Справа № 802/555/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/555/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

15 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С.

секретар судового засідання: Стаднік Л.В.,

за участю:

представника позивача: Лучка Я.О.,

представника відповідача: Цимбал В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :
В квітні 2016 року військова частина НОМЕР_1 звернулась з адміністративним позовом до Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду суду від 31 травня 2016 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила суд не задовольняти їх.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши в повному обсязі та належним чином матеріали по справі, доводи апеляційної скарги, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ВЧ НОМЕР_1 відповідно до рішення ДПІ у м. Вінниці № 138 від 05.07.2004 внесено до Реєстру неприбуткових організацій (установ).

Згідно з довідкою про взяття на облік платника податків ВЧ НОМЕР_1 взята на облік як неприбуткова організація 05.07.2004 за № 1298 (а. с. 10).

Встановлено, що ВЧ НОМЕР_1 перерахувала єдиний внесок, а саме внесок 2% у зв`язку з вагітністю та пологами, на р/р № 0228, що підтверджується платіжними дорученнями № 2082 від 15.12.2014 на суму 7826,16 грн., № 2083 від 15.12.2014 на суму 471,45 грн., № 730 від 16.05.2014 на суму 3845,20 грн., № 731 від 16.05.2014 на суму 231,64 грн. та на р/р НОМЕР_2 , підтверджується платіжними дорученнями № 1070 від 15.09.2015 на суму 246,02 грн., № 1071 від 15.09.2015 на суму 4083,92 грн., № 14002 від 17.12.2015 на суму 318,12 грн., № 1403 від 17.12.2015 на суму 5280,87 грн., № 1452 від 24.12.2015 на суму 27.34 грн. № 1453 від 24.12.2015 на суму 453,77 грн., № 101 від 25.02.2016 на суму 15574,43 грн.

Водночас сплата єдиного внеску - внеску 2% у зв`язку з вагітністю та пологами повинна була проводитися на інший розрахунковий рахунок, а саме на р/р НОМЕР_3 .

Сплата єдиного внеску позивачем на належний рахунок відбулася лише у лютому 2015 року, що підтверджується платіжними дорученнями № 166 від 09.02.2015 року на суму 692,10 грн. та № 167 від 09.02.2015 року на суму 11488,74 грн.

23.03.2016 року Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області відносно ВЧ НОМЕР_1 прийняла рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (а. с. 11). Так, згідно з цим рішенням до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 13221,99 грн. за період з 21.01.2015 року до 29.02.2016 року та нараховано пеню у розмірі 554,6 грн.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження, за результатами якого Рішенням Головного Управління ДФС у Вінницькій області від 11.04.2016 року за № 898/9/02-32-10-01 (а.с. 18-20) скаргу залишено без задоволення, а Рішення Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області без змін.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатами розгляду справи, суд першої інстанції, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції з таким висновку суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (надалі - Закон № 2464-VI).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону № 2464-VI, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Згідно із абзацом третім ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 9 Закону № 2464-VI, днем сплати єдиного внеску вважається: у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок сплати платником податків єдиного внеску у встановлені строки законом строки, а також передбачена відповідальність за порушення таких строків сплати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачувались єдині соціальні внески своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 2082 від 15.12.2014 на суму 7826,16 грн., № 2083 від 15.12.2014 на суму 471,45 грн., № 730 від 16.05.2014 на суму 3845,20 грн., № 731 від 16.05.2014 на суму 231,64 грн. та на р/р 0228, підтверджується платіжними дорученнями № 1070 від 15.09.2015 на суму 246,02 грн., № 1071 від 15.09.2015 на суму 4083,92 грн., № 14002 від 17.12.2015 на суму 318,12 грн., № 1403 від 17.12.2015 на суму 5280,87 грн., № 1452 від 24.12.2015 на суму 27.34 грн. № 1453 від 24.12.2015 на суму 453,77 грн., № 101 від 25.02.2016 на суму 15574,43 грн., однак, сплата єдиного внеску - внеску 2% у зв`язку з вагітністю та пологами перерахована платником податків на невідповідний рахунок, а саме: на р/р НОМЕР_3 .

Процедуру, в тому числі, і повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, сум помилково сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування урегульовано чинним на момент сплати Позивачем єдиних соціальних внесків Порядком зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженим Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 450, зареєстрованим Міністерством юстиції України 17 вересня 2013 р. за № 1601/24133 (надалі - Порядок № 450).

З матеріалів справи встановлено, що позивачем було сплачено єдиний внесок з допомоги по вагітності та пологам жінкам з числа військовослужбовців, у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 ПК, до Державного бюджету України, проте така сплата помилково була здійснена на інший субрахунок (а.с. 21, 23, 24, 25, 26).

Колегія суддів вважає, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК.

Підставою застосування даного виду санкцій є винне, протиправне невиконання чи неналежне виконання суб`єктом господарювання своїх зобов`язань, передбачених чинним законодавством.

Крім того, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 ПК, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету. А оскільки позивачем фактично було здійснено всі необхідні дії для повного та своєчасного виконання свого податкового обов`язку, то помилкове зазначення рахунку на який такий податок сплачується під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений вказаною нормою ПК строк, а відтак і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК штрафних (фінансових) санкцій.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач 17.11.2015 року за вих. № 350/10/1/1759/пс надсилав лист до відповідача, в якому просив надати роз`яснення щодо номеру аналітичного рахунку для сплати єдиного соціального внеску з допомоги по вагітності та пологам жінка з числа військовослужбовців, однак станом на 22.04.2016 року відповіді не отримав.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена і колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 16.06.2015 у справі №21-377а15, висновки якої згідно ст. 244-2 КАС України є обов`язковими для врахування судом.

За таких обставин, оскільки помилкове перерахування позивачем коштів на неналежний код бюджетного класифікатора не вплинуло на виконання обов`язку платника зі сплати єдиного внеску до бюджету, та ним самостійно нараховано зобов`язання за зазначеним платежем, застосування до позивача штрафу і пені є неправомірним.

Відповідно до частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої відповідачем не виконано.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим Рішення про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 23.03.2016 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду всім обставинам справи призвели до помилкового висновку, у зв`язку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 до Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області від 23.03.2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 19 вересня 2016 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.