Справа № 805/61/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Христофоров А.Б.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року справа №805/61/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Судді: Жаботинська С.В.

Казначеєв Е.Г.

Секретаря судового засідання: Борисова А.А.,

За участю представників:

позивача - Кривича О.А.,

відповідача - Бусела В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року у справі № 805/61/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вугільна компанія «Продакс» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, третьої особи - Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та нечинним рішення, скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вугільна компанія «Продакс» (далі - позивач, ТОВ «Продакс») звернулось до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - відповідач, Маріупольської ОДПІ), третьої особи - Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - третя особа, ГУ ДФС) із вимогами про визнання протиправним та нечинним рішення відповідача від 08 вересня 2015 року № 913 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, скасування вказаного рішення (арк. справи 4-8).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року вищенаведений адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області № 913 від 08 вересня 2015 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Вугільна компанія «Продакс» (арк. справи 91-93).

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу (далі - апелянт), в доводах якої зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки судом не прийнято до уваги, що платник податків, будучі зареєстрованим платником податків відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи у м. Донецьку з серпня 2014 року протягом 12 послідовних календарних місяців не подавав до контролюючого органу (ДПІ у Калінінському районі м. Донецька - правонаступником якої є відповідач) декларації з ПДВ. З урахуванням чого контролюючим органом у відповідності до пп. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України - 08 вересня 2015 року складено рішення № 913 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (арк. справи 95-96).

14 вересня 2016 року на адресу суду від представника позивача надійшли заперечення на вказану апеляційну скаргу, в яких представник зауважував на тому, що по-перше, у підприємства наявні квитанції про направлення податкових декларацій за допомогою електронних засобів до контролюючого органу, а по-друге: під час використання позивачем права на позасудове врегулювання спору шляхом оскарження рішення відповідача до контролюючого органу вищого рівня - ГУ ДФС у Донецькій області останнім прийнято рішення про результати розгляду скарги, у якому ГУ ДФС встановлено, що ТОВ «ВК «Продакс» протягом 12 послідовних календарних місяців з липня 2014 року по серпень 2015 року засобами електронного зв'язку до ДПІ подавались декларації з ПДВ, письмової відмови у прийнятті податкових декларацій з ПДВ підприємство не отримувало. Тобто податкові декларації вважаються прийнятими, у відповідності до чого відсутні підстави для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. Отже фактично ГУ ДФС скасувало рішення відповідача. А ДФС за результатами перегляду скарги - вказане рішення залишила без змін у зв'язку з недотриманням процедури. З урахуванням викладеного представник позивача просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, з урахуванням чого просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, а також встановлено судом першої та апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вугільна компанія «Продакс» (, бульвар Шахтобудівників, м. Донецьк, Донецька область, 83052) є юридичною особою, з 14 серпня 2008 року зареєстровано в ЄДРПОУ за № 0031094, що підтверджено Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Серії А00 № 744005, а також Витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (арк. справи 10, 33-40). Здійснює свою діяльність на підставі Статуту ТОВ «Продакс» від 2014 року (арк. справи 26).

Згідно з довідкою про взяття на облік платника податків від 30 листопада 2012 року № 1146/10/18-2-213-2 позивач перебуває на обліку як платник податків/зборів у ДПІ у Калінінському районі м. Донецьк з 15 серпня 2008 року (арк. справи 32).

Відповідно до Свідоцтва № 200021183 про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Продакс» з 15 січня 2009 року зареєстрований як платник податку на додану вартість (арк. справи 27).

Жовтнева об'єднана державна податкова інспекція м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області є правонаступником ДПІ у Калінінському районі, та, у зв'язку з реорганізацією увійшла до складу Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС. До того ж, відповідач і третя особа Головне управління ДФС у Донецькій області у даних правовідносинах та у відповідності до КАС України є суб`єктами владних повноважень, які реалізують надані їм Податковим кодексом України повноваження.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням № 913 від 08 вересня 2015 року Жовтнева об'єднана державна податкова інспекція м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області анулювала позивачу свідоцтво про реєстрацію останнього, як платника податку на додану вартість у зв'язку з встановленням останнім, що позивачем протягом 12 послідовних календарних місяців не подано до контролюючого органу декларації з ПДВ, з урахуванням чого контролюючим органом у відповідності до пп. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України складено вказане рішення від 08 вересня 2015 року № 913 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (арк. справи 83-85).

Позивачем для захисту своїх прав було використано право на позасудове врегулювання спору шляхом адміністративного оскарження спірного рішення № 913 від 08 вересня 2015 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість до податкових органів вищого рівня, за результатами розгляду скарги:

-Головне управління ДФС у Донецькій області рішенням про результати розгляду скарги №10040/10/05-99-15-01-13-3 від 23 жовтня 2015 року скасувало вказане рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Продакс» № 913 від 08 вересня 2015 року з посиланням на те, що позивач протягом 12 послідовних календарних місяців з липня 2014 року по серпень 2015 року засобами електронного зв'язку до ДПІ подавав декларації з ПДВ, але письмової відмови у прийнятті податкових декларацій з ПДВ, як то передбачає пункти 49.11, 49.15 статті 49 Податкового кодексу України підприємство не отримувало, з урахуванням чого податкові декларації у відповідності до підпункту 49.9.2 пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України вважаються прийнятими, а тому відсутні підстави для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (арк. справи 41-43).

- Державна фіскальна служба України, розглянувши вищенаведене рішення ГУ ДФС, рішенням № 44863/7/99-99-11-02-02-14 від 04 грудня 2015 року у зв'язку з недотриманням позивачем порядку оскарження, встановленого статтею 56 Податкового кодексу скасувала рішення ГУ ДФС у Донецькій області №№ 10040/10/05-99-15-01-13-3 від 23 жовтня 2015 року, а рішення відповідача від 08 вересня 2015 року № 913 про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Продакс» залишила без змін (арк. справи 44-45).

З урахуванням викладеного позивач звернувся до суду за захистом порушено права, тому спірним питанням даної справи є правомірність висновків контролюючого органу, викладених у рішенні від 08 вересня 2015 року № 913, яким анульована реєстрація платника податку на додану вартість у зв'язку з ненаданням позивачем протягом 12 послідовних календарних місяців відповідачеві податкових декларацій за період з серпня 2014 року по липень 2015 року, та як наслідок винесення вказаного рішення.

Колегія суддів зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Стаття 184 Податкового кодексу України визначає порядок анулювання реєстрації платника податків, яке здійснюється шляхом вилучення особи з реєстру платників податку. При цьому підстави для такого вилучення визначені даною статтею та є виключними а також не підлягають розширеному тлумаченню.

Підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України встановлено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається, зокрема, у разі якщо, особа яка зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

За пунктом 49.15 статті 49 ПК України, податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Відповідно до пункту 49.8 ст. 49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 49.9 ст. 49 ПК України встановлено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою; у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Відповідно до пункту 49.11 ст. 49 ПК України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою Наказом Державної податкової адміністрації України 10 квітня 2008 № 233 (далі - Інструкція № 233), в якій окрім іншого вказано, що підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції.

На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційнго зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Як вказувалось судом вище, порушенням, встановленим відповідачем, що слугувало анулюванню свідоцтва позивача - платника ПДВ - стало неподання останнім податкових декларацій до контролюючого органу протягом 12 послідовних місяців (з липня 2014 року по серпень 2015 року) до винесення рішення, тобто до 08 вересня 2015 року.

Проте в матеріалах даної адміністративної справи містяться копії квитанцій, про направлення позивачем до податкового органу (ДПІ у Калінінському районі) податкових декларацій за період з серпня 2014 року по листопад 2014 року та з січня 2015 року по серпень 2015 року (арк. справи 46-59). Вказані квитанції у відповідності до вищенаведених положень Податкового кодексу та інструкції містять усі необхідні реквізити, а саме:

-платник податків (підприємство) (ЄДРПОУ);

-інформація про документ (податкова декларація з ПДВ);

-вищенаведений файл в текстовому форматі, який направляється до контролюючого органу (ХМL);

-період, за який направляється декларація;

-відмітка, що документ доставлений до районного рівня ДПІ у Калінінському районі (дата та час, коли доставлений документ до районного рівня);

-підписи документа (+ печатка директора підприємства та бухгалтера);

Також у даній графі міститься вкладка: «виявлені помилки», яка залишена у наведених квитанціях без правки контролюючого органу.

При цьому, у відповідності до вищенаведених пунктів 49.11, 49.15 статті 49 ПК України контролюючий орган не надіслав/не надав позивачу письмової відповіді про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови протягом п'яти робочих днів з дня її отримання, а також у відповідності до статей 70 - 71 КАС України не надав суду докази, що підтверджують не отримання контролюючим органом вказаних декларацій, а тому наведені декларації вважаються прийнятими контролюючим органом, що обумовлює відсутність підстав для анулювання свідоцтва про реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість.

До того ж, як вказувалось судом вище, ГУ ДФС рішенням №10040/10/05-99-15-01-13-3 від 23 жовтня 2015 року скасувало спірне рішення податкової із посиланням на доведеність платником податків направлення декларацій, та недоведеність саме податковою їх неотримання.

Що стосується відповіді ДФС, в якій остання наполягала на недотримання позивачем порядку оскарження, а саме - 10 днів з моменту отримання рішення контролюючого органу, встановленого статтею 56 Податкового кодексу (що стало підставою для скасування рішення вищенаведеного ГУ ДФС у Донецькій області № № 10040/10/05-99-15-01-13-3 від 23 жовтня 2015 року та залишення рішення відповідача від 08 вересня 2015 року № 913 про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Продакс» без змін) то в цій частині колегія суддів не може прийняти до уваги вказану відмову ДФС та вважає, що позивачем з поважних причин пропущений строк, оскільки позивач про існування рішення дізнався з офіційного веб-порталу ДФС (арк. справи 9). До того ж вказане підтверджено актом відповідача, в якому зазначено про неможливість надіслання платнику рішення у зв'язку з проведенням на його території АТО, куди пошта не надсилається (арк. справи 87).

З урахуванням викладеного судом першої інстанції постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою у відповідності до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року у справі № 805/61/16-а, - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року у справі № 805/61/16-а, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 21 вересня 2016 року.

Головуючий суддя: Васильєва І.А.

Судді: Жаботинська С.В.

Казначеєв Е.Г.