Справа № 804/4766/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2016 р.Справа №804/4766/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гласс Упак» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2014 року (головуючий суддя Горбалінський В.В.) у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Гласс Упак» до державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.07.2016 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задоволено частково, скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2015 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
В зазначеній ухвалі вказано, що судами попередніх інстанцій не досліджено обставин, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій між позивачем та контрагентом - ТОВ «Взлет-Ера», а саме: можливостей контрагента позивача щодо виконання укладеного з позивачем договору, зокрема, наявності технічних та технологічних можливостей; питання щодо фактичної сплати позивачем податку на додану вартість в ціні робіт, що придбані платником податку. Для вирішення спору важливе значення також має встановлення факту реєстрації та перебування контрагента позивача в стані платника податку на додану вартість, що надає право такому платнику видавати податкові накладні, які є підставою для формування податкового кредиту. В обов'язковому порядку необхідно дослідити наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку. Перевірці підлягають доводи податкового органу, що свідчать про відсутність ділової мети у діях платника податку; придбання робіт, використання яких не може мати позитивного впливу на результати господарської діяльності платника податку тощо.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2016 року матеріали адміністративної справи №804/4097/14 передано на розгляд судді Вербі І.О. за призначеним унікальним номером судової справи 804/4766/16. Справу прийнято до провадження ухвалою суду від 01.08.2016 року.
З Єдиного державного реєстру юридичних осіб вбачається зміна назви позивача з ТОВ «Гласс Упак» на ТОВ «Полируд».
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що:
- ТОВ «Гласс Упак» не погоджується з вказаним рішенням податкового органу, вважає його неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно винесене на підставі протиправним та необґрунтованих висновків відповідача, що проведена за відсутності передбачених законом підстав для її проведення;
- контрагентами були складені всі необхідні документи до договорів, при цьому акт перевірки не містить жодного посилання на відсутність у вказаних документах будь-яких реквізитів, недостовірних даних або помилок;
- висновки, викладені в акті перевірки від 14.02.2014 року, щодо відсутності реального настання правових наслідків за результатами проведених ТОВ «Гласс Упак» з ТОВ «Ватер Шпаг» (ТОВ «Взлет-Ера»), господарських операцій є необґрунтованими, оскільки факт реального здійснення таких операцій підтверджено належним чином складеними первинними документами, які були надані до перевірки позивачем.
Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву, у яких просив залишити позовну заяву без задоволення, обґрунтовуючи наступним:
- відсутність доказів реального вчинення господарських операцій виключає правомірність визначення платником податкового кредиту за такими операціями, незважаючи на наявність у нього податкових накладних, що за формою відповідають вимогам чинного законодавства, а також доказів сплати продавцю вартості товару з ПДВ;
- позивачем ні до перевірки, ні під час перевірки не було надано документів на реалізацію отриманих послуг або використання даних послуг у господарській діяльності платника податків, отже дані документи були відсутні у платника податків на момент складання податкової звітності;
- на виконання умов договору субєктом господарювання було виписано акти наданих послуг, які не мають юридичної сили, оскільки оформлені з порушенням законодавства, а саме: в актах відсутня інформація щодо формування вартості наданих послуг.
Представники сторін в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
За результатами перевірки 14 лютого 2014 року складений акт №325/04-62-22-3/33516399.
Згідно висновку акта перевірки, перевіркою встановлено порушення підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, а саме, перевіреним підприємством неправомірно занижено податок на додану вартість всього у сумі 198262 грн., в тому числі за листопад 2012 року в сумі 198262 грн.
Надаючи оцінку доводам позивача про протиправність оскаржуваного рішення, з огляду на помилковість висновків контролюючого органу про нереальність спірних операцій, визнання таких операцій нікчемними, суд виходить із наступного.
У періоді, що перевірявся, ТОВ «Гласс Упак» здійснював наступні види діяльності за КВЕД: 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.34 Оптова торгівля напоями, 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.
Для проведення перевірки відповідачем використані копії первинних документів, а саме: договору про надання послуг, податкових накладних, актів наданих послуг та картки рахунку №631. Для проведення перевірки було використані отримані від ДПІ у м. Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області матеріали акту про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Ватер-Шпаг» з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах за період листопад 2012 року №433 від 10.04.2013 року. Також було використано бази даних ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська: ІАІС «Податковий блок», АІС «Співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту на рівні ДПІ України».
В ході перевірки встановлено, що надані ТОВ «Гласс Упак» для перевірки документи, на підставі яких до складу податкового кредиту включено суми ПДВ по операціях з отримання послуг, оформлених як послуги з передпродажної підготовки пластмасового ковпачка з дозатором для закупорки пляшок синій, придбані у ТОВ «Взлет-Ера» не можуть бути достатнім підтвердженням того, що у процесі надання вказаних послуг підприємством-виконавцем була проведена певна робота і одержані результати, які замовник може використати в діяльності, що приносить дохід.
На момент укладення договору між ТОВ «Гласс Упак» та ТОВ «Взлет-Ера», останній був зареєстрований платником ПДВ, припинено 03.10.2013 року. Правонаступником є Приватне підприємство «Ватер-Шпаг».
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд виходить із того, що обєктом оподаткування є певні операції між конкретними субєктами господарювання, а не договори/правочини, укладені між ними, або незаявленими в таких операціях третіми особами.
Відсутність особи за місцезнаходженням, відсутність можливості перевірити первинні документи не є самостійними і достатніми підставами для встановлення порушення платником податків правил оподаткування.
Тільки встановлення мети та факту порушення встановлено порядку оподаткування, ухилення від оподаткування або створення умов для порушення чинного законодавства, відсутності наміру здійснити реальну господарську операцію та її нездійснення із штучним складанням первинних документів може служити підставою для висновку про відсутність оподатковуваної операції та/або відсутність належних первинних документів, що не може мати наслідком внесення в податковий облік відомостей щодо здійснення таких операції, та, відповідно, отримання податкових переваг у вигляді податкового кредиту або валових витрат.
Окремою підставою для відсутності у платника податків права на отримання зазначених податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, або складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, тобто відображення у первинних документах недостовірних даних.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.
Поряд з цим, окрім мінімально необхідних згідно податкового законодавства документів суд має перевірити й інші документи та обставини, які мають підтвердити реальність виконання спірної операції, що відображена в податковому обліку.
Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
При цьому, відповідно до підпункту 198.6 статті 189 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Кодексу), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.
Згідно підпункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Також належить враховувати вимоги «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88. Так, відповідно до пунктів 2.4, 2.14 - 2.16 Положення, первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити, у тому числі: зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.
Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин:
- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;
- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;
- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;
- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;
- відсутність первинних документів обліку.
Надаючи оцінку заявленим операціям, які відображені в податковому обліку позивача, суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Гласс Упак» (на момент розгляду справи судом ТОВ «Полируд» (замовник) та ТОВ «Взлет-Ера» (на момент проведення перевірки та розгляду справи судом припинено, правонаступник - ПП «Ватер-Шпаг» (виконавець) було укладено договір по наданню послуг №34 від 01.08.2012 року, згідно умов якого виконавець зобовязується по завданню замовника надати послуги, вказані в пункті 1.2 цього договору, а замовник зобовязується оплатити ці послуги. Відповідно до пункту 1.2 договору виконавець зобовязується надати наступні послуги з передпродажної підготовки товарів: переробка та сортування товару, пакетування, завантаження, розвантаження товарів, пакування товарів, організація перевезення вантажу. На підставі пункту 1.3 договору послуги вважаються наданими після підписання акту приймання-здачі послуг замовником або його уповноваженим представником. У відповідності до пункту 6.3 цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2012 року (т.1 а.с.15).
На виконання умов договору контрагентами були виписані наступні накладні та акти надання послуг з передпродажної підготовки пластмасового ковпачка з дозатором для закупорювання пляшок та з передпродажної підготовки мінеральної води Єсентуки на загальну суму 1189572 грн., в тому числі ПДВ 198262,10 грн.:
- від 22.11.2012 року податкова накладна №212 та акт здачі-прийняття робіт №212 по наданню послуг з передпродажної підготовки мінеральної води Єсентуки у кількості 10 піддонів на загальну суму 5040 грн., в тому числі ПДВ 840 грн. (т.1 а.с.53, 103);
- від 26.11.2012 року податкова накладна №214 та акт здачі-прийняття робіт №214 по наданню послуг з передпродажної підготовки мінеральної води Єсентуки у кількості 5 піддонів на загальну суму 2520 грн., в тому числі ПДВ 420 грн. (т.1 а.с.55,101);
- від 29.11.2012 року податкова накладна №218 та акт здачі-прийняття робіт №218 по наданню послуг з передпродажної підготовки мінеральної води Єсентуки у кількості 10 піддонів на загальну суму 5040 грн., в тому числі ПДВ 840 грн. (т.1а.с.59, 97);
Розрахунки за надані послуги перераховувались позивачем на розрахунковий рахунок ТОВ «Взлет-Ера» (ПП «Ватер-Шпаг»), відкритий у ПАТ КБ «Аксіома».
З матеріалів справи та письмових пояснень позивача (т.1 а.с.177) вбачається, що укладення договору про надання послуг №34 від 01.08.2012 року з ТОВ «Взлет-Ера» (ПП «Ватер-Шпаг») обумовлено залученням робітників для здійснення передпродажної підготовки товарів з метою своєчасної поставки товарів від позивача (продавець) підприємствам-покупцям Shaoxing Yisite Package Co., Ltd та ТОВ «Атлантис» згідно наступних договорів:
- №13/03 від 13.03.2012 року, укладеного з ТОВ «Атлантис» (покупець) згідно умов якого продавець на умовах, передбачених цим договором, зобовязується поставити покупцю «Укупорочное устройство с дозатором для укупорки бутылки» у кількості, асортименті та на суму згідно специфікацій, які є невідємною частиною цього Договору, які в свою чергу складаються і оформляються сторонами на кожну партію окремо, згідно заявок покупця. Згідно пункту 1.4 договору ціна на товар включає в себе вартість тари, упаковки, маркування, витрати на його доставку на склад покупця, оформлення необхідної документації, а також витрати по транспортуванню товару до місця призначення. Строк дії договору до 31.12.2012 року (т.1 а.с.86-87).
На виконання договору №13/03 від 13.03.2012 року сторонами договору складені додаткова угода №1 від 01.11.2012 року, специфікації №1 від 02.04.2014 року, №2 від 15.06.2014 року, №3 від 21.09.2014 року, №4 від 21.09.2014 року, №5 від 20.12.2014 року з визначенням товару, що поставляється, а саме: ковпачків «Українка синій», «Green Day», «ТМ Helsinki», в загальній кількості 4500000 одиниць (т.1 а.с.88-93);
- №18 від 15.05.2005 року, укладеного з Shaoxing Yisite Package Co., Ltd (покупець), згідно умов якого постачальник зобовязується поставити, а замовник прийняти та оплатити ковпачки пластмасові. Згідно пункту 2.5 загальна сума договору складає 500000 дол. США. Відповідно пункту 13.1 цей договір вступає в силу після його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2006 року (т.1 а.с.150-152).
Додатковими угодами №1 від 03.04.2006 року, №2 від 08.10.2007 року, №3 від 22.09.2008 року, №4 від 03.07.2009 року, №5 від 08.04.2010 року, №6 від 30.04.2010 року, №7 від 10.01.2012 року збільшено загальну суму договору та продовжено термін його дії (т.1 а.с.153-159).
Відповідно до наданих суду ВМД від 01.06.2012 року, від 25.06.2012 року, від 27.07.2012 року, від 29.08.2012 року, від 10.09.2012 року, специфікацій на поставку товару від 16.03.2012 року, від 19.04.2012 року, від 02.07.2012 року, від 03.07.2012 року, від 21.08.2012 року, комерційних інвойсів від 16.03.2012 року, від 19.04.2012 року, від 02.07.2012 року, від 03.07.2012 року, від 21.08.2012 року ТОВ «Гласс Упак» імпортувало протягом березень вересень 2012 року пластмасові ковпачки з дозатором для укупорки пляшок в загальній кількості 3002373 одиниць.
В розглянутій справі спір точиться щодо реальності відображених у податковому обліку платника податків позивача операцій із контрагентом ТОВ «Взлет-Ера» (ПП «Ватер-Шпаг»), та достатності наявних первинних документів та їх відповідності вимогам законодавства для підтвердження таких операцій та використання платником податку такого податкового елементу як податковий кредит.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.
Поряд з цим, окрім мінімально необхідних згідно податкового законодавства документів суд має перевірити й інші документи та обставини, які мають підтвердити реальність виконання спірної операції, що відображена в податковому обліку.
Оскільки виникнення спору обумовлено тим, що найбільш поширеним способом порушення норм податкового законодавства є штучне введення в операції реального сектору економіки інших суб'єктів господарювання з метою отримання податкових та інших переваг, надання таких переваг на користь третіх осіб, що призводить до порушень бюджетних інтересів держави та прямо пов'язано із діями таких суб'єктів господарювання, які в свою чергу знаходяться поза межами контролю податкових органів, та мають ознаки кримінальних правопорушень.
Саме для недопущення вказаних порушень здійснено податковий контроль, з огляду на те, що при відсутності фактичної реалізації товарів податковий кредит формується шляхом маніпулювання податковою звітністю, це здійснюється із проведенням транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, з метою надання вигоди третій особі, та не мають реального товарного характеру.
Суд дійшов висновку про обґрунтованість висновків контролюючого органу щодо неправомірності відображення в податковому обліку спірних операцій, оскільки при оформленні господарських операцій із ТОВ «Взлет-Ера» (ПП «Ватер-Шпаг») складено первинні документи, які не містять зміст господарської операції, договір №34 від 01.08.2012 року є неукладеним в розумінні статті 180 Господарського кодексу України, оскільки договір вважається укладеним, якщо сторони у передбачених законом порядку і формі досягли згоди з усіх істотних умов. Якщо сторони не погодять хоча б однієї істотної умови, весь господарський договір є неукладеним. Для того щоб договір юридично відбувся, сторони повинні узгодити всі його істотні умови. Якщо в такому двосторонньому правочині відсутня хоча б одна істотна умова, весь договір є неукладеним, тобто таким, що взагалі не відбувся, а отже, він не може породжувати господарські зобов'язання.
Істотні умови господарського договору прямо перелічені у частині 3 статті 180 Господарського кодексу України: предмет, ціна та строк, які є суттєвими для будь-якого господарського договору.
Договір №34 від 01.08.2012 року не містить у своєму змісті визначення ціни за надані послуги як у загальній сумі договору, так і за окрему надану послугу, не містить строку протягом якого мають бути надані, передбачені договором, послуги, не містить зазначення моменту, з якого виконавець має право приступити до виконання покладених на нього зобовязань.
Суд зазначає, що з метою конкретизації укладеного договору, контрагентами не було додатково складено жодних специфікацій або додаткових угод, в яких могли бути погоджені істотні умови необхідні для належного надання визначених у ньому послуг.
Зазначені обставини свідчать про формальність складення договору №34 від 01.08.2012 року, через що він не може породжувати господарські зобовязання, а відповідно і складені на його виконання документи мають формальний характер, в тому числі актах здачі-прийняття робіт відсутня інформація щодо формування вартості наданих послуг, а саме:
- одиниця виміру господарської операції (наданої послуги) для розрахунку вартості всього обсягу наданих послуг;
- вартість одиниці виміру господарської операції (наданої послуги) для розрахунку вартості всього обсягу наданих послуг;
- обсяг наданих послуг для розрахунку вартості всіх послуг.
Про відсутність факту реальності здійснення господарських операцій свідчить також те, що позивач не зміг надати жодних документів, які б підтверджували факт виконання господарських зобов'язань за договором надання послуг, зокрема, суду не надано документально підтвердженої інформації, яким чином продукція, яка підлягала передпродажній підготовці, зберігалась, передавалась,транспортувалась контрагентами від виробника, що знаходиться у м. Полтава (місцезнаходження визначено в актах здачі-приймання робіт) до замовника, який знаходиться у м. Дніпропетровську.
Додаткового суд відмічає, що надані послуги включали такі роботи як переробка та сортування товару, палетування, завантаження розвантаження товарів, упаковка товарів, проте суду не було повідомлено, яким чином та за допомогою якого обладнання та яких механізмів здійснювалося надання послуг з палетування, завантаження розвантаження товарів, упаковка товарів.
В обґрунтування економічної мети укладення договору №34 від 01.08.2012 року, суду надані договори, укладені з підприємствам-покупцям Shaoxing Yisite Package Co., Ltd та ТОВ «Атлантис», яким відповідно до наданих первинних документів поставлялись ковпачки пластмасові. Проте, суд не розцінює надані документи, укладені з Shaoxing Yisite Package Co., Ltd та ТОВ «Атлантис», належним доказом подальшого переміщення продукції, щодо якої надавались послуги з передпродажної підготовки, по ланцюгу постачання, оскільки у складених документах продукція, що поставлялась контрагентам-покупцям, виокремлена відповідними конкретизуючими у певній групі товарів ознаками, зокрема, міститься інформація про вид ковпачка та його колір. В податкових накладних та актах здачі-приймання робіт, складених позивачем із ТОВ «Взлет-Ера» (ПП «Ватер-Шпаг»), не міститься інформація про вид ковпачка та колір, через що надані позивачем первинні документи не надають можливість виокремить спірний товар, який визначений лише родовими ознаками, а також визначити його наявність у межах цивільного обороту, визначити його індивідуальні ознаки, що підтверджує сумність проведених операцій.
Представник відповідача у своїх запереченням посилається на акт перевірки від 10 квітня 2013 року №433/22.5/32257266 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю «Взлет-Ера» з питань правомірності проведених господарських відносин із платниками податків за період з 1 лютого 2010 року по 28 лютого 2013 року.
Правомірність проведення вказаної перевірки та формування висновків про відсутність реальності та неможливість підтвердження здійснення господарських операцій із покупцями та постачальниками за період 1 лютого 2010 року по 28 лютого 2013 року були предметом розгляду у справі №816/2137/13-а, в якій постановою Вищого адміністративного суду України від 15.05.2014 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Взлет-Ера».
Зазначеним актом перевірки від 10 квітня 2013 року №433/22.5/32257266 встановлено відсутність ТОВ «Взлет-Ера» (ПП «Ватер-Шпаг») за зареєстрованим місцезнаходженням, а відповідно і відсутність необхідних засобів, виробничих приміщень та робочої сили для здійснення господарської діяльності, в судовому засіданні позивачем не спростовано належними засобами доказування вказаних у акті №433/22.5/32257266 обставин.
Фактично податкові накладні та акти здачі-приймання робіт підписані від імені сторін їх керівниками.
Суд також звертає увагу на складення податкових накладних та актів здачі-приймання робіт за різні дати у листопаді 2012 року, зокрема, характер проставляння підписів та печаток надає можливість дійти висновку про їх одночасне виготовлення.
Суд погоджується з твердженням суду, викладеним під час первинного розгляду справи щодо неможливості здійснення за 1 місяць обсягу робіт, що зроблені ТОВ «Взлет-Ера» (ПП «Ватер-Шпаг»), а саме: якщо допустити, що вказані послуги надавалися вручну і на такі дії як розвантаження ковпачків, розпакування ковпачків, переробку та сортування ковпачків, запакування ковпачків, їх подальше полетування, завантаження та упаковку вчинялися із розрахунку «один ковпачок одна хвилина», то враховуючи загальну кількість облікованих за ТОВ «Взлет-Ера» працівників 12, вказані роботи повинні були зайняти щонайменше 32,4 діб без перерви на відпочинок, вихідні дні, перерву для сну та прийняття їжі та інше. Згідно наданих суду документів вказані роботи здійснені протягом листопада місяця, в якому лише 30 днів.
В Єдиному державному реєстрі судових рішень за пошуком по коду ЄДРПОУ ТОВ «Взлет-Ера» (ПП «Ватер-Шпаг») 32257266, містяться 57 судових рішень по кримінальним провадженням, в яких фігурує ТОВ «Взлет-Ера» (ПП «Ватер-Шпаг»). Із вказаних судових рішень слідчих суддів вбачається, що на території м. Дніпропетровська функціонує група осіб, що надає реально діючим СГД, послуги по ухиленню від сплати податків шляхом незаконного формування податкового кредиту від СГД з ознаками ризикових. Суть схеми по незаконному формуванню податкового кредиту з ПДВ, полягає в створенні ланцюга транзитних СГД, що начебто купують товари (формують податковий кредит) від СГД, які не відображають податкові зобовязання, від СГД, в яких виникає податковий кредит при імпорті (експорті) товарів, від СГД, які користуються пільгами сільськогосподарських виробників. В подальшому, незаконно створений податковий кредит перекладається (продається) реально діючим СГД шляхом проведення безтоварних фінансово-господарських операцій. Крім того, з метою створення уявної видимості придбання товарів (послуг) та оплати за їх постачання (надання), по рахункам підприємств проводиться перерахування безготівкових коштів з подальшим зняттям їх з рахунків підконтрольних СГД та поверненням в готівковому вигляді реально діючим СГД за мінусом відсотків. Серед зазначених штучних підприємств фігурує ТОВ «Взлет-Ера» (ПП «Ватер-Шпаг»).
З огляду на формальність договору та складених на його виконання документів, на те, що продукція, яка підлягала передпродажній підготовці, знаходиться у територіальному розташуванні позивача та місці фактичного надання заявлених послуг, на підставі відсутності часу для здійснення відповідного обсягу робіт з урахуванням кількості робочої сили, у звязку із чим із врахуванням вищевикладеного та з огляду на економічну складову, ділову мету, суд звертає увагу на наявність ознак штучного введення в реальні господарські операції третьої особи.
З системного аналізу обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Гласс Упак» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 19 вересня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1