Справа № 539/2174/15-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"14" вересня 2016 р. м. Київ К/800/44228/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Михнівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа - ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2015 року,-

встановив:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Михнівської сільської ради Лубенського району № 59 від 17.03.2015 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність».

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 7 серпня 2015 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Михнівської сільської ради Лубенського району № 59 від 17.03.2015 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 08 га для ведення особистого селянського господарства у користування ОСОБА_5 в с. В'язівок, вул. Котовського.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2015 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, у якій просить її скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Встановлено, що 17.03.2015 Михнівською сільською радою Лубенського району прийнято рішення № 59 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», у пункті 1 якого вирішено надати ОСОБА_5 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,08 га для ведення особистого селянського господарства у користування в с. Вязівок, вул. Котовського.

Ухвалюючи рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

При касаційному перегляді судових рішень у справі колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За змістом частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Встановлено, що предмет спору у справі пов'язаний із захистом права власності та користування на земельну ділянку.

За таких обставин спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічний висновок щодо застосування вищезазначених норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2014 року (справа № 21-544а14), від 11 листопада 2014 року (справа № 21-493а14) та від 9 грудня 2014 року (справа № 21-308а14).

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно з пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За змістом частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до частини 1 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 157, 211, 220-1, 228, 230, 231 КАС України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 7 серпня 2015 року і постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2015 року - скасувати.

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Михнівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа - ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення.

Роз'яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: