Справа № 826/6566/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань забезпечення адміністративного позову

13 вересня 2016 року м. Київ № 826/6566/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії:

головуючого судді Шулежка В.П.,

судді Іщука І.О., судді Погрібніченка І.М.,

за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О.,

за участю сторін:

представники позивача - Чув С.М., Поповських О.С.,

представник відповідача - Артеменко Є.І.,

представник третьої особи - Андрусяк В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Іскра» до Кабінету Міністрів України, за участю третьої особи - Державного концерну «Укроборонпром» про визнання незаконною та нечинною з моменту прийняття постанови, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Казенне підприємство «Науково-виробничий комплекс «Іскра» до Кабінету Міністрів України, за участю третьої особи - Державного концерну «Укроборонпром» про визнання незаконною та нечинною з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 р. №1156 «Про внесення змін до пункту 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями», зобов'язання вчинити дії.

Представником позивача подано клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 р. №1156 «Про внесення змін до пункту 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями» в частині, що перевищує визначену в статті 11-1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» (30%) для підприємств-учасників ДП «Укроборонпром» та його учасників, а також державних унітарних підприємств, які задіяні у розробленні, виробництві та ремонті озброєння, військової та спеціальної техніки та їх складових і належить до сфери управління центральних органів виконавчої влади - до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Представник позивача та представник третьої особи у судовому засіданні підтримали клопотання про забезпечення позову.

Представник відповідача проти задоволення клопотання про забезпечення позову заперечував.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову, дослідивши матеріали, додані до позовної заяви, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Тобто, для вжиття заходів забезпечення позову повинні існувати реальні обставини наведені у вищезазначеній нормі.

Відповідно до ч. 3 ст. 117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Виходячи із зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Згідно з абз. 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як підставу для забезпечення адміністративного позову позивач вказував, що в силу чинності оскаржуваної Постанови КМУ невжиття заходів забезпечення шляхом зупинення її дії призведе до негативного впливу на господарську діяльність позивача шляхом знищення джерел фінансування науково-дослідних робіт, погіршення фінансово-економічного стану, а також на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваної постанови.

Проте, за своєю суттю інститут забезпечення позову є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20 квітня 2016 року у справі № К/800/41075/13.

Так, предметом спору є рішення суб'єкта владних повноважень щодо внесення змін до Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями.

Наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті є захист вже порушеного суб'єктивного права позивача, а не можливого його порушення в майбутньому. В зв'язку з чим судова колегія не може не зауважити, що можлива протиправність спірної постанови жодним чином не свідчить про очевидність заподіяння небезпеки або шкоди правам, свободам та інтересам позивача та не вказує на те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

Суд вважає, що позивачем не надано доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, а також не доведено, що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, оскаржувана постанова стосується прав, інтересів та обов'язків невизначеного кола осіб, а не лише КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра».

Відтак, зупинення дії постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1156 на вимогу позивача, який є лише одним із учасників правовідносин, які регулює оскаржувана постанова, суд вважає необґрунтованим.

Суд зазначає, що за наслідками оскарження в апеляційному порядку ухвали про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову від 29.04.2016 з тих підстав, що, в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2016 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 - без змін.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що належних та переконливих доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, неможливості або необхідності докладання значних зусиль для захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому без вжиття таких заходів, позивачем суду надано не було.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання про забезпечення позову та відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Іскра» про забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 16.09.2016 року.

Головуючий суддя В.П. Шулежко

Суддя І.О. Іщук

Суддя І.М. Погрібніченко