Справа № 575/736/16-а
Суддя: Савєльєва А. І.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 575/736/16-а р.
№ Провадження 2-а/575/10/16 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 р. смт.В-Писарівка

В.Писарівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Савєльєвої А.І.

за участю секретаря - Загребельній О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.В.Писарівка справу за адміністративним позовом Охтирської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до КЗ Сумської обласної ради - Правдинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат В.Писарівського району, третя особа: державний навчальний заклад «Сумське міжрегіональне вище професійне училище», про стягнення грошової допомоги у сумі 7 673, 50 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Охтирська місцева прокуратура Сумської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність КЗ СОР Правдинської спеціальної загальньоосвітньої школи-інтернат В.Писарівського району щодо недонарахування та невиплати випускнику закладу з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразової грошової допомоги відповідно до ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 вказану допомогу за виключенням вже виплаченої суми у розмірі 7673,50 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що даний позов пред'явлений для захисту прав та інтересів ОСОБА_2, який в силу свого матеріального стану не може захистити свої права та оплатити судові витрати, а прокуратурою встановлено порушення ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», оскільки ОСОБА_2 як випускник у віці до 18 років Правдинської ЗОШ-інтернат мав право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 6 прожиткових мінімумів доходів громадян, проте отримав лише 42,50 грн.

У судовому засіданні прокурор Охтирської місцевої прокуратури Скоромний О.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився.

Представник відповідача - директор Правдинської ЗОШ-інтернат Авраменко Н.М. - у судовому засіданні позов не визнала, надала заперечення проти позову та пояснила, що випускнику Правдинської ЗОШ-інтернат ОСОБА_2 здійснена виплата грошової допомоги в розмірі 2,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до Постанови КМУ від 5 квітня 1994 р. № 226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування", виплата одноразової грошової допомоги в розмірі

шести прожиткових мінімумів здійснюється випускникам при їх працевлаштуванні.

Представник третьої особи - державного навчального закладу «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» - у судове засідання не з'явився, хоча про день та час судового розгляду був завчасно та належним чином повідомлений.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 52 Конституції України утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу.

Статтею 25 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, молоді із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, визначаються Законом України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", є складовою частиною законодавства про охорону дитинства.

Відповідно до статті 4 цього Закону України заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Державні соціальні стандарти для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються незалежно від того, де така дитина перебуває на утриманні та вихованні, на рівні, не меншому за встановлений прожитковий мінімум для осіб відповідного віку.

Державні соціальні стандарти і нормативи встановлюються щодо, зокрема, мінімального стандарту разової державної фінансової допомоги при закінченні такими дітьми виховного, навчального закладу чи при закінченні перебування таких дітей у різних формах влаштування після досягнення ними 18-річного віку; мінімального стандарту щомісячного утримання таких дітей та осіб із їх числа за умови навчання їх у вищих навчальних закладах до досягнення ними 23-річного віку або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші додаткові мінімальні соціальні стандарти, нормативи споживання та нормативи забезпечення для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Статтею 8 вищезгаданого Закону передбачено, що держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа.

Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Грунь Охтирського району Сумської області, батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_6 (а.с.19).

Відповідно до витягу з протоколу діагностичного засідання ПМПК від 05.05.2005 року за № 26 ОСОБА_2 рекомендовано виховання та навчання у Правдиніській ЗОШ-інтернат (а.с.13).

Розпорядженням Голови Охтирської районної державної адміністрації Сумської області від 21.05.2010 за № 297 неповнолітньому ОСОБА_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та Розпорядженням Голови Охтирської районної державної адміністрації Сумської області від 10.09.1999 року за № 266 ОСОБА_2 вирішено влаштувати до Сумського будинку дитини, звідки він був переведений згідно Наказу управління освіти і науки № 7/2187 від 12.08.05 року до Правдинської школи-інтернату (а.с.11,12,14).

Відповідно до путівки управління освіти і науки ОСОБА_2 був направлений до Правдинської школи-інтернат та Наказом № 03 від 05.09.2005 року був зарахований до числа її учнів з 05.09.2005 року (а.с.15).

Отже, з 05.09.2005 року до 29.05.2015 року ОСОБА_2 навчався та виховувався у Правдинській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат В.Писарівського району, де перебував на повному державному утриманні, відповідно до Наказу №38-ОД від 29.05.2015 року внесений до списку випускників 9-х класів із врученням свідоцтва про базову загальну середню освіту та Наказом № 60-ОД від 31.08.2015 року був відрахований із вказаного навчального закладу у зв'язку з вибуттям для подальшого навчання до державного навчального закладу «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» (а.с.16).

На момент випуску з Правдинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат В.Писарівського району ОСОБА_2 був неповнолітнім.

Згідно довідки державного навчального закладу «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» (а.с.17) ОСОБА_2 відповідно до наказу № 3 «З-УДЗ» від 01.09.2015 року зарахований на навчання до державного навчального закладу «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» за професією «Електрогазозварник», «Слюсар з ремонту автомобілів», з 01.09.2015 року, на денну форму навчання, термін закінчення навчання - ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

24.02.2016 року ОСОБА_2 звернувся до прокурора Бречки В.Д. із заявою про порушення його прав, в якій просив захисти його інтереси як дитини, позбавленої батьківського піклування, та представляти його інтереси в суді (а.с.8).

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначено, що діти, позбавлені батьківського піклування, - це діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами внутрішніх справ, пов'язаним з ухиленням від сплати аліментів та відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, та безпритульні діти.

Відповідно до ч.7 статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Разом з цим, на сьогодні діє постанова Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1994 року № 226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування", підпункт 1 пункту 13 якої передбачає, що дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається, зокрема, грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а підпунктом 4 пункту 13 встановлено, що учням, студентам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, при їх працевлаштуванні видається, зокрема, одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів.

Вартість повного державного забезпечення у грошовому еквіваленті для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа, до двадцять трьох років визначається відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум».

Частиною 2 статті 9 цього Закону встановлено, що витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача як у судовому засіданні, так і у своєму письмовому запереченні посилається на статті 25 та 39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», які, на її думку, скоріше конкретизують зміст ч.7 ст.8 Закону України вказаного Закону щодо виплати одноразової грошової допомоги саме при працевлаштуванні, отже, оскільки після випуску з Правдинської ЗОШ-інтернат ОСОБА_2 продовжив навчання і не був працевлаштований, то одноразова грошова допомога у розмірі шести прожиткових мінімумів не підлягала виплаті цій особі. Крім того, представник відповідача зазначила, що ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» має декларативний характер щодо виплати вказаної допомоги, оскільки для реалізації цієї норми необхідні відповідні підзаконні нормативні акти Кабінету Міністрів України.

Згідно ст.39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Матеріальне забезпечення та виплата грошової допомоги регламентується пунктом 13 постанови КМУ від 05.04.1994 року №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування».

Постановою КМУ від 05.03.2008 року № 146 «Деякі питання надання одноразової грошової допомоги дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування» були внесені зміни до п.п. 4,5 п.13 вищевказаної постанови щодо збільшення виплати одноразової грошової допомоги з двох до шести прожиткових мінімумів дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, та дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, що перебували під опікою (піклуванням), при їх працевлаштуванні.

Відповідно до ч.7 статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Зміст вищенаведеної норми свідчить про те, що Кабінету Міністрів України доручено визначити порядок забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, одягом і взуттям, в тому числі встановити нормативи такого забезпечення. Мінімальний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується випускникам, чітко визначений вказаним Законом, виплата цих сум в більшому розмірі здійснюється за рахунок навчального закладу або відповідної установи.

При цьому, ч.7 статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» встановлює обов'язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії: тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався.

Згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становив 1286 гривень.

Виходячи з наведеного, випускникам шкіл-інтернатів з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування, у віці до 18 років, в тому числі й ОСОБА_2, при випуску з Правдинської школи-інтернату мала бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 7716,00 грн.

Відповідно до відомості на отримання грошової допомоги, затвердженої директором Правдинської школи-інтернату Н.М.Авраменко, ОСОБА_2 отримав грошову допомогу у розмірі 42,50 грн. (а.с.21).

Відповідно до статті 25 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Норми ст.ст. 25, 39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» регулюють правовідносини щодо відшкодування навчальним закладам або відповідним установам, в якій виховуються та навчаються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, понесених ними витрат на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, та не розповсюджуються на правовідносини навчальних закладів з їх випускниками, що є предметом спору по даній справі.

Крім того, ст.3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» встановлено, що одними із основних принципів державної політики в частині соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є захист прав і ітересів таких дітей, а також забезпечення соціально-правових гарантій.

Положеннями статті 4 зазначеного Закону передбачено, що заходи щодо соціального захисту даної категорії дітей гарантується, забезпечується та охороняється державою.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 КЗ СОР Правдинська спеціальна загальноосвітня школа-інтерна В.Писарівського району повинна була керуватись вимогами статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», а не постановою Кабінету Міністрів України №226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування», оскільки положення цієї постанови суперечать вимогам вказаного Закону.

Таким чином, враховуючи, що відповідач повинен був нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку в розмірі, передбаченомустаттею 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», тобто 7716,00 гривень, однак виплатив лише 42,50 гривень, стягненню підлягає сума 7673, 50гривень.

Згідно з вимогами частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР , а саме п.1 ст.6 встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Статтею 94 КАС України не передбачено повернення судового збору представникам сторін, тому розподіл судових витрат не здійснюється.

керуючись ст.ст. 22, 52 Конституції України, Законом України «Про забезпечення організаційно- правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст.ст. 6-14, 71, 94, 159-163, 167, 186 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Охтирської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до КЗ Сумської обласної ради - Правдинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат В.Писарівського району, третя особа: державний навчальний заклад «Сумське міжрегіональне вище професійне училище», про стягнення грошової допомоги у сумі 7 673, 50 грн. - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Комунального закладу Сумської обласної ради Правдинської спеціальної загальньоосвітньої школи-інтернат В.Писарівського району щодо недонарахування та невиплати випускнику закладу з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразової грошової допомоги відповідно до ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Зобов'язати Комунальний заклад Сумської обласної ради Правдинську спеціальну загальньоосвітню школу-інтернат В.Писарівського району нарахувати та виплатити ОСОБА_2 як випускнику з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразову грошову допомогу відповідно до ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за виключенням вже виплаченої суми, а саме: 7 673 гривень 50 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через В-Писарівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 20 вересня 2016 року.

Суддя: А.І.Савєльєва