Справа № 803/2003/15
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 р. Справа № 876/10094/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод" на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15.09.2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод" до Ратнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про скасування вимог, -

ВСТАНОВИЛА :

Приватне акціонерне товариство "Ратнівський молокозавод" 04.08.2015року звернулося в суд з позовом про скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 6 травня 2015 року №Ю-78-25, винесених Ратнівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області станом на 31 січня 2015 року та станом на 30 квітня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем 6 травня 2015 року прийнято вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-78-25 станом на 31 січня 2015 року в розмірі 542 188 грн. 38 коп., з яких недоїмка 455 119 грн. 50 коп., штраф 25 575 грн. 43 коп., пеня 61 493 грн. 45 коп. та №Ю-78-25 станом на 30 квітня 2015 року в розмірі 826 819 грн. 53 коп., з яких недоїмка 696 912 грн. 21 коп., штраф 41 174 грн. 47 коп., пеня 88 732 грн. 85 коп. Позивач вважає вимоги Ратнівської ОДПІ ГУ ДФС про сплату боргу (недоїмки) від 6 травня року №Ю-78-25 станом на 31 січня 2015 року та станом на 30 квітня 2015 року незаконними, оскільки відповідач не проводив документальну перевірку для визначення суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (ЄСВ), нарахував штрафи та пеню без розрахунків, у зв'язку із чим позивач просить скасувати вказані вимоги.

Оскаржуваною постановою Волинського окружного адміністративного суду від 15.09.2015 року - в задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, тим, що вимоги Ратнівської ОДПІ ГУ ДФС про сплату боргу (недоїмки) від 6 травня року №Ю-78-25 станом на 31 січня 2015 року та станом на 30 квітня 2015 року незаконними, оскільки відповідач не проводив документальну перевірку для визначення суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (ЄСВ), нарахував штрафи та пеню без розрахунків, у зв'язку із чим позивач просить скасувати вказані вимоги.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що вимога про сплату недоїмки надсилається платнику у випадку наявності на кінець календарного місяця недоїмки зі сплати ЄСВ. При цьому, у такому випадку вимога формується на підставі даних особових рахунків платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень, у зв'язку з чим суд не бере до уваги доводи позивача про неможливість направлення йому оскаржуваної вимоги без попереднього проведення документальної перевірки. З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що вимоги Ратнівської ОДПІ ГУ ДФС про сплату боргу (недоїмки) від 6 травня року №Ю-78-25 станом на 31 січня 2015 року та станом на 30 квітня 2015 року надіслані позивачу з дотриманням вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а позивачем не надано доказів відсутності такої заборгованості чи її іншого розміру.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що 6 травня 2015 року Ратнівська ОДПІ ГУ ДФС сформувала вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-78-25 в розмірі 542 188 грн. 38 коп. станом на 31 січня 2015 року, на підставі якої від ПрАТ "Ратнівський молокозавод" вимагалося сплатити суми недоїмки зі сплати ЄСВ, штрафів та пені в загальній сумі 542 188 грн. 38 коп., в тому числі недоїмка 455 119 грн. 50 коп., штраф 25 575 грн. 43 коп., пеня 61 493 грн. 45 коп. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-78-25 в розмірі 826 819 грн. 53 коп. станом на 30 квітня 2015 року, на підставі якої від ПрАТ "Ратнівський молокозавод" вимагалося сплатити суми недоїмки зі сплати ЄСВ, штрафів та пені в загальній сумі 826 819 грн. 53 коп., в тому числі недоїмка 696 912 грн. 21 коп., штраф 41 174 грн. 47 коп., пеня 88 732 грн. 85 коп.

Дані вимоги про сплату боргу (недоїмки) були оскаржені в адміністративному порядку.

Рішеннями Головного управління ДФС у Волинській області від 18 червня 2015 року №4234/10/03-20-10-03-06, від 18 червня 2015 року №4235/10/03-20-10-03-06 та ДФС України від 17 липня 2015 року №14981/6/99-99-10-01-07-15 скарги позивача були залишені без задоволення.

Згідно із частиною четвертою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року №2464-VI (з наступними змінами та доповненнями) орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 6.3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 9 вересня 2013 року №455, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 вересня2013 року за №1622/24154 (чинній на момент формування оскаржуваною вимоги), органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:- якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті; - якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; - якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога надсилається одночасно з актом документальної перевірки платника єдиного внеску або актом про суми розбіжностей щодо сум доходу (прибутку), заявлених у звітності до органу доходів і зборів та задекларованих у річній податковій декларації фізичними особами - підприємцями чи особами, які забезпечують себе роботою самостійно, або повідомленням-розрахунком на всю суму донарахованого єдиного внеску.

У випадках, передбачених абзацами третім та четвертим цього пункту, вимога надсилається:- платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);- платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'ятнадцяти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Сума боргу у вимозі проставляється у гривнях з двома десятковими знаками.

З цього слідує, що вимога про сплату недоїмки надсилається платнику у випадку наявності на кінець календарного місяця недоїмки зі сплати ЄСВ. При цьому, у такому випадку вимога формується на підставі даних особових рахунків платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень, у зв'язку з чим суд не бере до уваги доводи позивача про неможливість направлення йому оскаржуваної вимоги без попереднього проведення документальної перевірки.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що вимоги Ратнівської ОДПІ ГУ ДФС про сплату боргу (недоїмки) від 6 травня року №Ю-78-25 станом на 31 січня 2015 року та станом на 30 квітня 2015 року надіслані позивачу з дотриманням вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а позивачем не надано доказів відсутності такої заборгованості чи її іншого розміру.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі вимог про сплату боргу (недоїмки) від 6 травня року №Ю-78-25 станом на 31 січня 2015 року та станом на 30 квітня 2015 року, а тому в задоволенні позову слід відмовити. За правилами частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір", під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод" - залишити без задоволення.

постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15.09.2015 року у справі № 803/2003/15 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар