Справа № 509/1282/16-а
Суддя: Гандзій Д. М.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/1282/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Черкасові Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Овідіополь справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Овідіопольського району Одеської області, 3-тя особа : ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, скасування рішень органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

11 квітня 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з названим адміністративним позовом, який в подальшому уточнив та в остаточній редакції якого від 22.08.2016 р., посилаючись на порушення свого права користування земельною ділянкою за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, пров. Набережний, 12 просив суд, визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 с/р, що полягає у залишенні без розгляду його заяви від 04.07.2016 р. про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для її передачі йому власність для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою : смт. Овідіополь, пров. Набережний, 12, зобовязати ОСОБА_2 с/р у встановлений законом строк 30-ти денний строк повторно розглянути його заяву від 04.07.2016 р. та надати згоду на надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою за вказаною адресою, та скасувати рішення ОСОБА_2 с/р від 23.03.2015 р. № 1502-VI в частині надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого господарства за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, пров. Набережний, 12 «а», загальною площею 0,10 га.

Представники позивача в судовому засіданні повністю підтримали свій уточнений адміністративний позов в редакції від 22.08.2016 р. та просили його задовольнити.

Представниця відповідача ОСОБА_2 с/р в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, вважаючи його безпідставним і необґрунтованим.

3-тя особа ОСОБА_3 просила суд відмовити у задоволенні позову, який порушує її право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки площею 0,10 га за адресою : Одеська область, Овідіопольсьуий район, смт. Овідіополь, вул. Набережна, 12 «а».

Заслухавши думку сторін по справі та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із ст.ст. 69,70 КАСУ, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Приписами ст. 71 КАСУ передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 12,39 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин та території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до Генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і правил.

Умовами статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою ст. 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Стаття 118 ЗК України зазначає, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Приписами статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах : для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) у селах не більше 0,25 га, в селищах не більше 0,15 га, в містах не більше 0,10 га.

Згідно із ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Верховна ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб. Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;

в) індивідуального дачного будівництва.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у межах їхніх територій передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Рада міністрів Автономної Республіки Крим на території Автономної Республіки Крим передає земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст, що не входять до складу певного району, та за межами населених пунктів для всіх потреб, а також погоджує передачу таких земель у власність або у користування районними державними адміністраціями на їхній території для будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо). КМУ передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обовязкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Державні органи приватизації здійснюють продаж земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації.

Частинами 1 та 2 статті 159 ЗК України передбачено, що земельні спори розглядаються органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у місячний термін з дня подання заяви.

Статтею 33 Закону України «Про місце самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження : підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад, визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, встановлення платежів за користування комунальними та санітарними мережами відповідних населених пунктів. Реєстрація суб`єктів права власності на землю, реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі, видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею. Організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Стаття 34 цього ж Закону передбачає виключно на пленарних засіданнях селищної ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Як вбачається зі ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Статтею 144 Конституції України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування та зазначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законом України зупиняється у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 р. із змінами, внесеними з постановою Пленуму ВСУ від 19.03.2010 р. № 2 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобовязує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону (наприклад, визнає відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України від 05.06.2003 р. № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай), якщо районною (міською) державною адміністрацією безпідставно відмовлено у видачі документа, що посвідчує право на земельну частку (пай), вирішує відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України від 19.06.2003 р. № 973-IV «Про фермерське господарство» питання про надання земельної ділянки у власність або оренду для створення фермерського господарства, якщо відповідна районна (міська) державна адміністрація чи орган місцевого самоврядування безпідставно відмовили в цьому або, незважаючи на рішення суду, що зобовязує їх розглянути заяву з цього приводу, не розглядають її за наявності необхідних документів).

В інших випадках суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо.

При розгляді справ за адміністративними позовами до органів державної влади чи органів місцевого самоврядування про визнання неправомірною бездіяльності щодо не розгляду заяви про надання земельної ділянки в оренду, про передачу земельної ділянки у власність, суди вправі зобов'язати відповідний орган розглянути зазначене питання, а не приймати рішення про надання в оренду (передачу у власність), що не належить до компетенції суду.

Як встановив суд, 04.07.2016 р. позивач ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до ОСОБА_2 с/р про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та відведення у його власність земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 101-102).

Рішенням ОСОБА_2 с/р VII скликання ХІ сесії № 200-VII від 31.08.2016 р. вказана вище заява ОСОБА_1, на підставі ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - була задоволена та вирішено : надати ОСОБА_1 дозвіл (згоду) на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0900 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться на території Одеської області, Овідіопольського району, ОСОБА_2 с/р, смт. Овідіополь, пров. Набережний, 12 згідно ситуаційно-схематичного плану, який є невід`ємною частиною даного рішення з покладенням контролю за виконанням даного рішення на постійну комісію селищної ради з питань земельних відносин, адміністративно-територіального устрою та охорони навколишнього природного середовища (а.с. 107-108).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 з посиланням на лист ОСОБА_2 с/р від 10.08.2016 р. № С-020-585 про нечітко визначений заявником вид документації із землеустрою про визнання протиправною бездіяльність ОСОБА_2 с/р, що полягає у нібито залишенні без розгляду його заяви від 04.07.2016 р. про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для її передачі йому власність для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою : смт. Овідіополь, пров. Набережний, 12, зобовязати ОСОБА_2 с/р у встановлений законом строк 30-ти денний строк повторно розглянути його заяву від 04.07.2016 р. та надати згоду на надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою за вказаною адресою є безпідставними, необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають з підстав, описаних вище з урахуванням вищевказаного рішення відповідача.

Також, є безпідставними і надуманими позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування рішення ОСОБА_2 с/р від 23.03.2015 р. № 1502-VI в частині надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого господарства за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, пров. Набережний, 12 «а», загальною площею 0,10 га з урахуванням вищевикладеного та огляду на наступне.

03.03.2015 р. 3-тя особа ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_2 с/р з клопотанням про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Набережна, 12 «а», до якого надала план бажаного місця розташування вказаної ділянки з вказанням її площі та місця розташування, яке було розглянуто відповідною комісією ОСОБА_2 с/р, яка прийняла рішення рекомендувати ОСОБА_2 с/р надати дозвіл ОСОБА_3 для вказаних потреб та рішенням ОСОБА_2 с/р № 1502-VI від 23.03.2015 р. клопотання ОСОБА_3 було задоволено селищною радою та надано дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою, і на підставі якого, останньою, в землевпорядній організації був замовлений проект землеустрою, який був погоджений Відділом Держгеокадастру в ОСОБА_2 районі Одеської області за № 32-1520-0.12-15 від 26.08.2015 р., Відділом містобудування та архітектури ОСОБА_2 РДА № за № 1114/1-1/242/1/02 від 05.06.2015 р., управління культури, національностей, релігій та охорони обєктів культурної спадщини Одеської ОДА за № 0117/63 ск від 22.04.2016 р. (а.с. 17,59-66,70-83).

Після цього, 06.10.2015 р. вищевказана ділянка була сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі, що підтверджується Витягом про реєстрацію земельної ділянки за № НВ-015 від 06.10.2015 р. з присвоєнням ділянці кадастрового номеру : :02:003:0973 (а.с. 84-89).

Відповідно державної статистичної звітності форми 6-зем, станом на 01.01.2015 р. земельна ділянка площею 0,10 га, що відводиться у власність згідно зазначеного рішення Овідіопольсьської с/р № 1502-VI від 23.03.2015 р. ОСОБА_3 з вказанням цільового призначення, врахована в рядку № 96 «землі, не надані у власність або в постійне користування в межах населеного пункту», що підтверджується довідкою ОСОБА_2 Відділу Держгеокадастру в Одеській області № 34-1520-012.-5070/2-15 від 19.05.2015 р.

При чому, згідно викопіювання з Генерального плану смт. Овідіополь, наданого Відділом містобудування та архітектури ОСОБА_2 РДА № 756-2/502/1/02 від 17.04.2015 р. земельна ділянка не має обмежень, які б не уможливлювали надання її у власність.

Як встановив, суд, згідно обмірів меж земельної ділянки ОСОБА_1, фактично він користується земельною ділянкою площею 0,0954 га, що на 0,0054 га більше площі ділянки, яка вказана у нього у свідоцтві про право на спадщину, враховуючи вищевказане рішення ОСОБА_2 с/р VII скликання ХІ сесії № 200-VII від 31.08.2016 р. про надання ОСОБА_1 дозволу (згоди) на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0900 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться на території Одеської області, Овідіопольського району, ОСОБА_2 с/р, смт. Овідіополь, пров. Набережний, 12 згідно ситуаційно-схематичного плану, який є невід`ємною частиною даного рішення (а.с. 13).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку - будь-які законні охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача ОСОБА_1 непорушені з підстав описаних вище, і оскаржуване позивачем рішення ОСОБА_2 с/р від 23.03.2015 р. № 1502-VI в частині надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого господарства за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, пров. Набережний, 12 «а», загальною площею 0,10 га жодним чином не порушує будь-яких інтересів ОСОБА_1, є законним і таким, що винесено відповідачем у встановленому Законом порядку на підставі ст. 26 Закон України «Про місце самоврядування в Україні» з урахуванням інтересів ОСОБА_3, а тому в задоволенні безпідставного і необґрунтованого позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 11,70,71,122,128,158,159,160,161,162,163 КАС України, Конституцією України, ст.ст. 33,34,59 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 12,116,118,121,122,159 Земельного Кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Овідіопольського району Одеської області, 3-тя особа : ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, скасування рішень органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_2 райсуд Одеської області протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Гандзій Д.М.