Справа № 816/1573/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 вересня 2016 рокум. ПолтаваСправа № 816/1573/16

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., перевіривши матеріали адміністративного позову Кременчуцької міської ради Полтавської області до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Управління з питань державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про скасування рішень та визнання недійсним свідоцтва, -

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2016 року Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Управління з питань державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про скасування реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації - будівництво магазину роздрібної торгівлі продовольчих товарів по вул. Київській, 63-Г в м. Кременчуці Полтавської області, зареєстрованою Департаментом архітектурно-будівельної інспекції України у Полтавській області від 02 лютого 2015 року № ПТ 73 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19754242 від 03 березня 2015 року, прийняте реєстратором Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції та визнання недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 34432573, видане 03 березня 2015 року Реєстраційною службою Кременчуцького міського управління юстиції.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

В силу приписів статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI (у редакції із змінами, внесеними Законом України від 22 травня 2015 року №484-VIII, який набрав чинності з 01 вересня 2015 року) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 2016 року становить 1378 грн.

Системний аналіз положень частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" є підставою для висновку про те, що з позовних заяв, що містять кілька вимог немайнового характеру, судовий збір справляється з кожної вимоги окремо.

Аналогічну правову позицію наведено у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 №2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір".

Позовна заява містить три вимоги немайнового характеру, перелічених вище.

До позовної заяви документ про сплату судового збору не додано.

Прохальна частина адміністративного позову містить клопотання про відтермінування сплати судового збору за подання даного адміністративного позову, що судом розцінено як клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Розглянувши зазначене клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір". Так, положеннями статті 8 зазначеного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене у позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати.

Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий ним позов у встановлений законом порядку, а наведені ним обставини не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

Згідно Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України Про судовий збір від 23 січня 2015 року №2 доведено до відома суддів результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України Про судовий збір. У роз'ясненні зазначено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як субєкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Суд звертає увагу, що у Прикінцевих положеннях Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору №484-VIII від 22 травня 2015 року, Кабінет Міністрів України зобовязав забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору є обовязком позивача, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочку чи розстрочку від його сплати є неприпустимим.

З огляду на викладене, клопотання про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач за подання позовної заяви повинен сплатити судовий збір у розмірі 4134 грн, однак доказів сплати судового збору до суду не надав.

Також, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві, зокрема, зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Копії документів мають бути належним чином засвідчені у відповідності до пункту 5.27 Держстандарту України № 4163-2003 "Уніфікована Система організаційно-розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів", натомість до позовної заяви долучено додатки, що не завірені належним чином, у тому числі для направлення відповідачам та третім особам.

Таким чином, позовну заяву подано без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України подання позовної заяви без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Кременчуцької міської ради Полтавської області у відстроченні сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Кременчуцької міської ради Полтавської області до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Управління з питань державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про скасування рішень та визнання недійсним свідоцтва залишити без руху.

Позивачу у надати строк для усунення недоліків до 13 жовтня 2016 року та роз'яснити, що в разі неусунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору та додатків, що завірені належним чином разом з їх примірниками для направлення відповідачам та третім особам.

Копію ухвали направити особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Суддя І.Г. Ясиновський