Справа № 2а/0570/3186 /12
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаКривенди О.В.,
суддів:Коротких О.А., Прокопенка О.Б., -

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за його позовом до Артемівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, зобов'язання провести індексацію грошової суми,

в с т а н о в и л а:

Донецький окружний адміністративний суд ухвалою від 9 квітня 2012 року провадження в справі в частині стягнення моральної шкоди закрив.

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 28 травня 2012 року позовні вимоги задовольнив частково.

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 15 серпня 2012 року скасував рішення суду першої інстанції, в задоволенні позовних вимог відмовив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою 25 лютого 2015 року скасував постанову апеляційного суду та направив справу на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Донецький окружний адміністративний суд ухвалою від 30 березня 2015 року скасував постанову суду першої інстанції, позов залишив без розгляду.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 23 березня 2016 року залишив без змін рішення суду апеляційної інстанції.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_4 звернувся із заявою про її перегляд Верховним Судом України з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

У заяві ОСОБА_4 посилається на: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, - статей 99, 100, 120 КАС; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На обґрунтування заяви додано копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року, яка, на думку заявника, підтверджує неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм права, та копію постанови Верховного Суду України від 6 квітня 2016 року - на підтвердження невідповідності оскаржуваного судового рішення викладеному у цій постанові висновку.

Проте долучену ухвалу Вищого адміністративного суду України не можна вважати такою, що дає підстави для допуску справи до провадження та перегляду її Верховним Судом України, оскільки цим рішенням не розв'язано спір по суті, а скасовано рішення суду та направлено справу на новий апеляційний розгляд з огляду на наявність неповноти встановлення обставин справи, а відтак, ухвала не містить висновків щодо правомірності застосування норм матеріального права.

Не суперечить оскаржуване судове рішення й викладеному у постанові Верховного Суду України висновку. Прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені судами під час розгляду цих справ.

Вирішення судом питання дотримання строку звернення до адміністративного суду, визнання поважними причин його пропуску і можливість поновлення залежить від конкретних обставин у кожній справі, наведених у клопотанні доводів, підтверджених відповідними засобами доказування.

Що стосується доводів заявника про порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом і клопотання про витребування копій таких рішень в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, оскільки їх немає у розпорядженні особи, яка подає заяву, то вони є необґрунтованими.

Рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, може бути підставою для подання заяви тільки в разі встановлення порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні судом тієї справи, судове рішення в якій просить переглянути заявник.

Із заяви ОСОБА_4 та долучених до неї матеріалів не вбачається, що справа. з рішеннями національних судів у якій не погоджується заявник, була предметом розгляду Європейського суду з прав людини.

Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої заяви.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_4 до Артемівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, зобов'язання провести індексацію грошової суми про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 березня 2016 року.

Суддя-доповідач О.В. Кривенда
Судді: О.А. Коротких О.Б. Прокопенко