Справа № 813/1482/16
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року справа № 813/1482/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

при секретарі судового засідання Єдинак Г.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання неправомірною діяльності (бездіяльності) відповідача щодо не перерахунку пенсії та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд: зобовязати посадовців Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області внести зміни в наказ про звільнення від 24.09.2008 року № 312 о/с зарахувавши до вислуги років час навчання.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що період навчання в період з 01.09.1991 року по 28.06.1995 року (з переривом в звязку з призовом в армію з 17.12.1992 року по 18.11.1994року) не був зарахований йому до вислуги років на час звільнення з органів внутрішніх справ. Він звернувся з листом до відповідача з проханням зарахувати час навчання до вислуги років, проте ГУМВС у Львівській області відмовило в зарахуванні часу навчання до вислуги років. Позивач вважає, що відповідач неправомірно відмовив у зарахуванні часу навчання до вислуги років, тому звернувся до суду. Вважає, що для зарахування навчання до вислуги років у його є всі законні підстави.

Позивач звернувся до суду з письмовим клопотанням в якому просить справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою у справі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідності до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у органах внутрішніх справ України з 14.06.1996 року.

Наказом ГУМВС України у Львівській області від 24.09.2008 року № 312 о/с позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за п. 65 «б» (через хворобу) з 30.09.2008 року .(а.с. 14).

Відповідно до витягу з зазначеного наказу, вислуга років ОСОБА_1 склала: календарна -14 років 02 місяців 12 днів, у пільговому обчисленні - 20 років 04 місяців 05 днів.

Позивач звернувся із заявою до начальника УКЗ ГУМВС України у Львівській області щодо внесення відповідних змін до наказу, а саме перерахувати вислугу років та направити відповідні документи у Пенсійний фонд для перерахунку пенсії. Дана заява обґрунтована тим, що при звільненні та обчисленні років не було враховано навчання у Львівському торгівельному коледжі. (а.с. 7).

Позивачем до заяви було долучено: копію витягу № 312 о/с від 24.09.2008 року, довідку № 712 від 04.08.2015 року Львівського інституту економіки і туризму, копію диплома молодшого спеціаліста із додатком ІМ № 011797, копію пенсійного посвідчення серії ААД № 953476, копію паспорта.

На дану заяву відповідачем 23.09.2015 року надано відповідь № 1/15-Б-17, якою позивача повідомлено, що ним не було надано архівну довідку з навчального закладу під час проходження служби, тому даний період не було зараховано навчання у Львівському торгівельному коледжі. Тому підстав для внесення змін до законного наказу немає. (а.с. 37).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-XII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Статтею 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 року №393 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної інспекції техногенної безпеки та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що до вислуги років особам, звільненим з військової служби, при призначенні пенсій на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік за шість місяців.

Правова позиція аналогічного характеру наведена Верховним Судом України у постанові від 10.03.2015 року по справі №21-411а14, яка в силу вимог частини 3 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для врахування судом.

Як вбачається з довідки виданої Львівським інститутом економіки і туризму від 04.08.2015 року № 712 (а.с. 16), позивач 01.09.1991 року наказом № 216 від 21.08.1991 року зарахований студентом Львівського торгового коледжу денної форми навчання за спеціальністю «Бухгалтерський облік, контроль та аналіз господарської діяльності». 17.12.1992 року наказом № 365 від 17.12.1992 року позивачу надано академічну відпустку в звязку із призовом в армію. 18.11.1994 року наказом № 405 від 18.11.1994 року позивача поновлено на навчання студентом другого курсу денної форми навчання, як такого що повернувся з армії. 28.06.1995 року позивач закінчив перший ступінь підготовки денної форми навчання у коледжі за спеціальністю «Бухгалтерський облік і аудит» наказом № 229 від 28.06.1995 року йому присвоєно кваліфікацію бухгалтера та видано диплом ІМ № 011797, реєстраційний номер №16304. Згідно з наказом Міністерства освіти України № 163 від 22.05.1996 року Львівський торговий коледж іменується Львівським економічним бізнес коледжем. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 171-р від 24.03.2004 року Львівський економічний бізнес коледж реорганізовано у Львівський інститут економіки і туризму.

З наявного у матеріалах справи послужного списку позивача вбачається, що вперше офіцерське звання молодший лейтенант міліції було присвоєне йому на підставі наказу МВС від 31.07.1996 року № 349 о/с, тобто, після закінчення 28.06.1995 року навчання у Львівському торговому коледжі. При цьому, під час та за наслідками закінчення навчання у даному навчальному закладі позивачу жодних офіцерських звань не присвоєно.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд не вбачає передбачених частиною 2 статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підстав для зарахування до вислуги років періоду навчання у Львівському торговому коледжі з 01.09.1991 року по 28.06.1995 року з розрахунку 1 рік навчання за 6 місяців служби. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору не належить стягувати.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163, КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 14 вересня 2016 року.