Справа № 482/1152/16-а
Суддя: Гажа О. П.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №482/1152/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 вересня 2016 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гажі О.П.,

секретаря судового засідання Шведової Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції роти ДПС при ГУНП України в Кіровоградській області про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2016 року позивач звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області, як до відповідача - суб'єкта владних повноважень про визнання дій інспектора роди ДПС ГУНП в Кіровоградській області протиправними та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 04.08.2016 року отримав поштовий конверт від Новоодеського РВ ДВС, в якому була постанова про стягнення з нього виконавчого збору із супровідним листом датованим 27.07.2016 року, а також з постановою про накладення арешту на майно боржника, з яких йому стало відомо про накладення на нього адміністративного штрафу в розмірі 850 гривень за порушення ПДР України по постанові від 18.05.2016 року, що була винесена інспектором роти ДПС ГУНП в Кіровоградській області. Звернувшись до Новоодеського РВ ДВС, де йому видали копію постанови про накладення штрафу від 18.05.2016 року, йому стало відомо, що 18.05.2016 року посадовою особою відповідача - поліцейським інспектором роти ДПС ГУНП в Кіровоградській області старшим сержантом поліції Самарським І.О. була винесена постанова, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно до вказаної постанови, його визнано винним в порушенні пунктів 2.1 «г», 9.2, 9.4 Правил дорожнього руху, а саме в тому, що він 13.05.2016 року, керуючи автомобілем «Фольксваген Джета», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі «Київ-Одеса», на 247 км цієї автодороги, виїжджаючи з АЗС «БРСМ», повертаючи праворуч увімкнув лівий показник повороту та не мав полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

Посилаючись на протиправність дій поліцейського та на незаконність оспорюваної ним постанови, мотивуючи тим, що Правил дорожнього руху він не порушував і, що розгляд справи відбувся в порушення чинного законодавства, позивач просив суд визнати дії інспектора поліції роти ДПС ГУНП Кіровоградської області щодо накладення на нього адміністративного стягнення протиправними та просив суд скасувати, як незаконну, постанову ПС2 №368364 від 18.05.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Ухвалою суду від 02.09.2016 року, судом були задоволені клопотання обох сторін про заміну неналежного відповідача ГУНП в Кіровоградській області на належного відповідача - поліцейського роти ДПС ГУНП в Кіровоградській області.

Позивач в судове засідання не з'явися, надавши суду письмову заяву про підтримання свого позову та з клопотанням розглянути дану справу у його відсутність.

Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився.

На адресу суду від відповідача, як суб'єкта владних повноважень, надійшли письмові заперечення на позов.

В обґрунтування своїх письмових заперечень, відповідач - поліцейський роти ДПС при ГУНП в Кіровоградській області Самарський І.О. зазначив, що свої дії, як інспектора поліції, вважає законними та такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Зазначає, що позивач не надав жодних доказів протиправності на незаконності дій інспектора поліції та, поскільки водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Фольцсваген Джета», порушив п.п.9.2, 9.4, 2.1 «г» ПДР України, а саме: перед поворотом не подав світловим покажчиком сигналу відповідного напрямку повороту та після зупинки не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, ним, як інспектором поліції, правомірно було складено протокол у відношенні ОСОБА_1, після чого правомірно було винесено постанову від 18.05.2016 року про накладення на водія ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу за ст.ст.122 ч.2, 126 ч.1 КУпАП в розмірі 425 гривень. Посилаючись на те, що не має підстав для задоволення позовних вимог, в зв'язку з чим, просить суд відмовити позивачу повністю в задоволені його позову.

Справа розглянута у відсутність сторін, відповідно до вимог ст.ст.71,128 КАС України, приймаючи до уваги наявність у справі - позовної заяви та письмових заперечень відповідача та, в зв'язку з цим, достатніх даних про права та взаємовідносини сторін для прийняття судового рішення.

Дослідивши в судовому засіданні викладені обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Цей висновок суду ґрунтується на наступному.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин справи, 18.05.2016 року, інспектором роти ДПС при ГУНП в кіровоградській області старшим сержантом поліції Самарським І.О. у відношенні позивача ОСОБА_1 була винесена постанова ПС2 №768364 від 18.05.2016 року про адміністративні правопорушення, що передбачені ч.1 ст.126 та ч.2 ст.122 КУпАП.

Цією постановою, за скоєння вище вказаних правопорушень на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

В цій постанові зазначається, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Фольцсваген Джета», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 13.05.2016 року, о 10 годині 11 хвилин на 247 км автодороги «Київ -Одеса», виїжджаючи з території АЗС «БРСМ» та повертаючи праворуч ввімкнув лівий покажчик повороту та не мав полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п. 2.1 «г», 9.2, 9.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Частиною 1 ст.126 КУпАП, передбачається адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"),

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, в тому числі, за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, що, на момент вчинення правопорушення, мало наслідком накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі від 25 до 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З обставин викладених в позові, вбачається, що позивач не визнає своєї провини у скоєні інкримінованих йому правопорушень і, що він не вчиняв зазначених в цій постанові правопорушень.

Згідно з позовом і обставинами зазначеними позивачем, він заперечує факт порушення ним ПДР України і пояснює, що він діяв у відповідності до вимог ПДР України, а саме при виїзді з прилеглої території автозаправної станції на головну дорогу, він включив, як передбачено правилами дорожнього руху лівий світловий покажчик повороту на автомобілі, яким керував, а також, що він пред'явив працівнику поліції поліс обов'язкового страхування, копію якого додав до свого позову.

Відповідно до п.2.1 «г», 9.2, 9.4 ПДР України, на що робиться посилання в постанові у відношенні позивача від 18.05.2016 року, як на порушення Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен при собі мати чинний договір обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу, повинен завчасно до початку маневру подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою, перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Суд зазначає, що одні лише обвинувачення ОСОБА_1 в тому, що викладене в оскаржуваній ним постанові, винесеної у відношенні нього, без зазначення і надання суб'єктом владних повноважень інших доказів, не доводять вчинення позивачем факту порушення ним вимог п.п. 2.1 «г», 9.2, 9.4 ПДР України і скоєння правопорушень, що передбачені ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП.

Твердження позивача, викладені в позові, що він не порушував правил дорожнього руху, відповідачем в судовому засіданні не спростовані і ніяких доказів на їх заперечення суду не надано.

Відповідач ніде не посилається на вимоги ПДР України, де було б вказано, що виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу, водій транспортного засобу повинен включати світловий покажчик правого, а не лівого повороту.

Подані письмові заперечення відповідача на позов, не спростовують висновків суду про те, що суб'єкт владних повноважень повинен був, у відповідності до вимог чинного законодавства, ст.268 КУпАП, зафіксувати факт вчинення позивачем порушення ПДР України.

При винесені постанови у відношенні позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП, посадова особа суб'єкта владних повноважень, в порушення ст.280 КУпАП, не з'ясувала всіх обставин справи, не перевірила і не спростувала належними і допустимими доказами доводи і пояснення позивача, що були викладені ним в позові.

Суд зазначає, що не зважаючи на те, що ОСОБА_1 не визнав своєї вини в скоєнні правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП, інспектор роти ДПС, як суб'єкт владних повноважень, безпосередньо на місці події, при складані протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив ніяких заходів доведення вини водія відповідними доказами.

Наявність одного лише протоколу про адміністративне правопорушення, де суб'єктом владних повноважень, зазначено порушення ПДР України, вчинене ОСОБА_1, при заперечені ним своєї вини, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не може бути доказом скоєних позивачем порушень ПДР.

Твердження позивача, що він не порушував правил дорожнього руху, представником відповідача не спростовані і ніяких доказів в їх заперечення суду не надано.

Аналізуючи та оцінуючи в судовому засіданні обставини викладені в позові, порівнюючи їх з обставинами, викладеними в постанові про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що постанова винесена без всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, без надання цим обставинам належної правової оцінки, без з'ясування вини позивача та її доведеності, без дотримання вимог ст. 283 КУпАП.

Суд зазначає, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Обов'язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб'єкта владних повноважень. Усі сумніви щодо доведеності вини суд, у відповідності до ст.62 Конституції України, трактує на користь обвинуваченого.

З матеріалів справи вбачається, що вини позивача у скоєні ним правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП не доведено і, в судовому засіданні відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, у відповідності до вимог ст. 71 КАС України, не надано доказів правомірності свого рішення в заперечення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не скористався правом участі у розгляді справи та не спростував обставин викладених позивачем, не надав суду докази правомірності своїх дій.

Позивач у своєму позові, обґрунтував свої дії, як водія автомобіля, і його аргументи та доводи не спростовані відповідачем, а тому, суд приходить до висновку, що доводи позивача відповідають фактичним обставинам справи, так як суд, керуючись засадами судочинства, всі сумніви щодо доведеності вини позивача відносить на його користь.

Крім того, досліджені в суді обставин справи свідчать про те, що відповідач по справі, як інспектор ДПС, складав протокол у відношенні позивача, а потім він же, розглядав цей протокол і виносив оскаржувану позивачем постанову.

Хоча, чинне законодавство прямо і не забороняє такий порядок розгляду посадовою особою справ про адміністративне правопорушення, разом з тим, враховуючи принцип верховенства права, диспозитивності, законності, об'єктивності, суд приходить до висновку, що інспектор ДПС був зацікавленим у прийняті позитивного рішення у відношенні ОСОБА_1, а саме про притягнення його до адміністративної відповідальності, так як протоколи складались у відношенні ОСОБА_1 саме ним, а тому діяв в межах конфлікту інтересів, і на думку суду, був упередженим.

Тому, проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини справи, в тому числі і той факт, що позивач не визнав своєї вини у скоєні цих правопорушень, суд приходить до висновку, що докази вини позивача в порушенні ним п.п. 2.1 «г», 9.2, 9.4 ПДР України, - відсутні, а рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності прийнято суб'єктом владних повноважень в порушення вимог ст.ст.280,283 КУпАП.

За таких вищевикладених обставин, аналізуючи обставин, що викладені в позові та в оскаржуваній позивачем постанові суб'єкта владних повноважень, суд приходить до висновку, що позивач діяв в межах і на виконання приписів правил дорожнього руху, в зв'язку з чим постанова, якою його визнано винним за ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 425 гривень, з урахуванням вищевикладених обставин, була винесена в порушення ст.ст.7, 245 КУпАП, без всебічного, повного, об'єктивного з'ясування всіх обставин цієї справи, без надання цим обставинам належної правової оцінки, без з'ясування вини позивача та її доведеності, без дотримання вимог ст. 283 КУпАП, в порушення вимог ст.268 КУпАП, а тому являється незаконною.

Виходячи з вимог і приписів ст.ст.105ч.3-4, 162 КАС України, суд приходить до висновку, що вищевказана постанова через її незаконність - підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.ст.287-288 КУпАП, позивач має право на оскарження постанови про застосування адміністративного стягнення, в тому числі і через суд в порядку передбаченому КАС України.

Згідно ст. 2 КАС України, до завдань адміністративного судочинства входить захист прав та свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб. У відповідності з ч.3 ст.2 КАС України, суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє законність таких дій та їх відповідність чинному законодавству.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.162 КАС України, суд у випадку задоволення позову, може прийняти рішення, в тому числі і про визнання протиправними рішень суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

Тому, проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини справи, в тому числі і той факт, що позивач не визнав своєї вини у скоєні правопорушення, що зазначене у оскаржуваній ним постанові, суд приходить до висновку, що докази вини позивача в порушенні ним ПДР України відсутні.

За таких, вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що постанова, якою позивача було визнано винним за ч.1 ст.126 та ч.2 ст.122 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 425 гривень, являється незаконною та такою, що винесена в порушення вимог ст.ст. 280, 283 КУпАП.

Виходячи з вимог і приписів ст.ст.105ч.3-4, 162 КАС України, суд приходить до висновку, що вищевказана постанова через її незаконність - підлягає скасуванню, а дії інспектора роти ДПС при ГУНП в Кіровоградській області Самарського І.О. щодо накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення по цій постанові слід визнати протиправними.

Керуючись ст.ст. 6-11, 15, 158- 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора поліції роти ДПС при ГУНП України в Кіровоградській області про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Визнати протиправною дію інспектора патрульної поліції роти ДПС при ГУПН України Кіровоградській області Самарського І.О. по винесенню ним постанови серії ПС2 №768364 від 18.05.2016 року по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, якою останнього визнано винним в порушенні п.2.1 «г», 9.2, 9.4 ПДР України з накладенням штрафу в розмірі 425 гривень за ст.122 ч.2, ст.126 ч.1 КУпАП.

Скасувати, як незаконну, постанову інспектора патрульної поліції роти ДПС при ГУПН України Кіровоградській області Самарського І.О. серії ПС2 №768364 від 18.05.2016 року по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, якою останнього визнано винним в порушенні п.2.1 «г», 9.2, 9.4 ПДР України з накладенням штрафу в розмірі 425 гривень за ст.122 ч.2, ст.126 ч.1 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: