Справа № 826/14844/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Каліакра» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Каліакра» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просило суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 02.04.2015 року № , винесене ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФСУ у м. Києві.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2016 року у адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Відповідачем, Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві, подано апеляційну скаргу, у якій податковий орган просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2016 року та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, ознайомившись із наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Каліакра» вказана декларація першочергово була подано у належний для цього строк, а саме: 20.02.2015, а її неприйняття відбулося з причин, незалежних від останнього, що підтверджено відповідачем під час судового розгляду справи, суд дійшов до висновку про виконання позивачем свого обов'язку, як платника податку на додану вартість, з подання податкової звітності у строки, встановлені податковим законодавством, з огляду на що застосування штрафних санкції за порушення, яке фактично не мало місце, з урахуванням вчасного виконання позивачем податкового обов'язку, є з боку відповідача неправомірним.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інтонації, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, TOB «Каліакра» перебувало на обліку, як платник податку в ДПІ Оболонського району ГУ ДФС у м. Києві, що підтверджується витягом з реєстру платників ПДВ № 104.

12.02.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Каліакра» (платник податків) та Державною податковою інспекцією в Оболонському районі головного управління ДФС у місті Києві (орган ДПС) було укладено договір від №120220151 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Згідно із умовами статті 3 названого договору орган ДПС зобов'язаний забезпечити приймання податкових декларацій в електронному вигляді платника податку у терміни, визначені законодавством та відправлення квитанції на електронну адресу платника податків.

Згодом, Головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за декларуванням податку на додану вартість управління оподаткування юридичних осіб Лепіліною О.В. на підставі пункту 200.10 статті 200 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, в порядку статті 76 глави 8 розділу 11 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за період: січень 2015року.

При перевірці використано: податкові декларації з податку на додану вартість за період: січень 2015 року (від 06.03.2015 року № ).

Перевіркою встановлено, що згідно з наявною в базах даних інформацією, наданою платником податків до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києва. Податкова адреса платника податків - Україна, 04211, м. Київ, Оболонський район, вул. Лароша Гавро, буд. 1-А.

На підставні проведеної перевірки складено Акт від 27.03.2015 року №1436/26-54-15-01-11-38833330.

Встановлено, що за несвоєчасне подання податкової звітності з податку на додану вартість за січень 2015 року встановлено порушення вимог підпункту 49.18.1 (49.18.2, 49.18.3) пункту 49.18 статті 49, глави 2, розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ із змінами та доповненнями.

У висновку Акта перевірки зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасне подання податкової звітності з податку на додану вартість за січень 2015 року. Відповідальність платника передбачена пунктом 120.1 статті 120 глави 2 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями.

На підставі акту перевірки Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.04.2015 року №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Каліакра» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 1020,00 грн.

Як вбачається з акту перевірки, підставою до нарахування штрафних санкцій позивачу слугували висновки відповідача про те, що для подачі податкової звітності за січень 2015 року Податковим кодексом встановленого граничний строк до 24.02.2015 року, а податкову декларацію з ПДВ за січень 2015 року TOB «Каліакра» подано лише 06.03.2015 року.

Встановивши обставини справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне перейти до визначення правового регулювання спірних правовідносин та оцінки доказів.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

У відповідності до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком (пункт 76.1 статті 76 Податкового кодексу України).

Щодо доводів позивача, що перевірка проведена з порушеннями строків, встановлених приписами податкового законодавства, суд наголошує на наступному.

У відповідності до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Згідно із приписами пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Разом з тим, порушення контролюючим органом строків проведення камеральної перевірки по декларації із податку на додану вартість, не є підставою для звільнення платника податків від відповідальності за порушення податкового законодавства, оскільки приписами статті 102 Податкового кодексу України визначено, що відповідне грошове зобов'язання може бути нараховане платнику податків протягом 1095 днів з дня подання податкової декларації.

Аналізуючи висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем строків подання податкової декларації, суд зазначає про таке.

В пункті 46.1 статті 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (пункт 49.1 статті 49 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 49.3 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

При цьому, Прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають (пункт 49.8 статті 49 Податкового кодексу України).

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови (пункт 49.11 статті 49 Податкового кодексу України).

У свою чергу, наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (надалі - Інструкція №233), яка визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.

З метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору (пункт 5 розділу ІІІ Інструкції №233).

Аналіз положень законодавства дає підстави дійти до висновку, що підставою для направлення до відповідного контролюючого органу податкової звітності (у тому числі податкової декларації та податкових накладних) в електронній формі є наявність укладеного між платником податків та контролюючим органом договору про визнання електронних документів (між Позивачем та Відповідачем такий договір було укладено 12.02.2015 року).

Також, приписами пунктів 7.4, 7.5 та 7.6 Інструкції №233 визначено, що перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційнго зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційнго зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

На виконання умов вказаного договору про визнання електронних документів від 12.02.2015 року №120220151 Товариством з обмеженою відповідальністю «Каліакра» засобами електронного зв'язку на адресу державної податкової інспекції в Оболонському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві направлено податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року, яка, згідно з наявною у матеріалах справи копією квитанції №1, доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 20.02.2015 року.

Водночас, згідно з наявною у матеріалах справи копією квитанції №2, податкова декларація товариства з обмеженою відповідальністю «Каліакра» з податку на додану вартість за січень 2015 року доставлена до районного рівня, а саме: до Білоцерковської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Київській області та прийнята із зазначенням того, що платником недостовірно вказано контролюючий орган, до якого подається звітність.

При цьому, в самій декларації вказано, що вона подається до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем податкова декларація з ПДВ за січень 2015 року була подана у строк, встановлений ст. 49 ПКУ. Однак, не була прийнята контролюючим органом з підстав, які не залежали від волі та дій платника податку (збій у системі «Податковії блок»). Апеляційна скарга вказаних обставин не спростовує.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254, 265 КАС України, колегія суддів. -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Кучма А.Ю.

Безименна Н.В.