Справа № 809/344/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року № 876/4340/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.,

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Державної автомобільної інспекції Управління міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Управління Державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області про виплату вихідної допомоги, грошової компенсації та стягнення середнього заробітку,

встановив:

У квітні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів УМВС України в Івано-Франківській області, ГУ НП в Івано-Франківській області, Управління ДАІ в Івано-Франківській області, в якому, з врахуванням уточнення позовних вимог, просив: 1) зобов'язати відповідачів виплатити позивачу вихідну допомогу в розмірі 31104 грн.; 2) зобов'язати відповідачів виплатити позивачу грошову компенсацію за не використану відпустку у 2015 році; 3) стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки фактично розрахунку.

Відповідачі позову не визнали, у суді першої інстанції подали заперечення, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.05.2016 р. позов задоволено частково. Стягнуто з Управління ДАІ в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.11.2015 року по 13.04.2016 року включно в розмірі 13260 грн. 50 коп.. В задоволенні решти позовних вимог до Управління ДАІ в Івано-Франківській області - відмовлено. В задоволенні позову до Управління МВС України в Івано-Франківській області та ГУ НП в Івано-Франківській області - відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції від 24.05.2016 року не погодився відповідач Управління ДАІ УМВС в Івано-Франківській області та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі. Спеціальним законом є зокрема ЗУ «Про міліцію», а також Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ Української PCP, затверджене Постановою Кабінету Міністрів Української PCP від 29.07.1991 року № 114. Таким чином, на спірні відносини не поширюються норми трудового законодавства, зокрема стаття 117 КЗпП України, оскільки вони врегульовані спеціальним законодавством і не підпадають під дію загального трудового законодавства. Оскільки, середній заробіток за час затримки розрахунку не є заробітною платою, тобто оплатою праці, та не є виплатою, яка була нарахована, але не виплачена, тому позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки не підлягає задоволенню.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 24.05.2016 року в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та постановити нове рішення, яким у задоволенні цієї позовної вимоги відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 з 25.11.1992 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. Наказом УМВС України в Івано-Франківській області від 06.11.2015 року № 591 о/с позивача звільнено з 06.11.2015 року з посади інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ в Івано-Франківській області, згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію", за п. 63 "з" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с. 7, 8).

Управлінням ДАІ в Івано-Франківській області в день звільнення позивачу не виплачено всіх сум, що належали до виплати у зв'язку зі звільненням з органів внутрішніх справ, а саме: вихідну допомогу в розмірі 31104 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 3283,20 грн.. Вказане підтверджується довідками Управління ДАІ в Івано-Франківській області № 16/42 від 24.03.2016 року, № 16/100 від 17.05.2016 року (а.с. 6, 18, 40).

Вказані вище грошові суми вихідної допомоги в розмірі 31104 грн. та грошової компенсації за невикористану відпустку в розмірі 3283,20 грн. позивачу було виплачено 14.04.2016 року через картку ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", з утриманням військового збору (а.с. 35, 40).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відносно постанови суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 13260,50 грн., то судом першої інстанції вірно враховано, що доказами по справі підтверджується і не заперечується особами, які беруть участь у справі, що в день звільнення позивача 06.11.2015 року йому не було виплачено всіх сум, що належали до виплати, зокрема, грошову компенсацію в розмірі 3283,20 грн. за невикористану відпустку 38 днів.

Таку виплату здійснено лише 14.04.2016 року.

В матеріалах справи немає доказів того, що вказана невиплата була наслідком дій позивача.

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом першої інстанції вірно враховано, що якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законодавстві, то застосовуються норми загального законодавства, яким в даному випадку є норми КЗпП України. Оскільки в спеціальних нормах законодавства щодо проходження служби працівниками ОВС відсутні норми, що регулюють розглядувані правовідносини, тому, з метою належного захисту порушених прав позивача мають бути застосовані саме норми трудового законодавства, зокрема статті 116 та 117 КЗпП України.

Отже, середній заробіток позивача за весь період затримки повного розрахунку при звільнені складає 13260,50 грн. (виходячи з розрахунку: 110 робочих днів затримки (за період з 07.11.2015 року по 13.04.2016 року включно) помножити на 120,55 грн. (розмір середньоденного грошового забезпечення).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову про стягнути з Управління ДАІ в Івано-Франківській області на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відносно постанови суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог, то суд апеляційної інстанції погоджується із відповідними висновками суду першої інстанції, оскільки вихідну допомогу в розмірі 31104 грн. та грошову компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 3283,20 грн. позивачу було виплачено 14.04.2016 року.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог не оскаржена в апеляційному порядку.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління Державної автомобільної інспекції Управління міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Управління Державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області про виплату вихідної допомоги, грошової компенсації та стягнення середнього заробітку - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено 19.09.2016 року.