Справа № 821/1347/16
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

821/1347/16

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21 вересня 2016 р.

м. Херсон

Справа № 821/1347/16

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Кузьменко Н.А., розглянувши позовну заяву Новокаховської міської ради Херсонської області до Таврійської міської ради Херсонської області про визнання незаконними та скасування рішень, -

встановив:

20 вересня 2016 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Новокаховської міської ради Херсонської області до Таврійської міської ради Херсонської області з позовними вимогами про визнання незаконними та скасування рішень, а саме:

- визнати незаконним та скасувати рішення Таврійської міської ради від 28 липня 2016 року №125 «Про схвалення проекту рішення «Про добровільне об’єднання територіальних громад»;

- визнати незаконним та скасувати рішення Таврійської міської ради від 07 серпня 2016 року №139 «Про добровільне об’єднання територіальних громад».

У відповідності до приписів статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи немає підстав для повернення позовної заяви.

Розглянувши матеріали адміністративного позову суддя вважає, що зазначена позовна заява підлягає поверненню з огляду на наступні підстави.

Статтею 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Поняття суб'єкт владних повноважень визначено у п. 7 ч. 3 ст. 17 КАС України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватися суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Суб’єктом владних повноважень до якого сформовано позовні вимоги та в діях якого позивача вбачає порушення своїх прав та законних інтересів в даному випадку є Таврійська міська рада Херсонської області.

Правила предметної підсудності адміністративних справ визначені в ст. 18 КАС України.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України, адміністративні справи, у яких однією із сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам, підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Частиною 2 статті 18 КАС України визначено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

В даному випадку, відповідачем у справі є Таврійська міська рада Херсонської області.

У відповідності до приписів ст.1 Закону України "Про місцеве самоврядування" представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення; виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України головним обов'язком держави є утвердження і забезпечення прав і свобод людини, за свою діяльність держава відповідає перед людиною. Забезпечення прав і свобод потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року N 22-рп/2004). До таких механізмів належить структурована система судів і види судового провадження, встановлені державою. Судовий захист вважається найбільш дієвою гарантією відновлення порушених прав і свобод людини і громадянина.

В Україні систему судів утворено згідно з положеннями статей 6, 124, 125 Конституції України із застосуванням принципу спеціалізації з метою забезпечення найбільш ефективних механізмів захисту прав і свобод людини у відповідних правовідносинах.

За приписом частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У розвиток вказаного положення Європейський суд з прав людини в Рішенні від 25 лютого 1993 року у справі "Доббертен проти Франції" зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держави-учасниці організувати їхню судову систему в такий спосіб, щоб їхні суди і трибунали виконували кожну зі своїх функцій (пункт 44), притаманну відповідній судовій установі.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судова влада реалізується шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур (частина друга статті 1), в системі судів загальної юрисдикції (частина перша статті 3) діють спеціалізовані суди (частини друга, третя статті 17, стаття 18), до яких належать господарські, адміністративні суди (частини друга, третя статті 21, частина третя статті 26, частина друга статті 31). Головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура. Процесуальними кодексами України встановлено неоднакову процедуру судового провадження щодо різних правовідносин.

На підставі положень Конституції України про судову спеціалізацію (частина перша статті 125) і про гарантування кожному права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга статті 55) в Україні утворено окрему систему судів адміністративної юрисдикції. Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень визначено як безпосереднє завдання адміністративного судочинства (частина перша статті 2 КАС України). Адміністративне судочинство як спеціалізований вид судової діяльності стало тим конституційно і законодавчо закріпленим механізмом, що збільшив можливості людини для здійснення права на судовий захист від протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Системний аналіз вказаних норм Конституції та законів України дає підстави стверджувати, що розмежування юрисдикційних повноважень між загальними і спеціалізованими судами підпорядковано гарантіям права кожної людини на ефективний судовий захист. За таким підходом усі публічно-правові спори, у яких хоча б однією зі сторін є суб'єкт владних повноважень, належать до адміністративної юрисдикції і за компетенцією мають бути розглянуті адміністративними судами (пункти 1, 2, 7 статті 3, частина перша статті 17 КАС України).

З позовної заяви вбачається, що відповідачем є орган місцевого самоврядування – Таврійська міська Херсонської області.

Таким чином, дана справа віднесена до предметної підсудності місцевих загальних судів, як адміністративних судів, що виключає можливість розгляду поданого позову Херсонським окружним адміністративним судом.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку, що даний спір віднесено до виключної компетенції місцевих загальних судів як адміністративних судів, а тому позовну заяву належить повернути позивачу.

Разом з тим, суддя вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що згідно ч. 6 ст. 108 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 17, 18, 108, 160, 165 КАС України, суддя, -

ухвалив:

Адміністративний позов Новокаховської міської ради Херсонської області до Таврійської міської ради Херсонської області про визнання незаконними та скасування рішень - повернути позивачу.

Повернути позивачу судовий збір в розмірі 2900,00 грн. відповідно до квитанції №39 від 15.09.2016 року.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кузьменко Н.А.