Справа № 826/2088/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

19 вересня 2016 року 09:10 справа №826/2088/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до1. Солом`янського районного відділу головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві 2. Відділу реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації
третя особаОСОБА_2
прозобов`язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Солом`янського районного відділу головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві (далі по тексту відповідач 1), за участю третьої особи - ОСОБА_2 (далі по тексту третя особа), в якому просить: 1) визнати за позивачем право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , кімната площею 12.4 кв.м.; 2) зобов`язати відповідача здійснити реєстрацію місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , кімната площею 12.4 кв.м.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/2088/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2016 року залучено до участі в адміністративній справі в якості співвідповідача Відділ реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (далі по тексту відповідач 2).

В судовому засіданні 29 липня 2016 року позивач та третя особа позовні вимоги підтримали, представник відповідача 1 проти позову заперечив, представник відповідача 2 до суду не прибув, у зв`язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2016 року закрито провадження справі в частині позовних вимог про визнання за позивачем права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , кімната площею 12.4 кв.м.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:
26 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Солом`янського районного відділу головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві із заявою про реєстрацію місця проживання.

За результатами розгляду заяви позивача у листі від 22 січня 2016 року №10/Б-37 відповідач повідомив про відмову у проведенні реєстрації заявленого місця проживання з огляду на ненадання підтверджуючих документів для проведення реєстрації місця проживання.

Позивач вважає таку відмову протиправною, з огляду на наявність правових підстав для проведення реєстрації місця проживання за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідач 1 в письмових поясненнях проти позову вказав на правомірність відмови у проведенні реєстрації місця проживання за ОСОБА_1 , оскільки останньою в порушення пункту 2.2 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22 листопада 2012 року №1077 Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів не надано жодного документа, який би підтверджував право на проживання в заявленому для реєстрації житлі.

Відповідач 2 та третя особа письмових заперечень проти позову або письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надали.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред`явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України, регулює Закон України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні.

Згідно статті 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно, або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 листопада 2012 року №1077 (далі по тексу - Порядок) визначається процедура реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки необхідних для цього документів.

Відповідно до пункту 2.2 Порядку для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру:

письмову заяву про реєстрацію місця проживання;

документ, до якого вносяться відомості про місце проживання;

квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати;

талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують:

право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання. У разі реєстрації місця проживання у центрі договір оренди житлового приміщення може бути засвідчено адміністратором центру;

право на перебування або взяття на облік у закладі/установі - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи;

проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини, зразок якої наведено в додатку 7 до цього Порядку;

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);

свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України, якщо реєструється місце проживання дитини, яка не досягла 16-річного віку;

заява про зняття особи з реєстрації місця проживання, форма якої наведена в додатку 8 до цього Порядку (у разі здійснення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

Аналогічні вимоги містить частина друга статті 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Виконавчого комітету Залізничного району від 12 грудня 1987 року №563 закрито особовий рахунок на ім`я ОСОБА_3 на одну кімнату площею 12.1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 та відкрито на дві кімнати площею 24.5 кв.м.

В подальшому, підставі рішення Райдержадміністрації Солом`янського району від 12 жовтня 2005 року №1324 особовий рахунок на дві кімнати площею 24.5 кв.м. на ім`я ОСОБА_3 закрито та відкрито на ім`я ОСОБА_2 .

Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 27 лютого 2013 року №133 особовий рахунок двох кімнат в комунальній квартирі за адресою АДРЕСА_1 , площею 24.5 кв.м. розділено та визначено ОСОБА_2 наймачем однієї кімнати площею 12.1 кв.м. та ОСОБА_4 наймачем однієї кімнати площею 12.4 кв.м.

З наданої позивачем довідки від 18 вересня 2015 року №6561, вбачається, що солдат ОСОБА_4 14 липня 2015 року загинув внаслідок участі в Антитерористичній операції, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 .

За посиланням позивача, у кімнаті АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 був зареєстрований одноосібно, однак фактично в цій кімнаті з 1992 року проживала ОСОБА_1 .

У зв`язку із зазначеним, 26 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Солом`янського районного відділу головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві із заявою про реєстрацію місця проживання додавши до заяви наступні документи: копію акта обстеження приміщення; копію паспорта та ідентифікаційного коду, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 .

Враховуючи, що надані позивачем документи не відповідають вимогам, встановленим Порядком та Законом України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, а інші додані до заяви про реєстрацію місця проживання документи не є документами, які підтверджують право на проживання в заявленому для реєстрації житлі, суд приходить до висновку про правомірність відмови відповідача у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 26 січня 2016 року про реєстрацію місця проживання.

У свою чергу, судом встановлено, що позивач додав до матеріалів справи наступні документи: талон про зняття з місця реєстрації, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 , акт про фактичне місце проживання від 18 січня 2016 року, довідку КП Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Солом`янського району Житлово-експлуатаційної дільниці №902 від 27 січня 2016 року №34, копії особових рахунків, розпорядження Про зміну договору найму від 27 лютого 2013 року №133, копії рахунків про сплату за житлово-комунальні та інші послуги, що вказують на фактичне проживання позивача у спірній квартирі.

Однак, суд звертає увагу, що вказані документи не надавались позивачем при зверненні із заявою про реєстрацію місця проживання, та не можуть бути підставою для зобов`язання відповідачів вчинити такі дії.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про зобов`язання здійснити реєстрацію місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , кімната площею 12.4 кв.м., виявились не підтвердженими.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем 1 доведено правомірність та обґрунтованість свої дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд роз`яснює позивачеві, що він має право повторно звернутись до компетентного органу із заявою про реєстрацію місця проживання, додавши відповідні підтверджуючі документи.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко