Справа № 309/3100/16-а
Суддя: Сідей Я. Я.
Дата ухвалення: 2016-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/3100/16-а
Провадження № 2-а/309/109/16
У Х В А Л А

16 вересня 2016 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Сідей Я.Я. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до сільського голови Драгівської сільської ради ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження про скликання сесії сільської ради. Просить визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Драгівської сільської ради «Про скликання девятої сесії Драгівської сільської ради з датою засідання 16.09.2015 року о 15.00 в будинку культури» та зобовязати відповідача в подальшому скликати сесії у відповідності до вимог ч. 10 ст. 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування».

Разом з позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій вказав, що очевидність протиправності як дій так і прийнятих на сесії рішень відповідачем та небезпека заподіяння шкоди мешканцям с. Драгово, їх правам, свободам та інтересам, так як на даній сесії плануються розглядатись питання щодо розподілу надпланових грошових надходжень, розміщення на території ради сміттєпереробного заводу.

Він є депутатом Драгівської сільської ради, однак, всупереч встановленому порядку скликання сесії, його не було повідомлено про місце, дату, час проведення такої сесії та про запланований порядок сесії Драгівської сільської ради у встановлений термін. Розпорядження сільського голови с. Драгово «Про скликання девятої сесії Драгіської сільської ради» не оприлюднювалось, не було доведено до громадськості, що є порушенням Конституції України та порушує права як Драгівської громади на інформацію про проведення сесії, на участь в сесії, є порушенням ЗУ «Про місцеве самоврядування». Просить на підставі ст.117 КАС України зупинити дію розпорядження голови Драгівської сільської ради «Про скликання 9-ї сесії Драгівської сільської ради» до розгляду по суті адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Частинами 3 та 4 ст.117 КАС України передбачено, що суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ст.118 КАС України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі

обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1). Виконання ухвал з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно (ч.5). Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч.6).

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних заходів щодо охорони прав та свобод позивача, для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання, та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України. Тому, при вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» №2 від 06.06.2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Таким чином, обовязковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, яке допускається протягом всього терміну розгляду справи, є обґрунтоване клопотання позивача з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, неможливості в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав, свобод та інтересів останнього.

З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

На думку суду, належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин позивачем не надано, не доведено наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам громади.

Відповідно до ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Згідно із ст.146 Конституції України інші питання організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування визначаються законом.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ „Про місцеве самоврядування в Україні (далі Закон) сільській, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідного села, селища, міста.

Позивач не надав суду доказів про те, що дії, вчинені відповідачем мають очевидні ознаки протиправності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, неможливості в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав, свобод та інтересів останнього.

Подання адміністративного позову, предметом якого є визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень, не може слугувати беззаперечним доказом того, що такі дії відповідача є очевидно протиправними.

Враховуючи викладене, проаналізувавши обставини справи, суд не може погодитися з доводами позивача щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, застосування саме такого виду забезпечення адміністративного позову.

Застосування виду забезпечення адміністративного позову, про який просить позивач, призведе до фактичного вирішення спору по суті, оскільки позивач просить зупинити дію оскаржуваного розпорядження. У разі забезпечення адміністративного позову у такий спосіб судом фактично буде визнано протиправними дії відповідача, тобто спір вирішено по суті.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не обґрунтована необхідність та доцільність застосування вказаного виду забезпечення позову, ним не надано достатніх доказів в обґрунтування свого клопотання

Враховуючи наведене, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ч. 2 ст.144 Конституції України, ст.ст. 117, 118, 158, 160,165, 171 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову до Драгівської сільської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Драгівської сільської ради «Про скликання девятої сесії Драгівської сільської ради з датою засідання 16.09.2015 року о 15.00 в будинку культури».

Копію ухвали направити особі, що подала клопотання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали до Львівського апеляційного адміністративного суду через Хустський районний суд. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: ОСОБА_3

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_3