Справа № 824/337/16-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/337/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Спіжавка Г.Г.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

15 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 08.04.2016 року №Б-715/0-696/6-16 про відмову в задоволенні заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0843 га кадастровий номер НОМЕР_1 для індивідуального садівництва; зобов'язати повторно розглянути заяву про затвердження проекту землеустрою та стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Відповідно до постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскарженого рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржену постанову скасувати та прийняти нову постанову, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився . Про причини своєї неявки суд не повідомив .

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав заперечення на апеляційну скаргу та клопотання про проведення засідання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось в судовому засіданні, звертаючись до суду та на аргументацію позовних вимог, позивач вказав на те, що відповідно до вимог діючого земельного законодавства України йому передано у власність 0,0843 га землі на території Снячівської сільської ради Сторожинецького району для індивідуального садівництва. Відповідно до цього, ним сплачено кошти на розробку проекту із землеустрою, який виконано МПП "Грінвіч", та передано до відділу Держгеокадастру у Сторожинецькому районі, який в свою чергу направлено до відповідача для його затвердження.

18.02.2016 року відповідач повернув вказаний проект для доопрацювання та усунення п'яти вимог, однією із яких є ненадання агрохімічного паспорта отриманої земельної ділянки.

Після доопрацювання та усунення чотирьох недоліків, за виключенням надання агрохімічного паспорта ділянки, проект знову надіслано на адресу відповідача для затвердження, однак позивачу повторно відмовлено у зв'язку із відсутністю в проектній документації агрохімічного паспорта ділянки, що передбачено наказом Мінагрополітики від 11.10.2011 року № 536. При цьому, як в МПП "Грінвіч" так і у відділі Держгеокадастру у Сторожинецькому районі, позивачу роз'яснено, що до їх компетенції надання агрохімічного паспорта ділянки не входить.

Позивач вважає, що вимога відповідача про покладення на нього обов'язків надання агрохімічного паспорта на виділену земельну ділянку є незаконною, оскільки наказом Мінагрополітики від 11.10.2011 року № 536, ст. 50 Закону України "Про землеустрій", ст.186-1 Земельного Кодексу України на нього, як на фізичну особу, при затвердженні проекту землеустрою такі обов'язки не покладені. Більш того, п. 7 ст. 186-1 Земельного кодексу України заборонено вимагати відповідачу проведення будь-яких обстежень, експертиз та інших робіт.

Крім того, позивач зазначив, що відповідач своїми діями спричинив йому моральну шкоду, яка проявилась в тому, що ці незаконні дії служать підриву авторитету держави, негативно вплинуло на громадське відчуття державної захищеності позивача, попранні його громадянських прав, порушення діючих сімейних відносин, втратою певних коштів та особистого часу на судове вирішення вказаного спору. Вказану моральну шкоду позивач оцінює в 5000 гривень.

За результатом розгляду справи, суд і інстанції дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з даним рішенням суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно - правовому спору в межах апеляційної скарги, зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 22 травня 2003 року № 858-IV "Про землеустрій" та нормами Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III з послідуючими змінами та доповненнями.

Відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій", проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

завдання на розроблення проекту землеустрою;

пояснювальну записку;

копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна для об'єктів будівництва III - V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці;

розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

кадастровий план земельної ділянки;

матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

матеріали погодження проекту землеустрою.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Згідно ч. 4-8 ст. 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Як досліджено з матеріалів справи, 26.01.2016 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, що знаходиться в адміністративних межах Снячівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області та передати безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0843 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для індивідуального садівництва (а.с. 34).

Листом від 18.02.2016 року №Б-196/0-240/6-16 відповідач відмовив позивачу у задоволенні заяви про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у зв'язку із наявністю наступних недоліків: в пояснювальній записці відсутня інформація про шифр агрогрупи ґрунту законопроектної ділянки; в акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання зазначити кадастровий номер земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки привести у відповідність до вимог ст. 34 Закону України "Про державний земельний кадастр", зазначивши кадастровий номер запроектованої ділянки та суміжного землекористувача; матеріали землевпорядного проектування доопрацювати з урахуванням прилеглої території; відсутній агрохімічний паспорт земельної ділянки. З метою опрацювання виявлених недоліків, проект землеустрою повернуто у Відділ Держгеокадастру у Сторожинецькому районі згідно з актом прийому-передачі документацій для усунення зауважень розробником документації (МПП "Грінвіч") (а.с. 8).

Після часткового усунення недоліків, позивач повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, що знаходиться в адміністративних межах Снячівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області та передати безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0843 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для індивідуального садівництва (а.с. 35).

Розглянувши повторно поданий на затвердження проект, відповідач листом від 08.04.2016 року №Б-715/0-696/6-16 повідомив позивача, що не всі зауваження усунуто, зокрема, відсутній агрохімічний паспорт поля (земельної ділянки) передбачений вимогами наказу Мінагрополітики від 11.10.2011 року №536. Враховуючи викладене, вирішено відмовити у задоволенні заяви. Проект землеустрою повернуто у Відділ Держгеокадастру у Сторожинецькому районі згідно з актом прийому-передачі документацій (а.с. 7).

Відповідно до листа Державного агентства земельних ресурсів України від 23.12.2011 року №2.28-0.13-15189 головним управління Держземагества в областях та місті Києві, для врахування в роботі доведено, що агрохімічний паспорт земельної ділянки не є складовою проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (а.с. 9).

Відповідно до листа Державного агентства земельних ресурсів України від 21.11.2014 року №22-28-0.13-13602/2-14 роз'яснено, що агрохімічний паспорт земельної ділянки не є складовою частиною технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (а.с. 10).

Водночас, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що згідно роз'яснень Державного агентства земельних ресурсів України чітко встановлено, що агрохімічний паспорт земельної ділянки не є складовою проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Крім того, відповідно до норм Земельного кодексу України, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати:

додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій";

надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями;

проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Отже, посилання суду І інстанції на Порядок ведення агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки, затверджений Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 11.10.2011 року N536 (Наказ N536) в даному випадку є помилковим, оскільки відповідач при розгляді питання про затвердження проекту землеустрою за заявою позивача не мав повноважень вимагати від позивача надання агрохімічного паспорту та повинен був діяти згідно норм чинного законодавства.

Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 тис.грн., судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Статтями 23 та 1167 Цивільного кодексу України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується незалежно від майнової шкоди.

Виходячи з положень ст. 23 Цивільного кодексу України слід зауважити, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Оскільки позивачем не було обґрунтовано в чому полягає ця шкода, не доведено факту завдання йому моральних страждань, душевних переживань та психологічного розладу та не надано цьому належних доказів, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині вимог.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового закріпленні в ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, колегія судів вважає за необхідне, відповідно до ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову .

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Крім того, ч.3 цієї ж статті передбачено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 08.04.2016 року № Б-715/0-696/6-16 про відмову у задоволенні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 0,0843 га , кадастровий номер НОМЕР_1 для індивідуального садівництва.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області повторно розглянути заяву про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 0,0843 га , кадастровий номер НОМЕР_1 для індивідуального садівництва.

В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 924,42 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Загороднюк А.Г. Драчук Т. О.