Справа № 190/1171/16-а(2-а/190/19/16)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2016 рокусправа № 190/1171/16-а(2-а/190/19/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Корнієнко І.М.,

представника відповідача:Міки А.Ю..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2016 року у справі №190/1171/16-а (провадження №2а/190/19/16) за позовом ОСОБА_2 до П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

26 травня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо незаконного врахування коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за календарні місяці, які не входять до страхового стажу при обчисленні суми коефіцієнтів заробітної плати (доходу) для нарахування пенсії; зобов'язати відповідача провести нарахування пенсії позивачу за віком з 24 серпня 2012 року, виключивши при визначенні коефіцієнтів заробітної плати (доходу) з 01.01.2007 року по 31.08.2011 року відповідно до абзацу другого частини 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідач при розрахунку розміру пенсії позивача за кожен місяць у період з 01.01.2007 року до 31.08.2011 року розрахував коефіцієнти зарплати та застосував їх при визначенні розміру пенсії. Однак, в зазначених календарних місяцях було сплачено страхові внески в розмірі, меншому за мінімальний, відтак вказані місяці, на думку позивача, не входять до страхового стажу та в неповній мірі враховуються при визначенні коефіцієнту стажу. Відповідач, застосувавши при нарахуванні пенсії фактично сплачені внески за вказаний період суттєво зменшив пенсію позивача, без наявних на те законних підстав.

Постановою П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2016 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просив суд оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову. Також, позивач зазначає, що судом першої інстанції невірно встановлено предмет спору та обставини справи, а тому оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 159 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває на обліку в П'ятихатському управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 24.08.2012 року і отримує пільгову пенсію за віком (список №1) згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи, що пенсійним органом неправомірно застосовано при нарахуванні розміру пенсії його страховий стаж за період роботи з 01.01.2007 року по 31.08.2011 року, оскільки стаж за вказаний період не може бути врахований до страхового для цілей обрахування індивідуального коефіцієнту, позивач, 12.05.2016 року, звернувся до відповідача із заявою про виключення періоду з 01.01.2007 року по 31.08.2011 року зі страхового стажу, що використовується для обчислення пенсії, та просить нарахувати йому пенсію у відповідності до положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». (а.с. 13)

Відповідач, листом від 20.05.2016 року №1939/03/47, відмовив позивачу в проведенні нарахування пенсії із виключенням зі страхового стажу період роботи ОСОБА_2 з 01.01.2007 року по 31 серпня 2011 року, зазначивши також про умови нарахування йому пенсії із посиланням на норми Закону.

Не погодившись із діями пенсійного органу позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відмовивши ОСОБА_2 у проведенні нарахування пенсії із виключенням зі стажу періоду роботи з 01.01.2007 року по 31.08.2011 року діяв в порядку та в межах повноважень визначених Законом та Конституцією України.

Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить із наступного.

У відподності до ст. 27 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою:

См х Вс

Кс = ------------, де:

100% х 12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%. Абзац п'ятий частини першої статті 25 із змінами, внесеними згідно із Законом N 107-VI ( 107-17 ) від 28.12.2007 \

У відповідності до ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно частин 2, 3, 4 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума

сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до

страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою: ТП = Св : В, де:

ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу

та визначається в місяцях;

Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний

місяць;

В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Отже, як вбачається з аналізу зазначених норми права період роботи особи протягом якого вона підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок в обов'язковому порядку, в повному обсязі (за кожен повний робочий місяць) та на загальних підставах, визначених ч. 1 ст. 24, ст. 25, 27 Закону, зараховується до страхового стажу, який в свою чергу використовується для визначення коефіцієнту страхового стажу та розміру пенсії за віком.

В разі, якщо суми страхових внесків сплачені в неповному обсязі, тобто внески є меншими від мінімальних, та за відсутності проведення доплат у визначений ст. 24 Законом спосіб, такий період роботи зараховується до страхового стажу за наведеною в ч. 4 ст. 24 Закону формулою пропорційно до фактичного розміру сплачених внесків. Іншої процедури обрахування періоду страхового стажу, коефіцієнту страхового стажу та нарахування пенсії не існує.

Відтак, суд зазначає, що висновок позивача про те, що періоди його роботи в яких страхові внески були сплачені у розмірі меншому ніж мінімальні (не в повному обсязі) не є стажем та підлягають виключенню з періоду роботи позивача є помилковими, та такими, що суперечать приписам ч. 2-4 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів справи розрахунок коефіцієнту страхового стажу позивача для подальшого нарахування розміру пенсії проведено відповідачем таким чином: (26років +9 років (стаж роботи за списком №1) х12+8міс) :1200х1.35, коефіцієнт стажу склав 0.48150.

Суд вважає, що зазначений розрахунок коефіцієнту страхового стажу позивача відповідає вимогам ст. 25 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та відображає фактичний по відношенню до розміру сплачених страхових внесків страховий стаж, що підлягає застосуванню при розрахунку розміру пенсії на підставі ст. 27 цього Закону.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз.1 ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції чинній з 01.10.2011р., для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до абз.3 ч.1 даної статті, за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з частиною третьою статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

При проведенні оптимізації пенсії позивача пенсійним органом вже було самостійно обрано період розмірі 32 місяці (10%), який виключено з періоду за яких враховується заробітна плата, правомірність проведення відповідачем вказаних дій позивачем не оскаржується.

Відтак, оскільки органом ПФУ вже було виключено граничний обсяг страхового стажу ОСОБА_2 у розмірі 32 місяці (10% загального стажу), то додаткове виключення з його стажу періоду з 01.01.2007 року по 31 серпня 2011 року (57 місяців), на виконання вимог викладених в заяві від 12 травня 2016 року, було б прямим порушенням вимог ст. 24-27 та 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та призвело б до надання позивачу незаконної переваги перед іншими пенсіонерами розмір пенсії яких визначено за приписами ст. 27 вказаного Закону.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, з огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідача були відсутні законні підстави для задоволення вимог позивача, викладених в заяві від 12.05.2016 року, та проведення нарахування його пенсії з виключенням зі страхового стажу періоду з 01.01.2007 року по 31 серпня 2011 року (57 місяців), відмовивши позивачу в новому нарахуванні пенсії відповідач діяв в порядку та межах повноважень, визначених Законами та Конституцією України, тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 - відсутні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку по суті позовних вимог, проте повинен був повно викласти свою позицію та обґрунтувати своє рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні, а відповідно до ч.2 ст.200 КАС України, не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань, суд апеляційної інстанції вважає за можливе залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2016 року у справі №190/1171/16-а (провадження №2а/190/19/16) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко