-10/31724841 (далі - акт перевірки).

На підставі цього акта перевірки ДПІ 31.10.2014 були винесені наступні податкові повідомлення-рішення:

- № щодо збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 168 073 грн., в тому числі за основним платежем - 134 458 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 33 615 грн.;

- № щодо зменшення позивачу розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість 31 375грн., задекларовану останнім за звітний період липень 2014 року в податковій декларації реєстр. № від 14.08.2014.

За результатами оскарження позивачем вказаних податкових повідомлень-рішень від 31.10.2014 в порядку процедури досудового оскарження останні були скасовані повністю згідно рішення Державної фіскальної служби України від 06.03.2015 № 4636/6/99-99-10-01-04-2Г про результати розгляду скарги.

Як зазначив позивач в тексті свого позову, вимоги рішення ДФС України від 06.03.2015 № 4636/6/99-99-10-01-04-2Г в частині скасування податкових повідомлень-рішень від 31.10.2014 № і № податковою інспекцією виконані не були, що зумовили утворення у позивача податкового боргу та нарахування штрафних санкцій у зв'язку з непогашенням грошових зобов'язань за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями.

На обґрунтування правомірності заявлених позовних вимог позивач додав до матеріалів позову копії податкових повідомлень-рішень від 31.10.2014, рішення ДФС України від 06.03.2015 № 4636/6/99-99-10-01-04-2Г, листів ТОВ «Постайл Системс» від 20.07.2015 № 12/2, від 10.11.2015 № 19/2, від 25.01.2016 № 2/2, № 27.04.2016 № 7/1, адресовані ДПІ з вимогами надати відомості про розміри і підстави виникнення станом на 06.11.20.15 у товариства суми податкового боргу, та зняти таку заборгованість з урахуванням рішення ДФС України про результати розгляду скарги.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до норм ст. 58 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

При цьому, у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У відповідності до положень пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, набуває статусу податкового боргу.

Між тим, порядок оскарження рішень контролюючого органу (в тому числі податкових повідомлень-рішень) в досудовому (адміністративному) порядку регламентовано ст. 56 цього Кодексу.

Зокрема, відповідно до п. 56.15 - 56.17 ст. 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Згідно п. 56.8 ст. 56 Кодексу контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (або його заступник) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у п. 56.8 ст. 56, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного в пункті 56.8 цієї статті (п. 56.9 ст. 56 Кодексу).

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому п. 56.9 ст. 56 Кодексу.

Процедура адміністративного оскарження закінчується, зокрема: днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 56.10 ст. 56 ПК України передбачено, що рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

Суд встановив, що рішенням ДФС України (яка у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236 «Про Державну фіскальну службу України» являється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політик) 06.03.2015 скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 31.10.2014 № і №.

Порядок відкликання податкового повідомлення-рішення регламентується Кодексом, а також Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 (що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за № 124/28254).

Зокрема, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання (пп. 60.1.2 п. 60.1 ст. 60 ПК України, розд. 5 Порядку).

У цьому випадку податкове повідомлення-рішення вважається відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення (п. 60.3 ст. 60 ПК України, розд. 5 Порядку).

Тобто, податкове повідомлення-рішення визнається відкликаним у разі прийняття контролюючим органом рішення, яким задовольняється скарга на користь платника податків.

Аналогічні положення містилися в Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 № 1236 (що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 за № 2135/22447 та діяв на момент виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, у разі задоволення скарги платника податків центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в ході процедури адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з наданих відповідачем до суду письмових доказів, відповідно до облікової картки, податковий борг та штрафні санкції, які визначені у податкових повідомленнях-рішеннях були зняті 01.09.2016 року, тобто обставини формування за позивачем суми податкового боргу у зв'язку з не погашенням грошових зобов'язань, визначених згідно вказаних податкових повідомлень рішень від 31.10.2014, представник відповідача документально спростував.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність станом на момент вирішення даної справи по суті протиправних дій відповідача щодо невиконання рішення ДФС України від 06.03.2015 № 4636/6/99/99-1001.042Г.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представника позивача стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки станом на момент вирішення справи по суті відсутнє порушене право позивача.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Постайл Системс» відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов