Справа № 826/24538/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Твердохліб В.А., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авер-Тех" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авер-Тех" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.06.2015 року,-

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авер-Тех" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.06.2015 року № та №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні -не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягаює, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Авер-Тех" () зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Пимоненка, 13-Ж та перебуває на обліку як платник податків в ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено перевірку ТОВ "Авер-Тех" за результатами якої 21.05.2015 року складено акт №215/22-03/21665318 "Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року".

Актом перевірки встановлено порушення, зокрема п. 286.2 статті 286, п. 287.1, 287.6 статті 287 ПК України внаслідок неподання податкової декларації з плати за землю за 2013-2014 роки, не нарахування, несплати земельного податку за адресою: м. Київ, вул. Новопирогівська, 64-А у сумі 570 198,14 грн. у тому числі за 2013 рік у розмірі 285 099,07 грн. та за 2014 рік у розмірі 285 099,07 грн.; нараховано земельного податку у сумі 570198,14 грн., в тому числі за 2013 рік у розмірі 285 099,07 грн. та за 2014 рік у розмірі 285 099,07 грн.

У зв'язку з тим, що згідно вимоги п.286.2 ст.286 розділу XIII ПКУ податкові зобов'язання по земельному податку сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки, ДШ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві направлено матеріали акту виїзної перевірки до ДШ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві для винесення повідомлення рішення по земельному податку за порушення, встановлені перевіркою TOB „Авер-тех".

На підставі встановленого порушення ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві 18.06.2015 року прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з земельного податку за штрафними санкціями у розмірі 340 грн. та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з земельного податку на суму 855 297,22 грн., у тому числі основний платіж - 570 198,14 грн. та штрафні санкції - 285 099,08 грн.

Не погодившись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи слід зазначити наступне.

Так, спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

У відповідності до положень статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і землекористувачі, а об'єктами оподаткування, згідно зі статтею 270 названого Кодексу є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Пунктом 286.1 статті 286 ПК України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

У той же час, відповідно до пункту 287.1 статті 287 цього Кодексу (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно п. 287.6 ст. 287 Податкового кодексу України (на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок на земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до п. 286.2 статті 286 Податкового кодексу України (на момент виникнення спірних правовідносин) платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Як встановлено судом першої інстанцій, позивач (покупець) та ТОВ "Євровин" (продавець) 27 червня 2003 року уклали договір купівлі-продажу виробничого комплексу, згідно з яким, продавець продав і зобов'язується передати у власність покупця виробничий комплекс у складі якого є: Літера А, Літера А', Літера Ж, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Новопирогівська, 64А, загальною площею 3532,4 кв.м, а покупець придбав і зобов'язується прийняти даний об'єкт та сплатити його вартість. Виконання умов даного договору купівлі-продажу виробничого комплексу підтверджується актом прийому-передачі виробничого комплексу, розташованого за адресою: м.Київ, вул.Новопирогівська, 64А, літери А, А', Ж від 27 червня 2003 року.

Крім того, між Київською міською радою (орендодавець) та ТОВ "Авер-ТЕХ" (орендар) 07 квітня 2008 року укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис за №79-600617 від 10 квітня 2008 року в книзі записів державної реєстрації договорів. Згідно умов даного договору орендодавець на підставі рішення Київської міської ради №172/2006 від 22 серпня 2007 року за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку з наступними характеристиками: місце розташування - вул.Новопирогівська, 64-а у Голосіївському районі м.Києва; розміром 1,7267 га; цільове призначення - для реконструкції виробничого комплексу з обслуговуванням автотранспорту під виробничо-складський комплекс та його подальших експлуатації і обслуговування; кадастровий номер - :90:118:0126. Також відповідно умов вищезазначеного договору оренди земельної ділянки, передача земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі об'єкта оренди в день державної реєстрації даного договору. 10 квітня 2008 року між Київською міською радою та позивачем підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, відповідно до якого позивач прийняв у своє володіння та користування земельну ділянку, яка є об'єктом договору оренди земельної ділянки.

Поряд з цим, 13 жовтня 2008 року позивач (покупець) уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення з Київською міською радою (продавцем), відповідно до якого продавець на підставі рішення Київської міської ради №116/116 від 28 серпня 2008 року продав, а покупець купив земельну ділянку, місце розташування якої на вул.Новопирогівській, 64-а у Голосіївському районі м.Києва, площею 1,7267 га у межах, які перенесені у натуру (на місцевість) і визначені у технічній документації земельної ділянки, для реконструкції виробничого комплексу з обслуговуванням автотранспорту під виробничо-складський комплекс та його подальших експлуатації та обслуговування.

Згідно п.3.1 договору оренди земельної ділянки від 07 квітня 2008 року строк дії даного договору визначений - 1 рік та закінчився 09 квітня 2009 року. Але ТОВ "Авер-ТЕХ" не зверталось із клопотанням до Київської міської ради для укладення нового договору оренди земельної ділянки або продовження строку дії укладеного договору оренди, також в матеріалах справи відсутній акт прийому-передачі земельної ділянки у зв'язку із закінченням строку дії договору оренди.,

Отже, суд попередньої інстанцій дійшов вірного висновку, що земельна ділянка по вул.Новопирогівській, 64-а в м.Києві площею 1,7267 га знаходиться з 01 квітня 2008 року у фактичному користуванні ТОВ "Авер-ТЕХ", виробничий комплекс, розміщений на зазначеній земельній ділянці, використовується позивачем у господарській діяльності, проте земельний податок позивачем з 01 квітня 2008 року не сплачувався.

Враховуючи на наявність договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 13 жовтня 2008 року, укладеного між Київською міською радою та позивачем, який в судовому порядку не визнаний нечинним, не припинений та не розірваний, а також фактичне користування позивачем даною земельною ділянкою та несплату земельного податку з 10 квітня 2009 року, податкові повідомлення-рішення від 18.06.2015 року № та № прийняті ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві цілком обґрунтовані.

Відсутність в державному земельному кадастрі відомостей щодо реєстрації права власності на земельу ділянку за позивчем не є доказом того, що позивач не користується данною земельною ділянку і як наслідок не повинен здійснювати оплату за землю.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 41,160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авер-Тех" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Cудді: Твердохліб В.А.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 14 вересня 2016 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Твердохліб В.А.