Справа № 2а-12/11/1609
Суддя: Шаповал Т. В.
Дата ухвалення: 2011-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2а-12/11/1609
Провадження №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2011 року Київський районний суд м. Полтава в складі:

головуючого-судді Шаповал Т.В.

при секретарі Отюговій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області про перерахунок та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2010 року позивач ОСОБА_1Д, звернувся в суд з позовом в порядку адміністративного судочинства до Управління праці та соціального захисту населення Київської районної в місті Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області про перерахування та стягнення коштів.

В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалід 3 групи. Вважає, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право як інвалід 3 групи на одержання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Протягом 2005-2009 років таку допомогу було виплачено не в повному обсязі, всього 471 грн. 50 коп.

З зазначених питань в вересні 2010 року звертався до відповідача з письмовими заявами, але отримав відмову.

Крім того, позивачу не виплачено одноразову щорічну допомогу до 5 травня, яка передбачена ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

В позовній заяві просив суд визнати неправомірними дії та відмови Управління праці та соціального захисту населення Київської районної в місті Полтаві ради та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області по здійсненню перерахунку та виплати йому щорічної допомоги на оздоровлення за період 2005-2010 року, в розмірах, що передбачені ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2008-2010 рік, що передбачені ст.. 13 ч.4 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту». Просив також визнати за ним право на перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за період 2005-2010 року в розмірах, що визначені ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щорічної допомоги до 5 травня за 2008 -2010 рік що передбачені ст.. 13 ч.4 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту». Просив суд Управління праці та соціального захисту населення виконкому київської районної в м. Полтаві ради та Центр по нарахуванню та здійсненню виплат в Полтавській області зробити перерахунок та виплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення в сумі 12 152, 50 грн. за період 2005-2010 роки та щорічну допомогу до 5 травня в сумі 10 652 грн. за 2008 - 2010 рік. Просив також зобовязати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області вчинити дії по контролю за нарахуванням та виплатою Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради нарахованих йому сум.

В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини.

Відповідач - представник Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідач - представник Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені судом про час та місце розгляду справи. Подавали до суду свої письмові заперечення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії згідно посвідчення серії А №035954 і є інвалідом 3 групи.

Також встановлено, що позивач ОСОБА_1 є ветераном війни та має право пільги, встановлені інвалідам війни згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам 1 групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; ПІ групи - сім мінімальних пенсій за віком. Статтю 13 Закону доповнено частиною п'ятою згідно із Законом України від 25.12.98 р. N 367-ХІУ.

Статтею 17-1 зазначеного Закону України встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 05 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення звязку або через установи банків пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Як встановлено судом, за період 2008 року позивачу всупереч норм Закону було виплачено таку грошову допомогу в розмірі 350 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 183 від 12 березня 2008 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", за період 2009 року позивачу всупереч норм Закону було виплачено таку грошову допомогу в розмірі 380 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 18 березня 2009 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань", за період 2010 року позивачу всупереч норм Закону було виплачено таку грошову допомогу в розмірі 420 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 299 від 07 квітня 2010 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань"

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо рівня життя населення, що постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Таким чином, пріоритетним є застосування норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не постанови Кабінету Міністрів України. Тому суд приходить до висновку про необхідність зобовязання Управління парці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради провести нарахування ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2008 -2010 рік відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком та провести відповідні виплати з урахуванням поведених виплат.

При вирішенні справи суд виходить з того, що позивач має право на отримання коштів згідно Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» і не може бути поставлений у залежність від бюджетних асигнувань.

Також судом встановлено, що, позивачу ОСОБА_1 відповідачем на виконання вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи» було виплачено щорічну допомогу на оздоровлення в розмірах: за 2005 рік - 21, 50 грн. згідно розпорядження від 28.01.2005 року, за 2006 рік - 90 грн. згідно розпорядження від 02.02.2006 року, за 2007 рік - 90 грн. згідно розпорядження від 29.01.2007 року, за 2008 рік - 90 грн. згідно розпорядження від 23.10.2008 року, за 2009 рік - 90 грн. згідно розпорядження від 20.05.2009 року, за 2010 рік - 90 грн. згідно розпорядження від 26.01.2010 року.

За 2005-2010 роки допомога виплачена в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.96 р. №10/96-ВР, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії - п'ять мінімальних заробітних плат, інвалідам 3 групи - в розмірі розміру чотирьох мінімальних заробітних плат.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що станом на час виплати позивачу зазначеної допомоги в 2005 році мав би застосовуватись норми Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і здійснювати виплату в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Дію абзацу четвертого частини четвертої статті 48 зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-ІУ та зупинено на 2007 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом України від 9.12.2006 р. N 489-У.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008, такі зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу 11 Закону України від 28.12.2007 р. N 107-У1, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Тому суд приходить до висновку, що з 22.05.2008 року (часу ухвалення рішення Конституційного суду України) відповідачі мали застосовувати норми ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.96 р. N 230/96-ВР, щодо розміру виплат щорічної допомога на оздоровлення виходячи з мінімальних заробітних плат.

За таких обставин суд приходить до висновку, що призначення та виплата позивачу ОСОБА_1 протягом 2008-2010 років щорічної допомоги на оздоровлення інваліду 3 групи, у сумі 90 грн. є таким, що здійснене з порушенням вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині не виплати такої допомоги в розмірі виходячи з розміру чотирьох мінімальних заробітних плат.

Оскільки на 2006 рік дію абзацу четвертого частини четвертої статті 48 зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-ІУ, на час проведення позивачу такої виплати в 2006 році норма не визнавалася неконституційною, суд приходить до висновку, що станом на 02 лютого 2006 року при здійсненні нарахування та виплати такої щорічної допомоги в розмірі 90 грн. відповідач діяв в межах норм чинного законодавства, тому позовні вимоги в частині щорічної допомоги на оздоровлення за 2006 рік задоволенню не підлягають.

Щодо виплати такої щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, таку допомогу позивачу в 2007 році було виплачено в розмірі 90 грн. згідно з розпорядженням від 29 січня 2007 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007 зупинення дії абзацу четвертого частини четвертої статті 48, передбачене пунктом ЗО статті 71 Закону України від 19.12.2006 р. N 489-У, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Згідно ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України» у разі

якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

За таких обставин, оскільки рішення Конституційного Суду України не має зворотної дії в часі, на час виплати позивачу 29.01 2007 року допомоги Управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної в місті Полтаві ради діяв в межах норм чинного 4 законодавства, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо зобов'язання нарахувати та виплатити допомогу за 2007 рік задоволенню не підлягають.

Вимоги ОСОБА_1 про зобовязання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області вчинити дії по контролю за нарахуванням та виплатою Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради нарахованих сум не грунтуються на наявності в цій частині порушеного права позивача, тому суд не вбачає підстав для їх задоволення.

Крім того, позовні вимоги ОСОБА_1 до Центу по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області не підлягають задоволенню, оскільки обовязок щодо виплати спірних сум покладено саме на органи управління праці та соціального захисту населення і стягнення заборгованості з виплат разової грошової допомоги до 5 травня та щорічної допомоги на оздоровлення повинні здійснюватись саме з рахунків цих управлінь .

Позивачем не пропущений строк позовної давності, що підтверджується діючим законодавством, а саме ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.3 ч.І ст. 268 ЦК України.

Відповідно до ст.. 73 Закону України від 08.02.1995 року №39/95-ВР «Про встановлення ядерної енергії та радіаційну безпеку» відповідальність за шкоду, спричинену Чорнобильською катастрофою, встановлюється відповідним законодавством України.

Разом з тим ч.1 ст. 76 зазначеного Закону передбачено, що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоровю особи, не обмежується строком давності.

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на нараховані суми пенсії, що не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь - яким строком.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню. Суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за період 2005, 2008- 2010 роки, в розмірах, що передбачені ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щорічної разової допомоги до 5 травня за період 2008-2010 роки в розмірах, що передбачені ст.13 ч.4 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради зробити перерахунки та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за період 2005, 2008 - 2010 роки відповідно до ст.. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат з урахуванням проведених виплат та перерахунки та виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2008 - 2010 роки у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведених виплат.

Керуючись ст..ст. 8-14, 71, 159, 158-163, 167, 186 КАС України,-суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за період 2005, 2008-2010 роки, в розмірах, що передбачені ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щорічної разової допомоги до 5 травня за період 2008- 2010 роки в розмірах, що передбачені ст. 13 ч.4 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради зробити перерахунки та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за період 2005,2008- 2010 роки відповідно до ст.. 48 акону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням проведених виплат та перерахунки та виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус

веранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2008»- 2010 роки з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Державне мито за розгляд справи віднести за рахунок держави.

Постанову може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги у 10 денний термін.

Головуючий Т.В. Шаповал