Справа № 331/5202/16-а
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2016 рокусправа № 331/5202/16-а(2а/331/142/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшков В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2016 р. по справі № 331/5202/16-а(2а/331/142/2016) за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа: Управління праці та соціального захисту населення по Жовтневому району Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконними дії суб'єкта владних повноважень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області по затвердженню постанови про закінчення виконавчого провадження № 28171690 від 27.12.2011 року у справі № 2а-117/2010 за підписом державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Соломенною Катериною Володимирівною по виконавчому листу від 02.08.2011 року про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду 2 групи, у розмірі меншому, ніж передбачено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірах п'яти мінімальних заробітних плат з урахуванням виплачених сум. ОСОБА_1 просив суд також понудити відповідача поновити виконання постанови ВП № 28171690 від 02.08.2011 року, визнати та призначити виплату матеріального відшкодування по матеріальному збитку за рахунок відповідача - державними службовцями Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у розмірі 15055 грн. та моральне відшкодування в національній валюті еквівалентну 2 тисячі євро.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду та відсутності у заяві про поновлення строку звернення до суду будь-яких об'єктивних обставин, внаслідок яких вказаний строк був ним пропущений. Суд також визнав причину пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду неповажною.

Не погодившись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, як неправосудне та задовольнити позовні вимоги. Апелянт вказує на те, що суд повинен був розглянути справу і розібратись із усіма обставинами, що свідчать про протиправність дій та рішень відповідача, який протягом п'яти років не забезпечив примусове виконання рішення суду. ОСОБА_1 також зазначає, що він звертався із завою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, і заміну сторони виконавчого провадження, що також підлягало з'ясуванню судом при розгляді справи. Наявне і рішення суду, яким встановлено, що ОСОБА_1 не пропустив строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки вчасно звернувся до ДВС і виконавче провадження було відкрите. Разом з тим, за наявності не скасованої постанови про закінчення виконавчого провадження неможливо поновити строк пред'явлення виконавчого листа для виконання з метою його повторного пред'явлення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив суд задовольнити апеляційну скаргу та пояснив суду, що суд першої інстанції необґрунтовано залишив адміністративний позов без розгляду на стадії відкриття провадження у справі, не з'ясувавши взагалі, чи дотримався позивач строку звернення до суду, що є перешкоджанням доступу до правосуддя та потуранням безвідповідальним суб'єктам владних повноважень порушувати закони України, не виконуючи рішення судів.

Інші учасники процесу, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, у судове засідання не прибули.

На адресу суду надійшов лист державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гостіщевої Т.М. із проханням відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Проте, цей лист не прийнятий колегією суддів до уваги з огляду на те, що ні зазначена особа, ні відділ примусового виконання рішень не є стороною у справі.

Управління праці та соціального захисту населення по Олександрійському (Жовтневому) району Запорізької міської ради у письмових запереченнях, направлених на адресу суду, просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін, зазначивши, що ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження постанови державного виконавця від 27.12.2011 року про закінчення виконавчого провадження. Позивач також не просив суд поновити пропущений строк, не навів доказів поважності пропуску цього строку, який становить більше 4 років.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Пунктом 5 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України визначений обов'язок судді після одержання позовної заяви з'ясувати, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними). Про наявність таких підстав суд постановляє ухвалу, як це передбачено частиною 2 статті 100 цього ж Кодексу.

Вчиняючи зазначені процесуальні дії суд має виходити зі змісту позовних вимог, викладених в позовній заяві.

Як вбачається із адміністративного позову, ОСОБА_1 оскаржує дії суб'єкта владних повноважень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області по затвердженню постанови про закінчення виконавчого провадження № 28171690 від 02.08.2011 року по справі № 2а-117/2010 (а.с.9). Суд першої інстанції, у свою чергу, в оскарженій ухвалі зазначає про те, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови ВП № 28171690 від 27.12.2011 року про закінчення виконавчого провадження, що не відповідає дійсності, оскільки зазначена позовна вимога у позовній заяві відсутня.

Також суд першої інстанції в оскарженій ухвалі вказує на те, що позивач у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду не навів будь-яких об'єктивних обставин, внаслідок яких вказаний строк був ним пропущений. Однак, як вбачається зі змісту адміністративного позову, ОСОБА_1 просив суд поновити процесуальні строки для розгляду адміністративного позову відповідно до статті 102 КАС України (а.с.9). Проте, строк звернення до адміністративного суду, встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, не є процесуальним строком, визначеним статтею 101 цього ж Кодексу, і його поновлення та продовження статтею 102 Кодексу адміністративного судочинства України не регулюються.

На думку колегії суддів, отримавши адміністративний позов ОСОБА_1, суд першої інстанції мав запропонувати позивачу уточнити позовні вимоги, зазначивши які дії (рішення) і якого суб'єкта владних повноважень ним оскаржуються. В залежності від змісту позовних вимог суд повинен здійснити перевірку дотримання позивачем строків звернення до адміністративного суду з урахуванням також і приписів статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби. При цьому, обов'язковим підлягає з'ясуванню питання коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав ( про вчинення дій, допущення бездіяльності або прийняття спірного рішення). У випадку неможливості з'ясування цих цього питання на стадії відкриття провадження у справі, суд встановлює ці обставини під час попереднього або судового засідання.

Слід також зазначити, що частина 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України не вимагає від позивача подачі до суду заяви про поновлення строку звернення до суду. Суд самостійно здійснює аналіз змісту позовної заяви, доданих до неї матеріалів на предмет наявності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції зазначені вище вимоги процесуального закону не виконав, обмежившись датою прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження - 27.12.2011 року, про визнання якої протиправною та скасування позивач в адміністративному позові не просив.

Відповідно до частини 1 статті 204 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення питання, тому оскаржена ухвала підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 195, 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2016 р. по справі № 331/5202/16-а(2а/331/142/2016) скасувати та постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не підлягає оскарженню у касаційному порядку, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко