Справа № 2а-23/2010
Суддя: Войтун О. Б.
Дата ухвалення: 2010-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-23/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2010 року

Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Войтун О. Б.

при секретарі Костинян І.М.,

за участю

представника позивача: ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці про визнання діяльності суб'єкта владних повноважень протиправною, зобов'язати перерахувати та стягнути недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2009 року позивачка звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці про визнання діяльності суб'єкта владних повноважень протиправною, зобов'язати перерахувати та стягнути недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син ОСОБА_3.

Відповідно до положень Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цими законами

Позивачка в позові зазначає, що відповідно до довідки, що видана Управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці 02.03.2009 року їй було призначено і виплачено за період з вересня 2007 року по грудень 2008 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 2669,48гривень. Однак, з даним нарахуванням та виплатою вона не погоджується.

Зазначає, що 09.07.2007 року Конституційним Судом України прийнято рішення №6-рп/2007, яким визнано неконституційними положення абзацу 3 ч.2 ст.56 та п. 14 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» в частині зупинення на 2007 рік дії ст. 12, ч. 1 ст. 15 та п.3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та дії ст.ст.41,43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

22.05.2008 році Конституційним Судом України знову ж було прийнято рішення № 10-рп/2008, яким було також визнано неконституційними (неправомірними) норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», які припиняли або обмежували права громадян на здобуття-соціальних пільг, виплат, компенсацій.

Після проголошення Рішення Конституційного суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 р. (ЧЮа6р710-07), з урахуванням змін в законодавстві, відповідач повинен був визначати також їй розмір державної допомоги при народженні дітей згідно зі ст. 41, ч.3 ст.42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" від 18 січня 2001 року № 2240-14, де було встановлено, що допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини.

Відповідно до ст. 62 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 р. № 489-16, прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років був встановлений у таких розмірах: з першого січня - 434 гривні, з першого квітня - 463 гривні, з першого жовтня -470 гривень.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік" затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, у розмірі для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 526 грн., з 1 квітня 538 грн., з 1 липня - 540 грн., з 1 жовтня - 557 грн.

У зв'язку з вищевикладеним просить суд визнати діяльність суб'єкта владних повноважень - Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Чернівці ради Чернівецької області, по відношенню до нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не у відповідності з чинним законодавством, протиправною. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Чернівці ради Чернівецької області на її користь суму недоотриманої державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період вересень - грудень 2007 року - 692 гривень 94 коп.. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Чернівці ради Чернівецької області на її користь суму недоотриманої державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з січня по грудень 2008 року - 4623 гривень 16 коп., а також судові витрати.

В судовому засіданні представник позивачки адміністративний позов підтримала та надала пояснення аналогічні позовній заяві, вважає, що відповідач порушив, чинне законодавство та обмежує її Конституційні права. Також клопотала про не застосування позовної давності, оскільки суб'єкт владних повноважень в даному випадку відповідач, повинен здійснювати перерахування без звернення осіб, а також зазначила, що а ні Конституцією, а ні жодним Законом України не передбачені будь-які строки щодо відновлення порушених конституційних прав людини. Просила суд, позов задовольнити.

В судове засідання представник Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, від нього до суду надійшло заперечення на позов. В даному запереченні просив суд застосувати позовну давність, а також в позові відмовити, оскільки позовні вимоги є необгрунтованими.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України не надав суду доказів на підтвердження своїх доводів щодо правомірних дій працівників Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачки ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №1388 /а.с.7/.

Відповідно до ст.1 та п.3 ч.1 ст.3 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Одним з видів державної допомоги сім'ям з дітьми є допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст.ст.13,14 цього Закону, - право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку включно. Усиновителям та опікунам допомога призначається не раніше, ніж з дня прийняття рішення про усиновлення або встановлення опіки. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сім'ї, по догляду за якими надається допомога.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, - для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що 07 травня 2009 року позивачка звернулась з позовом до суду з вимогою про зобов'язання здійснення перерахунку розміру допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і стягнення заборгованості по виплатам.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України, - пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін

Враховуючи те, що позивачка не надала доказів, про поважність причин пропуску звернення до суду, внаслідок чого підстав, для поновлення строку немає, а також приймаючи до уваги те, що представник Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці в своєму запереченні на позов наполягає на пропущенні строку звернення до суду позивачем, суд вважає, що в частині позовних вимог щодо визнання неправомірних дії Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці по призначенню і виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку за період до квітня 2008 року, у зменшених розмірах не у відповідності до чинного законодавства. Та стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці на користь позивачки недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягненню нею трьохрічного віку за період до квітня 2008 року слід відмовити, у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду.

Щодо позовних вимог про визнання незаконних дій Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Чернівці щодо відмови в державній допомозі по догляду за дитиною до трьох років на рівні встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 07 травня 2008 року. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Чернівці ради Чернівецької області на користь позивачки суму недоотриманої державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з травня по грудень 2008 року , суд вважає, що дані вимоги підлягають частковому задоволенню, з слідуючих підстав.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України, - суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (у редакції Закону від 22.03.2001 року N 2334-III, чинній на час виникнення права на отримання допомоги), в якій зазначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. У разі народження (усиновлення, встановлення опіки) двох і більше дітей допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину. (дію частини першої статті 15 зупинено на 2006 рік згідно із Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-IV, на 2007 рік - згідно із Законом України від 19.12.2006 р. N 489-V, зупинення дії частини першої статті 15 на 2007 рік, передбачене пунктом 14 статті 71 Закону України від 19.12.2006 р. N 489-V, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007).

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік" затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, у розмірі для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 526 грн., з 1 квітня 538 грн., з 1 липня - 540 грн., з 1 жовтня - 557 грн.

Згідно ч.2 ст.152 Конституції України, - закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, як вбачається зміни внесені на 2007 рік - згідно із Законом України від 19.12.2006 р. N 489-V, втратили чинність 09 липня 2007 року тобто з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Також слід зазначити, що Конституційний Суд України в своєму рішенні №8-рп/2005 від 11.10.2005р. (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначив, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик, можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивач має дитину віком до трьох років, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема, право на отримання допомоги по догляду за дитиною.

Наділивши осіб зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які мають дітей віком до трьох років.

Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти.

Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України - права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.3 ст.8 Конституції України, - Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Як вбачається з матеріалів справи Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці з травня 2008 року здійснювало нарахування допомоги по догляду за дитиною до досягненню нею трьохрічного віку в сумі 144грн. /а.с.6/.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", - всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

З наведених підстав суд вважає, що необхідно зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці донарахувати та виплатити у відповідності до вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року.

Суд не приймає до уваги заперечення представника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці з наступних підстав.

Згідно ст. 17 ч. 1 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського Суду як джерело права.

Відповідно до статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції "Кожна фізична... особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Розглядаючи борги у сенсі поняття "власності", яке міститься у ст.1 ч.1 Протоколу N 1 до Конвенції і не обмежено лише власністю на фізичні речі та не залежать від формальної класифікації у національному законодавстві, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як "майнові права" і, таким чином, як власність.

При розгляді справи "Кечко проти України" (заява N 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (п. 23 рішення суду). У зв'язку з цим, Європейський Суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів - закону України, відповідно якому встановлені надбавки з бюджету і який є діючим та закону України "Про Державний бюджет" на відповідний рік, де положення останнього Закону, на думку Уряду України, превалювали як lex specialis.

Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (п. 26 рішення "Кечко проти України"; рішення у справі "Бурдов проти Росії", N 59498/00).

З таких підстав доводи представника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці про посилання на відсутність фінансових можливостей держави не можуть бути прийняті до уваги.

Посилання представника Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці на те, що спеціальний Закон lex specialis, тобто закон України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік не передбачає асигнування на виплату допомоги у розмірі, визначеної Законом, тому має перевагу перед Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", не можуть бути прийняті до уваги, оскільки звуження змісту та обсягу прав шляхом прийняття нових законів, внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян) від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), такі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", зокрема норми абзацу третього частини другої статті 56 щодо встановлення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що визначається як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії статті 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

При цьому Конституційним Судом України визначено, що закон про Державний бюджет України як правовий акт, чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів, має особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів України - він стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Таке положення закріплено і в частині третій статті 27 Кодексу. Метою і особливістю закону про Державний бюджет України є забезпечення належних умов для реалізації положень інших законів України, які передбачають фінансові зобов'язання держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний захист, у тому числі й надання пільг, компенсацій і гарантій. Отже, при прийнятті закону про Державний бюджет України мають бути дотримані принципи соціальної, правової держави, верховенства права, забезпечена соціальна стабільність, а також збережені пільги, компенсації і гарантії, заробітна плата та пенсії для забезпечення права кожного на достатній життєвий рівень (стаття 48 Конституції України). Оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Кодексі, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України.

Відповідно до ст.104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

В судовому засіданні при розгляді справи, здобуто докази, щодо тверджень позивачки в позовній заяві та в судовому засіданні її представника, про те, що відповідач порушив права позивачки, передбаченні Конституцією України та Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", так як дійсно судом встановлено порушення прав позивача на державну допомогу по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку.

Згідно п.1 та 2 ч.2. ст. 162 КАС України, - у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх доказів, що є в матеріалах справи. В їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, враховуючи те, що судом встановлено, що зміни, внесені на 2007 рік - згідно із Законом України від 19.12.2006 р. N 489-V, втратили чинність 09 липня 2007 року тобто з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку, у позивачки виникло в листопаді 2007 року, внесенні зміни в 2008 році до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» звужують зміст та обсяг існуючих прав позивачки, що в силу ст.22 Конституції України не допускається. Внаслідок чого дії Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці з травня по грудень 2008 року, не ґрунтуються на законі та суперечать вимогам Конституції України та порушують право позивачки на державну допомогу по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку, суд вважає, що необхідно відновити порушені права та інтереси, шляхом часткового задоволення позовних вимог, а саме необхідно визнати неправомірні дії Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці по призначенню і виплаті ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 07 травня 2008 по 31 грудня 2008 року, у зменшених розмірах не у відповідності до чинного законодавства.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці донарахувати та виплатити у відповідності до вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року ОСОБА_2 за період з 07 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.8,22,152 Конституції України ст.ст.2,6,8-9,70-71,94,99,100,104,158-163,167,185,186 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірні дії Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці по призначенню і виплаті ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 07 травня 2008 по 31 грудня 2008 року, у зменшених розмірах не у відповідності до чинного законодавства.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці донарахувати та виплатити у відповідності до вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року ОСОБА_2 за період з 07 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету Шевченківського району м. Чернівці на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 3грн. 40коп

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського адміністративного апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку п.5 ст.186 КАС України.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Войтун О. Б.