Справа № 820/1146/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 вересня 2016 р. № 820/1146/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Полях Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, Департаменту державної реєстрації Харківської міської ради, треті особи: Науково-технічне приватне підприємство "ДІНАС", ОСОБА_3 про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, Департаменту державної реєстрації Харківської міської ради, треті особи: Науково-технічне приватне підприємство "ДІНАС", ОСОБА_3, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень №28299123 від 17.02.2016 року;

- зобов'язати Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції у Харківській області зареєструвати за Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_4" право власності на нежитлові приміщення підвалу №1-19, 19 а, 19 6, 20-22, 22 а, 23-35: 1-го поверху №10, 11, 12, 25-53. 55-57, 59-63,1; 2-го поверху № II, IV; 3-го поверху № 1-14, І, II в літ. "Ш-3", загальною площею 2060,9 (дві тисячі шістдесят цілих дев'ять десятих) кв.м., розташовані за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120 (сто двадцять), згідно із рішенням господарського суду Харківської області від 09.11.2015 року по справі №922/4796/15.

В обґрунтування позову вказано, що враховуючи наявність рішення господарського суду Харківської області від 09.11.2015 року по справі №922/4796/15, що набуло законної сили, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_4» набуло всіх необхідних прав щодо власності на нежитлові приміщення підвалу №1-19, 19 а, 19 б, 20-22, 22 а, 23-35; 1-го поверху №10, 11, 12, 25-53, 55-57, 59-63,1; 2-го поверху № II, IV; 3-го поверху № 1-14, І, II в літ. «Ш-3», загальною площею 2060,9 кв.м., розташовані за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120, і як наслідок, вказані права підлягають державній реєстрації права власності. Рішення державного реєстратора реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції у Харківської області ОСОБА_2 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень №28299123 від 17.02.2016 р., на думку позивача, не відповідає вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідачі та треті особи не скористалися процесуальним правом надати заперечення на адміністративний позов або письмові пояснення із зазначенням правової позиції стосовно заявлених позовних вимог.

Представники сторін у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом відповідно до вимог процесуального законодавства.

Протокольною ухвалою суду від 20.09.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції з мотивів його необґрунтованості, а саме не зазначення причин, що ускладнюють або роблять неможливою участь у судовому засіданні та ненадання відповідних доказів.

Відповідно до ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Ці ж наслідки застосовуються у разі повторного неприбуття за таких самих умов відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявились та є належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, враховуючи положення ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, потреба заслухати свідка чи експерта відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на положення ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень ч.1 статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до постанови Правління Національного банк України від 19.03.2015 року № 188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_1 строком на 1 рік: з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно.

Позивач 11.02.2016 року звернувся до Реєстраційної служби Харківського міського управляння юстиції із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний №15586955) для проведення державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення підвалу №1-19, 19 а, 19 б, 20-22, 22 а, 23-35; 1-го поверху №10, 11, 12, 25-53, 55-57, 59-63,1; 2-го поверху № II, IV; 3-го поверху № 1-14, І, II в літ. «Ш-3», загальною площею 2060,9 кв.м., розташовані за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 №28299123 від 17.02.2016 року відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності на нежитлові приміщення, розташовані за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120 у звязку з наявністю у Рєєстрах до 2013 року зареєстрованого права власності на нежитлові приміщення в нежитловій будівлі літ. «Ш-З» без нумерації за Науково-технічним приватним підприємством "ДІНАС".

По суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі за текстом Закон).

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 18 Закону державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації;

6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником;

8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом ОСОБА_5 України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частинами 1-2 ст.24 Закону передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Судом встановлено, що підставою для відмови у державній реєстрації права власності державним реєстратором вказано те, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету ОСОБА_5 України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (далі за текстом Порядок).

Пунктом 40 Порядку визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 28 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, окрім іншого, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Позивачем до матеріалів заяви надано рішення Господарського суду Харківської області від 09.11.2015року по справі №922/4796/15, відповідно до резолютивної частини якого звернено стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення підвалу № 1-19, 19а, 19б, 20-22, 22а, 23-35, 1-го поверху № 10, 11, 12, 25-53, 55-57, 59-63, І, 2-го поверху № ІІ, ІV; 3-го поверху № 1-14, І, ІІ в літ. "Ш-3", загальною площею 2060,9 кв.м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120, шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_4» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-Т, ) права власності на нежитлові приміщення підвалу № 1-19, 19а, 19б, 20-22, 22а, 23-35, 1-го поверху № 10, 11, 12, 25-53, 55-57, 59-63, І, 2-го поверху № ІІ, ІV; 3-го поверху № 1-14, І, ІІ в літ. "Ш-3", загальною площею 2060,9 кв.м., розташовані за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120.

Відповідно до п. 56 Порядку для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, також подається документ, що підтверджує наявність факту згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна. Дія цього пункту не поширюється на випадок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду. Законодавцем визначено особливості державної реєстрації речових прав на предмет іпотеки, у той же час державна реєстрація речового права на предмет іпотеки на підставі рішення суду відбувається за загальними правилами, передбаченими ст.27 Закону та п. 40 Порядку. Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено рішення, дії та бездіяльність суб'єктів владних повноважень як основний об'єкт адміністративного судочинства та встановлено загальні критерії для оцінювання судом таких рішень, дії або бездіяльності. Зокрема, рішеннями суб'єкта владних повноважень можуть бути як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії. Правові акти індивідуальної дії - рішення, є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб (тобто є персоніфікованими) або які стосуються конкретної ситуації. Усі рішення суб'єкта владних повноважень повинні бути прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом. Прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України - за змістом цей критерій випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України". "На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України (далі - законом) та зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. "У межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. "У спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби. Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам (пункт 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 6 березня 2008 року № 2). Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову. Суд зазначає, що за своєю суттю правовий акт управління це державно-владне волевиявлення, що містить управлінське рішення із приписом, адресованим іншим суб'єктам права. Визнаючи акт протиправним, суд констатує відсутність у ньому цих сутнісних рис та його нездатність регулювати суспільні відносини. Разом із тим, з метою захисту прав та інтересів суб'єкта права суд встановлює правові наслідки протиправності акту, а саме його скасування. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень №28299123 від 17.02.2016 року з огляду на порушення державним реєстратором при його прийнятті вимог ст.2 КАС України. Відповідно до Рекомендацій Комітету ОСОБА_5 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_5 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Таким чином, повноваження Депертаменту державної реєстрації Харківської міської ради щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно є дискреційними повноваженнями такого органу державної влади, тобто відносяться до його виключної компетенції. Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем. Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов'язання Департаменту державної реєстрації Харківської міської ради юстиції повторно розглянути заяву щодо державної реєстрації за Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_4" права власності на нежитлові приміщення підвалу №1-19, 19 а, 19 6, 20-22, 22 а, 23-35: 1-го поверху №10, 11, 12, 25-53. 55-57, 59-63,1; 2-го поверху № II, IV; 3-го поверху № 1-14, І, II в літ. "Ш-3", загальною площею 2060,9 (дві тисячі шістдесят цілих дев'ять десятих) кв.м., розташовані за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120 (сто двадцять), згідно із рішенням господарського суду Харківської області від 09.11.2015 року по справі №922/4796/15. За приписами ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України. На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2, 9, 71, 94, 159, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, Департаменту державної реєстрації Харківської міської ради, треті особи: Науково-технічне приватне підприємство "ДІНАС", ОСОБА_3 про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень №28299123 від 17.02.2016 року.

Зобовязати Департамент державної реєстрації Харківської міської ради повторно розглянути заяву щодо державної реєстрації за Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_4" права власності на нежитлові приміщення підвалу №1-19, 19 а, 19 6, 20-22, 22 а, 23-35: 1-го поверху №10, 11, 12, 25-53. 55-57, 59-63,1; 2-го поверху № II, IV; 3-го поверху № 1-14, І, II в літ. "Ш-3", загальною площею 2060,9 (дві тисячі шістдесят цілих дев'ять десятих) кв.м., розташовані за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120 (сто двадцять), згідно із рішенням господарського суду Харківської області від 09.11.2015 року по справі №922/4796/15.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту державної реєстрації Харківської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-Т, ) суму судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Полях Н.А.