Справа № 806/1452/16
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року м. Житомир справа № 806/1452/16

категорія 12.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Семенюк М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Житомирської області, Державної судової адміністрації України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання провести перерахунок заробітної плати та стягнення 66941,68 грн.,-

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Апеляційного суду Житомирської області та Державної судової адміністрації України щодо неперерахування ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 31.12.2015 року згідно ст. 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у редакції Закону "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року, ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у редакції Закону "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України (зокрема Постанови КМ України № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 року);

- зобов'язати Апеляційний суд Житомирської області та Державну судову адміністрацію України провести перерахунок ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 31.12.2015 року згідно ст. 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у редакції Закону "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року, ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у редакції Закону "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України (зокрема Постанови КМ України № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 року);

- зобов'язати Державну судову адміністрацію України перерахувати Житомирському апеляційному адміністративному суду для подальшої виплати ОСОБА_1 66941,68 грн. невиплаченої заробітної плати;

- стягнути з Апеляційного суду Житомирської області на мою користь невиплачену заробітну плату в розмірі 66941,68 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що з 18.07.2012 року працює в Апеляційному суді Житомирської області на посаді секретаря судового засідання відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ. З 26.10.2014 року по 28.03.2015 року розмір посадових окладів працівників апаратів судів мав визначатися, нараховуватись та виплачуватись відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про прокуратуру", а з 29.03.2015 року по 31.12.2015 року відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд". В порушення вказаних правових норм, відповідачем нараховувалась та виплачувалась їй заробітна плата без врахування вказаних змін.

Позивач до суду не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чим. Згідно позовної заяви просить справу розглядати без його участі.

Представник Апеляційного суду Житомирської області подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 44).

Представник Державної судової адміністрації України в задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов (а.с. 50-53), вказавши, що він не наділений правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості здійснювати перерахунок посадового окладу позивачу та виплату заробітної плати у відповідному розмірі, просив адміністративний позов розглядати у його відсутність (а.с. 48).

Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області до суду надав письмові заперечення на позовну заяву (а.с. 45-47), в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та проводити розгляд справи без участі представника.

Враховуючи, що прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду належним чином, потреба заслуховувати свідків чи експертів відсутня, справа розглядається у відповідності до ч.6 ст.128 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Проаналізувавши дослідженні докази суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працює в Апеляційному суді Житомирської області на посаді секретаря судового засідання відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ (а.с. 10-15) та має 11 ранг державного службовця.

Із довідки Апеляційного суду Житомирської області від 06.07.2016 року № 3-370/733/16 (а.с. 18) видно, що посадовий оклад позивача в період з 01.10.2014 року по 31.08.2015 року складав 1218 грн., з 01.09.2015 року по 08.09.2015 року - 1378 грн., з 09.09.2015 року по 31.12.2015 року - 2067 грн.

Вважаючи, що з жовтня 2014 року по грудень 2015 року нею недоотримано заробітну плату в розмірі 66941,68 грн, ОСОБА_1 звернулася до Апеляційного суду Житомирської області з вимогою про здійснення перерахунку заробітної плати.

Листом від 06.07.2016 року № 3-380/732/16 останній повідомив позивача, що не наділений правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, а саме без збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснити перерахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади.

Згідно з ч. 5 ст. 149 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", правовий статус працівників апарату суду визначається Законом України "Про державну службу". Умови оплати праці, матеріально-побутового, медичного, санаторно-курортного і транспортного забезпечення працівників апарату суду визначаються на засадах, що встановлені для відповідної категорії працівників апаратів центральних та місцевих органів виконавчої влади.

Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 33 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Схеми посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців судів та інших органів державної влади, а також розміри надбавок за ранг державного службовця, дипломатичний ранг, спеціальне звання та окладів осіб рядового і начальницького складу податкової міліції за спеціальні звання та класний чин затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів".

Так, схема посадових окладів працівників і спеціалістів апарату апеляційних судів наведена у додатку 45 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. N 268 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. N 700) (у відповідних редакціях до 09.09.2015).

26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII в частині внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", зокрема частину першу статті 144 цього Закону доповнено абзацом другим такого змісту: "При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців".

Абзацом другим підпункту 1 і абзацом третім підпункту 2 пункту 13 розділу XIII Закону України "Про прокуратуру" Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

У свою чергу, пунктом 9 розділу 1 Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 № 192-VIII, який набрав чинності 29 березня 2015 року, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" викладено в новій редакції.

У частині першій статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції з 29.03.2015) закріплено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Водночас підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із зазначеним Законом.

Судом з'ясовано, що Кабінетом Міністрів України покладені на нього абзацом другим підпункту 1 пункту 13 розділу XIII Законом України "Про прокуратуру" та підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" обов'язки щодо приведення його нормативно-правових актів у відповідність із цими законами у тримісячний строк виконано не було.

Разом з цим, суд враховує, що відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР, умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

Згідно з ст. 13 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Положеннями статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції до 29.03.2015) визначено, що фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють, зокрема, Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів загальної юрисдикції, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України та Державної судової адміністрації.

Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України (стаття 143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції до 29.03.2015).

Аналогічні засади та порядок фінансування судів закріплено в статтях 145, 146 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції з 29.03.2015).

З 1 січня 2015 року пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено, що норми і положення, зокрема, частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а з 13 березня 2015 року визначено, що норми і положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У частинах першій та другій статті 23 Бюджетного кодексу України закріплено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що з 26 жовтня 2014 року до 9 вересня 2015 року Кабінетом Міністрів України зміни до постанови № 268 щодо умов оплати праці, зокрема розмірів окладів працівників апарату суду, не внесено, а Законами України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та "Про Державний бюджет України на 2015 рік" видатки на реалізацію положень абзацу другого частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частини першої статті 147 цього ж Закону, у редакції з 29 березня 2015 року, не передбачено, суд приходить до висновку, що ДСА як головний розпорядник бюджетних коштів, не мало правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 12 та 13 липня 2016 року у справах №№ 820/4648/15, 820/4653/15.

Висновки постанов Верховного Суду України, згідно із приписами ст. 244-2 КАС України, є обовязковими для застосування до спірних правовідносин, що є предметом цього позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що при обчисленні й виплаті заробітної плати позивачу, відповідачем правильно застосуванні норм матеріального права.

Крім того, варто зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. N 644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України", яка набрала чинності 09 вересня 2015 року внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. N 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів". Зокрема додаток 45 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. N 268 викладено у новій редакції.

У відповідності до додатку 45 "Схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату апеляційних судів" (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. N 644), місячний посадовий оклад головного спеціаліста складає 0,4 від місячного посадового окладу судді місцевого суду.

При цьому примітка до вказаного додатку встановлює, що у 2015 році місячний посадовий оклад застосовується з урахуванням 50-відсоткового зменшення; інші виплати працівникам апарату судів, передбачені цією постановою, здійснюються виключно в межах фонду оплати праці суду.

Матеріалами справи підтверджено, що з 09 вересня до 31 грудня 2015 року обрахування та виплата позивачу посадового окладу проведено із дотримання приписів постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. N 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (зі змінами від 09.09.2015).

Отже, під час нарахування позивачу заробітної плати у вказаний період відповідачем норми і положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" були застосовані у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що відповідач не мав юридично обґрунтованих підстав для нараховування та виплати посадового окладу ОСОБА_1, у розмірах інших, ніж це передбачено додатком 45 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (зі змінами та доповненнями).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з боку відповідача відсутня протиправна бездіяльність щодо неперерахування заробітної плати позивачу за період з 26.10.2014 р. по 31.12.2015 р., згідно ст.144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону "Про прокуратуру" від 14.10.2014, ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015, постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" (зокрема до постанови КМ України № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 р.), як наслідок відсутністні підстави для проведення перерахунку та стягнення з Апеляційного суду Житомирської області на користь позивача невиплаченої заробітної плати, а тому в позові належить відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, - ,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк