Справа № 816/1326/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1326/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області до Приватного акціонерного товариства "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (далі по тексту ДПІ у м. Полтаві, позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" (далі по тексту ОСОБА_2 "ПАТП 1662", відповідач) про стягнення коштів за податкових боргом з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 648,28 грн та за податкових боргом з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 144948,46 грн (з урахуванням зменшення позовних вимог).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що за відповідачем рахується відповідний податковий борг, що виник у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання, тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Позивач у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якого підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча у матеріалах справи наявні докази про те, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомив, клопотань та заперечень не надав.

Як визначено частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на неявку в судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, відповідно до приписів частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" () як юридична особа зареєстроване у встановленому законом порядку 20 лютого 1996 року /а.с. 7-9/ та перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві з 01 березня 1992 року за № 28 /а.с. 12/.

ОСОБА_2 "ПАТП 1662" подано до ДПІ у м. Полтаві податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності): № НОМЕР_1 від 19 лютого 2016 року за 2016 рік /а.с. 15-16/, № НОМЕР_2 від 16 березня 2016 року /а.с. 19-20/, № НОМЕР_3 від 15 квітня 2016 року /а.с. 23-24/, № НОМЕР_4 від 18 травня 2016 року /а.с. 25-26/, № НОМЕР_5 від 15 червня 2016 року /а.с. 27-28/, № НОМЕР_6 від 15 липня 2016 року /а.с. 29-30/.

Також відповідачем подано до контролюючого органу уточнюючі декларації № НОМЕР_7 від 25 березня 2016 року та № НОМЕР_8 від 25 березня 2016 року /а.с. 17-18/.

Відповідно до пункту 287.3. статті 287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

ДПІ у м. Полтаві 15 березня 2016 року проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов'язань по земельному податку за лютий-червень 2015 року ОСОБА_2 "ПАТП 1662", за результатами якої складено акт перевірки № 737/16-01-12-03/01350305 від 15 березня 2016 року /а.с. 32-34/ .

На підставі вищезазначеного акту перевірки складено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_9 від 21 березня 2016 року на суму 4094,90 грн, яке отримане відповідачем 21 березня 2016 року /а.с. 31/.

Дане податкове повідомлення-рішення в адміністративному та судовому порядку не оскаржувалося, відтак є чинним, а визначена ним сума - узгодженою.

ДПІ у м. Полтаві 11 травня 2016 року проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов'язань по земельному податку за липень-жовтень 2015 року ОСОБА_2 "ПАТП 1662", за результатами якої складено акт перевірки № 1424/16-01-12-03/01350305 від 11 травня 2016 року /а.с. 36-38/.

На підставі вищезазначеного акту перевірки складено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_10 від 16 травня 2016 року на суму 3275,92 грн, яке отримане відповідачем /а.с. 35/.

Дане податкове повідомлення-рішення в адміністративному та судовому порядку не оскаржувалося, відтак є чинним, а визначена ним сума - узгодженою.

Відповідачем було частково сплачено земельний податок з юридичних осіб.

Таким чином, станом на дату розгляду справи за даним платежем обліковується податковий борг в розмірі 144948,46 грн, у т.ч. пеня в розмірі 1420,85 грн.

ДПІ у м. Полтаві 03 червня 2015 року проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ОСОБА_2 "ПАТП 1662" з питань своєчасності сплати податку наприбуток за 2013 рік, за результатами якої складено акт перевірки № 328/16-01-15-03/01350305 від 03 червня 2015 року /а.с. 40-41/.

На підставі вищезазначеного акту перевірки винесено податкове повідомлення рішення № НОМЕР_11 від 22 червня 2015 року на суму 549,06 грн, яке направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримане відповідачем 25 червня 2015 року /а.с. 39/.

Дане податкове повідомлення-рішення в адміністративному та судовому порядку не оскаржувалося, відтак є чинним, а визначена ним сума - узгодженою.

Згідно підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, ДПІ у м. Полтаві нараховано пеню на несплачені в строк грошові зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 1420,85 грн, з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 99,22 грн.

Оскільки відповідачем грошові зобов'язання у строки, визначені Податковим кодексом України, не сплачено у повному обсязі, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог та відповідним доводам контролюючого органу, суд виходить з наступного.

За змістом підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

При цьому, підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг визначено як суму узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеню, нараховану на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового зобовязання, не сплачена платником податків у визначений строк.

З огляду на викладене, суд зазначає, що відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Отже, грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, не підлягає оскарженню, вважається узгодженим з моменту подання платником податків такої декларації та має бути самостійно сплачено протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання вказаної податкової декларації.

Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази оскарження відповідачем вищевказаних податкових повідомлень - рішень, таким чином вони є чинні, не скасовані та обов'язкові до виконання.

У зв'язку з несплатою відповідачем грошового зобов'язання у визначені Податковим кодексом України строки, дане зобов'язання набуло статусу податкового боргу.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

В силу пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган доходів і зборів надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання та повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Судом встановлено, що ДПІ у м. Полтаві сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу від 14 липня 2014 року № 1583-25 про сплату узгодженої суми грошового зобовязання в розмірі 8872,95 грн /а.с. 10/.

Доказів щодо оскарження податкової вимоги в адміністративному або судовому порядку до суду не надано.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, податковий борг ОСОБА_2 "ПАТП 1662" станом на дату подання позову становить 145596,74 грн, в тому числі: з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 144948,46 грн; з податку на прибуток 648,28 грн.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які його обслуговують, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно довідки позивача ОСОБА_2 "ПАТП 1662" має відкриті розрахункові рахунки у банківських установах /а.с. 13/.

В терміни, передбачені законодавством, заборгованість відповідачем не була погашена, враховуючи викладене, позивач правомірно звернувся до суду про стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги ДПІ у м. Полтаві є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною четвертою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з розрахункових рахунків Приватного акціонерного товариства "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" () податковий борг:

- зі сплати земельного податку з юридичних осіб у розмірі 144948,46 грн (сто сорок чотири тисячі дев'ятсот сорок вісім гривень 46 копійок) на р/р 0002, код бюджетної класифікації платежу 18010500, одержувач УДКС у місті Полтаві Полтавської області, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019;

- з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 648,28 грн (шістсот сорок вісім гривень 28 копійок) на р/р 0002, код бюджетної класифікації платежу 11021000, одержувач УДКС у місті Полтаві Полтавської області, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський