Справа № 2а/1270/9822/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року м. Київ К/800/23917/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Пасічник С.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 01.03.2013р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.04.2013р. у справі за його позовом до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державної виконавчої служби України про визнання протиправною бездіяльності, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо належної перевірки законності виконавчого провадження та винесення відповідної постанови про розгляд скарги.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 01.03.2013р., яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.04.2013р., у задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 1 статті 82 Закону України «Про виконавче проваження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно частини 8 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Частинами 1-2 статті 83 зазначеного Закону передбачено, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 4 цієї ж статті керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

Згідно частини 1 статті 86 Закону України «Про виконавче провадження» посадові особи, зазначені у статті 84 цього Закону, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням вищої посадової особи, з власної ініціативи або під час розгляду поданої відповідно до частини сьомої статті 82 цього Закону скарги на постанову начальника підпорядкованого органу державної виконавчої служби, винесену за результатами розгляду скарги на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця, інших посадових осіб державної виконавчої служби.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ м. Києва від 14.04.2011р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 453912,00 грн. Оригінал виконавчого напису нотаріуса надіслано ОСОБА_3

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 13.01.2012р. скасовано постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14.04.2011р.

Згідно відповіді Луганського окружного адміністративного суду на звернення позивача постанову Луганського окружного адміністративного суду від 13.01.2012р. надіслано на адресу ВДВС Голосіївського РУЮ м. Києва 25.10.2012р. (а.с. 21).

30.05.2012р. позивач подав до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві скаргу на бездіяльність начальника та державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ м. Києва (а.с.6).

Листом від 18.06.2012 року за вих. № 12761 управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві надало позивачу відповідь на його скаргу в порядку Закону України «Про звернення громадян» (а.с. 43).

13.09.2012 року ОСОБА_1 подав до Державної виконавчої служби України скаргу на бездіяльність начальника та державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ (а.с. 20).

На виконання доручення Державної виконавчої служби України від 21.09.2012 року за № О-12315/3.1 Головне управління юстиції у м. Києві листом від 15.10.2012 року за вих. № О-5157 надало позивачу відповідь про розгляд звернення, у якій зазначено, що станом на 15.10.2012 року постанова Луганського окружного адміністративного суду від 13.01.2012 року у справі № 2а-1270/11/2012 про скасування постанови державного виконавця на виконання до ВДВС Голосіївського РУЮ не надходила (а.с. 22, 40).

02.11.2012 року позивачем повторно направлено аналогічну скаргу до Державної виконавчої служби України (а.с. 5).

Листом від 29.11.2012 року за вих. № О-6114 Головне управління юстиції у м. Києві на виконання доручення Державної виконавчої служби України від 14.11.2012 року за № О-14948/3.1 надало відповідь на звернення, яким повідомило, що 20.11.2012 року до ВДВС Голосіївського РУЮ надійшла копія постанови Луганського окружного адміністративного суду від 13.01.2012 року у справі № 2а-1270/11/2012 про скасування постанови державного виконавця та 22.11.2012 року на адресу позивача направлено лист щодо повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання (а.с. 7).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскільки на час подання та розгляду скарг позивача судове рішення про скасування постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса та оригінал виконавчого напису нотаріуса не надходили і як наслідок виконавче провадження ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві відкрито не було, то надання відповідачами відповідей на звернення позивача в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян», а не у формі постанов, є правомірним.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису нотаріуса не перебувало на виконанні у ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 01.03.2013р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.04.2013р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

С.С. Пасічник