Справа № 805/2333/16-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 р. Справа № 805/2333/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про зобовязання прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу з орендної плати за землю в сумі 99692,73 грн., суд -

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2016 року Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про зобовязання прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу з орендної плати за землю в сумі 99692,73 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним до відповідача була направлена заява №20 від 01.07.2016 року про визнання податкового боргу з податку на землю безнадійним та списання, що виник внаслідок форс-мажорних обставин. Відповідач листом від 18.07.2016 року № 12736/10/05-22-17 відмовив у задоволені заяви, оскільки позивач не надав документів, підтверджуючих факт настання обставин непереборної сили. Позивач вважає таку позицію не обґрунтованою та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

Позивач через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача через канцелярію суду надав та заперечення проти позову вважає, що відмовляючи визнати податковий борг безнадійним та списати, діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. Просив суд відмовити в задоволенні позову та здійснити розгляд справи без участі його представник в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки, всі особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, не прибули у судове засідання і у суду відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на податковому обліку Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Відповідач, Словянська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області діє на підставі положення про Державну фіскальну службу України та керується Податковим кодексом України.

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Судом встановлено, що згідно договорів оренди землі від 22.02.2011 року та від 21.11.2013 року, укладеними між ним та Словянською міською радою використовує земельні ділянки, що є комунальною власністю: із кадастровим номером :01:003:0139 загальною площею 1,8832 га, яка знаходиться у м. Словянську, по вул. К.Маркса, 77 та :01:003:0235 загальною площею 0,1664, яка знаходиться у м. Словянську по вул.Новий Побут.

Позивачем, до податкового органу були подані податкові декларації з плати за землю № НОМЕР_1 від 19.02.2015 року та № НОМЕР_2 від 22.02.2016 року.

Також судом встановлено, що позивач 01.07.2016 року звернувся до відповідача із заявою за № 20 щодо списання податкового боргу, а саме: податок на землю, який виник на підставі податкового розрахунку № НОМЕР_1 від 19.02.2015 року та податкового розрахунку № НОМЕР_2 від 22.02.2016 року на суму 99692,73 грн.

Листом від 18.07.2016 року № 12736/10/05-22-17 відповідач відмовив у визнанні податкового боргу з орендної плати за землю безнадійним та списання, посилаючись на відсутність документів, підтверджуючих факт настання непереборної сили, а саме сертифікату Торгово-промислової палати України.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) та Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 2 вересня 2014 року № 1669-VІІ (надалі - Закон № 1669-VII).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з підпунктом 14.1.72. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Відповідно до статті 207 Податкового кодексу України, об'єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Підпунктом 101.2.4 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України встановлено, що під терміном "безнадійний" розуміється, в тому числі, податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

За приписами пункту 101.5 статті 101 Податкового кодексу України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до статті 101 глави 9 розділу Податкового кодексу України розроблено Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №577.

Згідно до пункту 2.1 цього Порядку під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Такий факт непереборної сили підтверджується Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

Підпунктом 4.1 розділу ІV Порядку списання безнадійного податкового боргу платника податків передбачено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу ІІ цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов'язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу ІІ цього Порядку які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

Так, відповідно до розділу 2 Переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1235 Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, обставинами, що є підставою для відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу заявника є обставини непереборної сили, дія яких може бути викликана винятковими погодними умовами і стихійним лихом (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту, замерзання моря, закриття морських проток, які трапляються на звичайному морському шляху між портами відвантаження і вивантаження, інше стихійне лихо тощо) або непередбаченими ситуаціями, що відбуваються незалежно від волі і бажання заявника (війна, блокада, страйк, аварія).

Доказами, що підтверджують факт настання (існування) зазначених обставин, є, зокрема, висновок Торгово-промислової палати про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

Суд зазначає, що Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02 вересня 2014 року №1669-VІІ.

Абзацом 1 статті 2 зазначеного Закону визначається, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням від 30 жовтня 2014 року № 1053-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Підпунктом 23 пункту 2 цього розпорядження місто Словянськ віднесено до переліку населених пунктів, на території яких проводилася АТО. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053. Тобто, зазначене розпорядження Кабінету Міністрів України було чинним та не скасовувалось, дія якого лише була зупинена на відповідний час.

2 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Зазначене розпорядження опубліковано 08 грудня 2015 року на єдиному веб-порталі органів виконавчої влади України Урядовий портал. Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №1079 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053.

Вищевказаними розпорядженнями затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція з початку її проведення та на теперішній час. Так, згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить місто Словянськ.

Згідно зі статтею 10 Закону № 1669-VІІ, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до частин 1-3 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1669-VІІ, вбачається, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення цього Закону. Дія цього Закону поширювалась на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Статтею 14-1 цього Закону, Торгово-промисловій палаті України надано право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видавати сертифікати про такі обставини.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до Донецької Торгово-промислової палати України, з метою засвідчення форс-мажорних обставин. У відповідь Донецька Торгово-промислової палати України від 05.04.2016 року № 347/12.1-21-03 з посиланням на лист Державної фіскальної служби України від 03.08.2015 року № 16280/6/99-99-17-02-02-15 зазначає, що засвідчення форс-мажорних обставин, визначені ст. 6 Закону № 1669 мають пряму дію, у відповідності до чого не вимагають додаткового отримання сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин, на підставі чого, відсутні підстави для засвідчення форс-мажорних обставин.

Тобто, позивач є звільненим на період проведення АТО від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою державної та комунальної власності.

Суд також зазначає, що Торгово-промислова палата України наділена правом лише засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видавати сертифікати про такі обставини з зазначенням дати виникнення форс-мажору, тоді як права визначення є податковий борг суб'єкта господарювання безнадійним чи ні, вона не має.

Такий висновок повинен надати саме відповідач, розглянувши заяву про списання податкового боргу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач дотримався вимог діючого законодавства та надав достатньо документів, що підтверджують обставини непереборної сили, які призвели до виникнення безнадійного податкового боргу, а тому є підстави для його списання, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн. платіжним дорученням від 22.07.2016 року № 83138.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про зобовязання прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу з орендної плати за землю в сумі 99692,73 грн. задовольнити.

Зобовязати Слов'янську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу з орендної плати на землю Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 в сумі 99 692,73 грн.

Стягнути зі Слов'янської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Галатіна О.О.