Справа № 2а/155/23/16,156/268/16-а
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року Справа № 876/4501/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Коваля Р.Й., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Горохівського районного суду Волинської області від 20.05.2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

11.04.2016 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача - Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

У позовній заяві ОСОБА_1 зокрема просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії у зв'язку із збільшенням посадових окладів державних службовців;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі здійснити на її користь перерахунок та виплату пенсії державного службовця згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області №145 від 12.03.2016 року в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01 січня 2016 року, з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у період з 11.02.1970 року по 03.09.2006 року ОСОБА_1 працювала на різних посадах в Іваничівському районному суді Волинської області. 03.09.2006 року її було звільнено з посади старшого секретаря Іваничівського районного суду Волинської області у зв'язку з досягненням граничного віку проходження державної служби та виходом на пенсію згідно ст.38 Кодексу законів про працю України. З вересня 2006 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач вказує, що відповідно до довідки ТУ ДСА в Волинській області від 12.03.2016 року №145 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії (перерахунок) відповідно до Закону України «Про державну службу», заробітна плата старшого секретаря суду станом на 01.01.2016 року становить 5899,600 гривень., посадовий оклад старшого секретаря становить 4134,00 гривень. 22.03.2016 року з даною довідкою ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області з заявою про перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, однак 24.03.2016 року листом за вих.№1089/02 у перерахунку пенсії було відмовлено.

ОСОБА_1 вважає, що у зв'язку з підвищенням посадових окладів працівників суду вона має право на перерахунок належної їй пенсії, а тому просить задовольнити її вимоги.

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 20.05.2016 р. (із урахуванням ухвали Горохівського районного суду Волинської області від 30.05.2016 р.) адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у перерахунку пенсії у зв'язку із збільшенням посадових окладів державних службовців.

Зобов'язано Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області №145 від 12.03.2016 року в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 22 березня 2016 року з урахуванням виплачених сум.

Стягнуто з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок сплаченого судового збору.

В задоволенні решти частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач - Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задовольнити частково, а оскаржувану постанову змінити, з наступних підстав.

Так, апеляційним судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 11.02.1970 року по 03.09.2006 року працювала на різних посадах в Іваничівському районному суді Волинської області. 03.09.2006 року її було звільнено з посади старшого секретаря Іваничівського районного суду Волинської області у зв'язку з досягненням граничного віку проходження державної служби та виходом на пенсію згідно ст.38 Кодексу законів про працю України. Стаж державної служби становить 36 років 6 місяців і 24 дні.

З вересня 2006 року позивачу призначена пенсія державного службовця, згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 % від заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 р. №644 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», яка набрала чинності 09.09.2015 року, викладений в новій редакції Додаток 47 до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 «Схема посадових окладів керівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих) судів».

Відповідно до наявної у матеріалах справи Довідки ТУ ДСА в Волинській області від 12.03.2016 року №145 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення (перерахунок) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», - заробітна плата старшого секретаря суду станом на 01.01.2016 року становить 5899,600 гривень, посадовий оклад старшого секретаря становить 4134,00 гривні.

22 березня 2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії державного службовця в зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям. До заяви надано Довідку ТУ ДСА в Волинській області від 12.03.2016 року №145.

Однак, 24.03.2016 року листом за №1089/02 у перерахунку пенсії було відмовлено з посиланням на розділ ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-VIII.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку пенсійного органу та з метою їх відновлення пенсіонер звернувся за захистом до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-XII (що був чинний на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 37 Закону №3723-XII (у редакції, на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави. На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Статтею 37 - 1 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Так, порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31.05.2000 року (далі - Порядок №865).

Згідно п. 4 Постанови №865 (у редакції від 25.03.2014 р.) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Відповідно до п. 5 Постанови №865 (у редакції від 25.03.2014 р.) перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови №865 внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015 року, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, Положеннями Постанови № 865 на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 22.03.2016 року, не передбачено порядку перерахунку пенсії державного службовця.

На даний час всупереч статті 37-1 Закону №3723-XII Кабінетом Міністрів України не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 р., якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 р., за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 р. № 268, затверджено схеми посадових окладів, зокрема, керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих) судів як Додаток №47 до цієї Постанови.

Постановою Кабінету Міністрів України №644 від 02.09.2015 р. внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2006 р., зокрема у Додатку №47 до цієї Постанови «Схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих) судів» та місячний посадовий оклад секретаря суду (коефіцієнт від місячного посадового окладу судді місцевого суду) було встановлено у розмірі 0,3 та згідно примітки у 2015 році місячний посадовий оклад застосовується з урахуванням 50-відсоткового зменшення; інші виплати працівникам апарату судів, передбачені цією постановою, здійснюються виключно в межах фонду оплати праці суду.

Згідно з Довідкою ТУ ДСА в Волинській області від 12.03.2016 року №145 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення (перерахунок) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», - заробітна плата старшого секретаря суду станом на 01.01.2016 року становить 5899,600 гривень, посадовий оклад старшого секретаря становить 4134,00 гривні.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд поділяє висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Отже, дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії згідно Закону України «Про державну службу», у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим працівникам апарату судів, які зазначені у довідці від 12.03.2016 року №145 про заробітну плату, що подається для призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу» є протиправними.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 22.03.2016 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність здійснення перерахунку пенсії позивачу з 22.03.2016 року.

Разом з тим, посилання апелянта на п. 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-VIII апеляційним судом не приймається до уваги, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 5 «Прикінцеві положення» Закону №213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З аналізу законодавчих норм, вбачається, що вказана норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області неправомірно відмовило позивачу в проведенні перерахунку пенсії, - позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п.1 ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Згідно вимог ч.1,3 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищевикладену процесуальну норму КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне оскаржувану постанову змінити, оскільки судові витрати на користь позивача слід стягнути не з Державного бюджету України, а за рахунок бюджетних асигнувань Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому встановлені обставини у справі дають підстави суду апеляційної інстанції змінити постанову суду першої інстанції з вищевикладених мотивів.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задовольнити частково, а постанову Горохівського районного суду Волинської області від 20.05.2016 р. по справі № 2а/155/23/2016, 156/268/2016-а в частині розподілу судових витрат - змінити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок сплаченого судового збору.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді Р.Й. Коваль

В.Я. Макарик

Постанова складена в повному обсязі 20.09.2016 року.