Справа № 356/1390/16-а
Суддя: Дудар Т. В.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2-а/356/14/16
Справа № 356/1390/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2016 року Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Дудар Т.В.,

за участю секретарів Харченко Ж.В., Волошин Є.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області адміністративний позов ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року до Березанського міського суду Київської області з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця звернулась ОСОБА_2. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що постановою Березанського міського суду Київської області від 11 листопада 2014 року, зміненою ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року, її позов до УПФУ у м. Березань Київської області про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди задоволено частково, відповідача зобов'язано поновити ОСОБА_2 на раніше займаній посаді, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду. 30 січня 2015 року позивачем у Березанському міському суді було отримано виконавчий лист. 24 квітня 2015 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Київській області відмовив ОСОБА_2 у відкритті виконавчого провадження на тій підставі, що у виконавчому листі не визначено заходів примусового виконання судового рішення. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 04 червня 2015 року позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про виправлення помилки у виконавчому листі. 24 червня 2015 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Київській області відмовив ОСОБА_2 у відкритті виконавчого провадження на тій підставі, що виконавчий лист не відповідає вимогам чинного законодавства України. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року ухвалу Березанського міського суду Київської області від 04 червня 2015 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою виправлено помилку у виконавчому листі Березанського міського суду Київської області № 356/1267/14-а.

13 серпня 2015 року позивач звернулася до Березанського міського суду Київської області із заявою про видачу виконавчого листа із врахуванням виправлень, однак їй було відмовлено у видачі виконавчого листа на тій підставі, що в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 14 липня 2015 року є описка.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року виправлено описку в абзаці 7 резолютивної частини ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року.

Постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Гопція Р.О. від 01 червня 2016 року у ВП № 51279395, ВП № 51279615, ВП № 51279670, ВП № 51279359 позивачу було відмовлено у відкритті виконавчого провадження. Однією з підстав відмови було те, що у виконавчому документі зазначено строк пред'явлення до виконання до 16 грудня 2015 року, виконавчий документ надійшов до відділу ДВС 31 травня 2016 року, тобто із пропущенням строку. Враховуючи те, що в резолютивній частині ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року зазначено: «Дане рішення є невід'ємною частиною ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року», такою невід'ємною частиною воно стало саме з 13 жовтня 2015 року,тому, на думку позивача, вона має право подати виконавчий лист на виконання до 13 жовтня 2016 року включно. Тому ОСОБА_2 просила позовні вимоги задовольнити, визнати незаконними та скасувати постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Гопція Р.О. від 01 червня 2016 року у ВП № 51279395, ВП № 51279615, ВП № 51279670, ВП № 51279359.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові. Крім того, зазначив, що при пред'явленні виконавчих листів до виконання, позивачем було додано лише одну заяву про відкриття виконавчого провадження за усіма вказаними виконавчими листами, однак наголосив, що позивач оскаржує зазначені постанови державного виконавця лише в частині щодо пропущення стягувачем строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Представник Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань від відповідача не надходило.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Крім того, відповідно до ч. 6 вказаної статті якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Враховуючи те, що заперечень від відповідача до суду не надходило, а сам відповідач свого представника до суду не направив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на основі наявних документів та пояснень представника позивача.

Заслухваши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Вказана норма знайшла своє відображення і в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (далі - Інструкція), а саме у п. 3.4 вказаної Інструкції зазначено, що заява про відкриття виконавчого провадження подається до органу ДВС у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа, в якій у разі наявності можуть зазначатися номер мобільного телефону, факсу (телефаксу), адреса електронної пошти; п.п 3.4.2. - на кожен поданий на примусове виконання виконавчий документ стягувачем подається окрема заява про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Гопцієм Р.О. від 01 червня 2016 року у ВП № 51279395, ВП № 51279615, ВП № 51279670, ВП № 51279359 позивачу було відмовлено у відкритті виконавчого провадження (а.с. 56, 61, 66, 71). Підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, як випливає із змісту вказаних документів, стало пропущення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання та пред'явлення виконавчого документа без заяви стягувача або його представника.

Ухвалою суду від 10 серпня 2016 року було витребувано від відповідача та зобов'язано надати матеріали виконавчих проваджень № 51279395, № 51279615, № 51279670, № 51279359 до суду.

З матеріалів виконавчих проваджень ВП № 51279395, ВП № 51279615, ВП № 51279670, ВП № 51279359, наданих Відділом примусового виконання рішень управління ДВС України Головного територіального управління юстиції у Київській області на виконання ухвали Березанського міського суду Київської області від 10 серпня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_2 не було надано заяв про відкриття виконавчого провадження (а.с. 55, 56, 60, 61, 65, 66, 70, 71).

Крім того, суд звертає увагу на те, що представником позивача у судовому засіданні було дано пояснення щодо того, що ОСОБА_2 було подано лише одну заяву про відкриття виконавчого провадження до чотирьох поданих нею виконавчих листів. Однак, вказане твердження представника позивача суд оцінює критично, оскільки суду взагалі не було надано документів, які б підтверджували існування заяви ОСОБА_2 до відповідача про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено обов'язок державного виконавця відмовити у прийнятті до провадження виконавчий документ, строк перд'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені строки пред'явлення виконавчих документів до виконання, а саме виконавчі документи пред'являються до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 2. вказаної статті строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

З копій виконавчих листів, наданих відповідачем, вбачається, що рішення Березанського міського суду Київської області у справі за позовом ОСОБА_4 до УПФ України в м. Березань Київської області, третя особа - начальник УПФ України у м. Березань Київської області Приходько О.М., про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, набрало законної сили 16 грудня 2014 року, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання 16 грудня 2015 року (а.с. 57, 62, 67, 72).

Суд критично оцінює посилання позивача та її представника на те, що ними не пропущено строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, оскільки існує ухвала Київського апеляційною адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року, якою було виправлено описку в абзаці 7 резолютивної частини ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року (а.с. 4-5). В резолютивній частині вказаної ухвали також зазначено, що вона є невід'ємною частиною ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року. Однак жодних рішень про те, що рішення суду на виконання якого видані виконавчі листи, набрало законної сили в іншу дату, аніж 16 грудня 2014 року, і що строк пред'явлення виконавчого документу до виконання є не 16 грудня 2015 року, в ухвалі апеляційної інстанції від 13 жовтня 2015 року, на яку посилається позивач, не відображено.

Тобто, позивачем фактично пропущено строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст. 19, 22, 24 Закону України «Про виконавче провадження», п. 3.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, керуючись, ст. 158-164, 181 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.В. Дудар