Справа № П/811/425/16
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року справа №П/811/425/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький у порядку письмового провадження адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Прибуткова справа» (далі - Товариство) до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до податкового органу про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19 квітня 2016 року, якими збільшено суми грошових зобов'язань з податків на додану вартість на 7460 грн. та накладено штрафну санкцію - 1865 грн. та і з податку на прибуток - 180074 грн. та накладено штрафну санкцію - 45019 грн., а також зменшено від'ємне значення суми податку на додану вартість на 78877 грн.

Представник Товариства підтримав вимогу заяви.

Стверджував, що від укладення договору поставки з ТОВ «Ірпіньторгмаш» (далі - Товариство 2) впродовж строку, який перевірявся податковим органом, настали реальні правові наслідки, котрий обумовлювався ним.

На його думку, Товариство правомірно сформувало в деклараціях з податку на додану вартість суми податкового кредиту за згаданим правочином та включило у валові витрати кошти, які сплачені на підставі цього договору.

Представник відповідача заперечив стосовно задоволення позову, мотивуючи тим, що правочин, котрий уклало Товариство з Товариством 2, не спрямовувався на реальне настання наслідків, який обумовлювався ним.

Доказом того, як вважає він, є податкова інформація діяльності згаданого контрагента.

09 вересня 2016 року суд прийняв ухвалу про завершення розгляду справи у порядку письмового провадження (а.с.209).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, 05 березня 2015 року Товариство (покупець) та Товариство 2 (постачальник) уклав договір про поставку м'яса (яловичини) та м'ясопродуктів (а.с.101).

05 березня 2015 року Товариство (продавець) та Товариство 2 (покупець) уклав договір про поставку м'яса (свинина) та м'ясопродуктів (а.с.111-112).

Товариство ще у 2011 році отримало експлуатаційний дозвіл для потужностей (об'єктів) з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів (а.с.187).

Позивач отримав дозвіл на забій тварин та обваловку м'яса яловичини та свинини.

01 вересня 2014 року Товариство уклало договір оренди транспортного засобу з керівником цієї ж юридичної особи, яким перевозились тварини, що придбавались для забою (а.с.188-191).

Позивач проводив господарську діяльність у приміщенні, яким користувався на праві оренди (240 м.кв., що є приміщенням забійно-ковбасного комплексу) (а.с.200-203).

Нежитлове приміщення розташоване у м.Кропивницький.

Згідно товарно-транспортних накладних перевезенням товару з м.Кропивницький у м.Київ та у зворотному напрямку займався ФОП ОСОБА_1 у березні 2015 року (а.с.108-110, 113,115, 117).

01 липня 2014 року ФОП ОСОБА_1 (перевізник) та Товариство (замовник) уклали договір перевезення (а.с.198).

У користуванні ФОП ОСОБА_1 перебуває автомобіль, який зазначений у товарно-транспортних накладних (фургон) (а.с.192-194).

Цей автомобіль отримав санітарний паспорт та пройшов необхідну перевірку (а.с.195-196).

04 листопада 2014 року ОСОБА_1 довірив право керування автомобілем ОСОБА_2 (а.с.197).

Саме ця особа зазначена в усіх товарно-транспортних накладних як водії.

Суд оглянув оригінали товарно-транспортних накладних від 06, 10 та 13 березня 2015 року (а.с.206-208).

В усіх ним зазначено всі необхідні відомості (в місце навантаження та відвантаження, прізвище та підписи відповідальних осіб, вага вантажу, його вартість та інше.

30 березня 2015 року Товариство та Товариство 2 уклали акт взаємозаліку (а.с.118).

Товариство надало докази придбання поголів'я свиней у вітчизняних товаровиробників, м'ясо яких після забою реалізовувалось Товариству 2 (а.с.119-142, 164, 180).

Придбане у Товариства 2 м'ясо яловичини позивач реалізував суб'єкту господарської діяльності, що розташований у АР Крим (Україна) (а.с.143-157, 181-186).

З 22 по 28 березня 2016 року відповідачем проведено позапланову виїзну документальну перевірку діяльності Товариства по взаємовідносинах з Товариством 2 за березень 2015 року (а.с.32-68).

Під час перевірки ревізори досліджували первинні документи бухгалтерського та податкового обліку платника податків.

За її результатом ревізори склали акт, у якому зазначили виявлені порушення.

Так, вони зробили висновок, що правочин, котрий уклало Товариство з Товариством 2, є недійсним (нікчемним), так як не спрямовувався на настання реальних наслідків, який обумовлювався ним.

На їх думку, доказом того є податкова інформація діяльності згаданого контрагента.

Керівник відповідача погодився з висновками ревізорів та прийняв податкові повідомлення-рішення 19 квітня 2016 року, якими позивачу збільшено суми грошових зобов'язань з податків на додану вартість на 7460 грн. та накладено штрафні санкції - 1865 грн. та і з податку на прибуток - 180074 грн. та накладено штрафні санкції - 54019 грн., а також зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на додану вартість - 78877 грн. (а.с.28-30).

08 червня 2015 року ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області складено податкову інформацію стосовно Товариства 2 з питань проведення фінансово-господарських операцій з його контрагентами (а.с.90-92).

Акт перевірки містить висновок, що Товариством 2 не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами.

У акті зазначено, що директором Товариства 2 є ОСОБА_3, підпис якого наявний на усіх товарно-транспортних накладних.

Під час проведення перевірки Товариства 2 не досліджувались первинні документи бухгалтерського обліку.

За результатом проведення перевірки діяльності Товариства 2 керівник податкового органу не приймав жодних рішень негативного характеру стосовно платника податків.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, акт перевірки це документ, в якому ревізор фіксує обставини, котрі встановив, керуючись виключно власним сприйняттям і розумінням.

Надалі акт вивчає керівник податкового органу, який і вирішує питання про погодження з його висновками.

У разі погодження з висновками, які мають негативні наслідки стосовно платника податків, посадова особа зобов'язана прийняти відповідне рішення (у письмовій формі), оскільки це єдиний спосіб реалізації компетенції суб'єкта владних повноважень.

Така правова позиція суду узгоджується з системним аналізом приписів пунктів 2 та 4 статті 56 Податкового кодексу України.

Зокрема, цією нормою права передбачено, що податковий орган може прийняти, окрім податкового повідомлення-рішення, і інше рішення, яке платник податків має право оскаржити до контролюючого органу вищого рівня або суду.

Судом встановлено, що за результатом проведення перевірки діяльності Товариства 2 податкова інспекція не прийняла жодного рішення та не звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору, котрий уклали платник податків, в тому числі і з Товариством, нехтуючи наданими повноваженнями, передбаченими Податковим кодексом України, та положеннями статті 228 Цивільного кодексу України.

А тому, суд зробив висновок, що керівник податкового органу не погодився з висновком ревізорів про недійсність правочину, який уклало Товариство 2.

Отже, податковими органами враховані податкові зобов'язання Товариства 2 з податку на додану вартість за договором, котрий укладений з Товариством.

Проводячи перевірку діяльності Товариства, податкові ревізори посилались на податкову інформацію згаданого контрагента, як незаперечні докази недійсності його правочину.

Однак, податкові ревізори допустили помилку, оскільки думка особи (іншого ревізора) не є доказом щодо встановлення певних обставин.

Такими доказами можуть бути рішення суду про недійсність договорів, рішення податкового органу щодо застосування негативних наслідків стосовно контрагента, яке останнім визнається як законне, вирок суду, показання свідків, тощо.

Таким чином, суд зробив висновок, що відповідач не надав доказів стосовно недійсності правочину, який уклало Товариство з Товариством 2.

Більше того, в судовому засіданні позивач надав суду достатню кількість доказів стосовно виконання ним та його контрагентами зобов'язань за договором.

Зокрема, суд вбачає це, проаналізувавши первинні документи бухгалтерського та податкового обліку Товариства (видаткові, товарно-транспортні накладні, договори постанов, вантажно-митні декларації).

Заслуговує уваги і той факт, що податковий орган не ставить під сумнів реальність господарської операції стосовно поставки Товариством для Товариства 2 м'яса свинини, за наслідками якої у позивача виник обов'язок задекларувати податкове зобов'язання з податку на додану вартість.

Ця господарська операція, а також та, реальність якої заперечується відповідачем, відбувалась одночасно між тими суб'єктами.

Оскільки, податковий орган не намагався перевірити обставини, які зафіксовані у згаданих письмових документах, тому суд не вправі ставити їх під сумнів.

Якщо б суд почав проводити перевірку з цих питань, то перейняв би на себе повноваження відповідача, що є недопустимим.

Окрім того, суд зазначає, що, коли державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретним платником податків, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживань з їх боку.

Отже, Товариство включило до податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат суми коштів за договором, укладеним з Товариством 2, відповідно до приписів статей 138 та 198 Податкового кодексу України (датою виникнення права на податковий кредит та включення коштів до валових витрат є дата отримання платником податку товару (послуг), що підтверджено податковою накладною).

За таких обставин рішення податкового органу є протиправними.

А тому, їх належить скасувати, задовільнивши позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області від 19 квітня 2016 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Прибуткова справа» збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 7460 грн. та накладено штрафну санкцію - 1865 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області від 19 квітня 2016 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Прибуткова справа» збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибутку на 180074 грн. та накладено штрафну санкцію - 45019 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області від 19 квітня 2016 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Прибуткова справа» зменшено від'ємне значення суми податку на додану вартість на 78877 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Прибуткова справа» судові витрати в сумі 4699,43 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І.Брегей