Справа № 809/714/16
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року Справа № 876/5772/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський завод «Промприлад» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.07.2016 року у справі за позовом Першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську до Публічного акціонерного товариства «Промприлад» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2016 року Перший заступник керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури, діючи в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Управління Пенсійного фонду України у м. Івано-Франківську (далі Позивач, УПФУ в м. Івано-Франківську) звернувся до суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Промприлад» (далі Відповідач, ПАТ «Промприлад») про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам підприємства, які набули право на пільговий стаж за час роботи у відповідача в сумі 162089,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч вимогам Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003р. (надалі ОСОБА_1 № 1058-IV) та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженої Постановою правління ПФУ 19.12.2003р. № 21-1 (далі Інструкція), неналежно сплачував фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, в звязку з чим у нього утворилась заборгованість перед бюджетом Пенсійного фонду за період з 01.08.2015 року по 01.12.2015 року в сумі 162089,12 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.07.2016 року позов задоволено повністю.

Постанову суду першої інстанції оскаржило ПАТ «Промприлад». Відповідач зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Як обґрунтування апеляційної скарги звертає увагу на порушення судом норм матеріального права. Зокрема, вказав, що абзацом 3 п. 46 Порядку подання та оформлення документів для призначення і перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846, не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Отже, лише розпорядження про призначення пенсії є належним доказом призначення пенсій. Апелянт стверджує, що розрахунки не можуть слугувати доказом призначення спірних пільгових пенсій, оскільки вони не є актами індивідуальної дії позивача про призначення спірних пільгових пенсій. Крім того, відповідач вказав, що не є державним підприємством, а отже не зобовязаний відшкодувати пенсії, призначені відповідно до Закону «Про наукову та науково-технічну діяльність».

Справа розглядалася у порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач по справі зареєстрований виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, як субєкт підприємницької діяльності - юридична особа та у відповідності до частини 3 статті 15 Закону № 1058-IV є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості у ПАТ «Промприлад» перед УПФ України в м. Івано-Франківську по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам підприємства по Списку № 1 за період з 01.08.2015 року по 01.12.2015 року в сумі 65333,55 грн., по Списку № 2 за той же період в сумі 92605,81 грн. та наукових пенсій за той же період в сумі 4149,76 грн.

Вірно встановивши обставини справи, суд першої інстанції правильно застосував до правовідносин між сторонами відповідні їм норми матеріального права.

Виключно Законом № 1058-IV визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Згідно ст. 5 Закону № 1058-IV цей ОСОБА_1 регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Інструкція встановлює обов'язок підприємств здійснювати відшкодування витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону № 1058-IV.

Пунктом 6.4 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пункт 6.8. вказаної Інструкції встановлює, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, обов'язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, відповідач зобов'язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається відповідачу.

Із матеріалів справи видно, що УПФУ в м. Івано-Франківську на адресу ПАТ «Промприлад» надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату до доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV в частині пенсій призначених відповідно до підпунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак, відповідачем у передбачені строки не здійснено відшкодування сум понесених позивачем витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за вказаний період.

Згідно зі статтею 6 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається будь-яка з цих пенсій за їх вибором.

Держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів (стаття 24 Закону України від 13 грудня 1991 року № 1977-ХІІ «Про наукову і науково-технічну діяльність», далі - ОСОБА_1 № 1977-ХІІ).

Відповідно до частини дев'ятої цієї ж статті різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

На виконання наведеної норми зазначеного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 13 грудня 2000 року № 1826, якою затвердив Порядок фінансування та виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ і організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств і організацій згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, яка втратила чинність 9 квітня 2004 року одночасно з набранням чинності постановою № 372, якою було затверджено Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі Порядок).

Названі порядки визначають механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної, зокрема, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи.

Згідно з пунктом 4 Порядку, у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III-IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що у випадках, коли відбувається перетворення в процесі приватизації державного підприємства у відкрите акціонерне товариство, до правонаступника переходять права і обов'язки державного підприємства, що приватизується, у тому числі й обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду України викладеній у постанові від 05.06.2012 № 21-78а12.

Ухвалами Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2015 року у справі № 2а-1777/11/0970, від 23.06.2015 у справі № 809/3465/13-а за позовом УПФУ в м. Івано-Франківську до ПАТ «Промприлад» про стягнення заборгованості, від 27.10.2015 року у справі № 809/1907/14 за адміністративним позовом ПАТ «Промприлад» до УПФУ в м. Івано-Франківську про визнання дій протиправними встановлено, що наказом Міністра Приладобудування і систем управління СРСР від 12.04.1982 № 181 завод «Промприлад» перейменовано в ВО «Геофізприлад».

Наказом Міністра Приладобудування і систем автоматизації СРСР від 30.12.1988 № 639, ВО «Геофізприлад» перейменовано у ВО «Промприлад», а останнього в Державне підприємство «Івано-Франківський завод «Промприлад» згідно наказу від 30.09.1993 № 76.

Відповідно до наказу Міністра Машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсій України від 16.09.1994 № 84 Державне підприємство «Івано-Франківський завод «Промприлад» перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Івано-Франківський завод «Промприлад».

Таким чином, вказаними вище судовими рішеннями встановлено, що в процесі перетворення Державного підприємства «Івано-Франківський завод «Промприлад», до ВАТ (ПАТ) «Івано-Франківський завод «Промприлад», як правонаступника, перейшли права і обов'язки державного підприємства, що приватизується, у тому числі й обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із наявного у справі розрахунку, Пенсійний орган відповідно до Закону № 1977-ХІІ призначив пенсію колишнім науковим працівникам, , які отримали стаж наукової роботи, необхідний для отримання пенсії відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», що дає право на призначення пенсії, відповідно до статті 24 зазначеного Закону.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами ПФУ до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону № 1977-ХІІ, про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський завод «Промприлад» залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.07.2016 року у справі № 809/714/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді В.М. Каралюс

ОСОБА_1