Справа № 810/1576/16
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2016 року 810/1576/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортрент" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортрент" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.11.2015 № та від 12.04.2016 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки податкового органу, покладені в основу оскаржуваних рішень, є помилковими, оскільки імпортований товар та послуги фактично отримано товариством в межах визначених законом граничних строків, що підтверджується належними доказами. Крім того, позивач зауважив, що у нього відсутній обовязок щодо декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і перебувають за її межами, оскільки відсутня дебіторська заборгованість по спірним контрактам.

Відповідач будь-яких пояснень та заперечень проти позову до суду не надав.

У судове засідання сторони, які належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, не з'явились.

Разом з цим, через канцелярію суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, а також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд вважає за можливим розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортрент" є юридичною особою, що зареєстрована 08.10.2003, та як платник податків перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 14.08.2015 по 25.09.2015 посадовими особами ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортрент" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2014, за результатами якої складено Акт від 09.10.2015 № 338/10-13-22-02-21/32664239.

Згідно з висновками вказаного акту, перевіркою, серед іншого, встановлено порушення позивачем вимог статті 2 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", а саме:

- не отримано послуги від нерезидента "Рамірент Ой" (Фінляндія) по договору про надання послуг з управління №08-UAOY від 02.01.2008 в сумі 1250 Євро терміном на 525 днів (з 25.07.2013 по 31.12.2014) та в сумі 55740,33 Євро терміном на 268 днів (з 08.04.2014 по31.12.2014);

- не отримано товар від нерезидента Geda-Dechentreiter GmbH and Co. Kg (Німмечина, Асбах-Бойменхам) по контракту №Rami 08/10/12 від 08.10.2012 в сумі 68,40 Євро терміном на 291 день (з 16.03.2014 по 31.12.2014);

- не отримано товар від нерезидента Haulotte Polska Sp (Польща, Raszyn-Janki) по контракту №RamiUA10/01/14 від 10.01.2014 в сумі 281,91 Євро терміном на 142 дні (з 12.08.2014 по 31.12.2014).

Станом на 01.01.2015 обліковується неповернута дебіторська заборгованість з нерезидентами, а саме:

- "Рамірент Ой" (Фінляндія) по договору про надання послуг з управління №08-UAOY від 02.01.2008 в сумі 56990,33 Євро;

- Geda-Dechentreiter GmbH and Co. Kg (Німмечина, Асбах-Бойменхам) по контракту №Rami 08/10/12 від 08.10.2012 в сумі 68,40 Євро;

- Haulotte Polska Sp (Польща, Raszyn-Janki) по контракту №RamiUA10/01/14 від 10.01.2014 в сумі 281,91 Євро.

Також, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" від 19.02.1993 №15-93, а саме позивачем не подано до ДПІ у Києво-Святошинському районі декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України та знаходяться за її межами станом на 01.10.2013, 01.01.2014, 01.04.2014, 01.07.2014, 01.10.2014.

У звязку з встановленими порушеннями та на підставі висновків Акту перевірки ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області прийняті наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 12.11.2015 №, згідно з яким позивачу визначено суму грошового зобовязання за платежем "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД" у сумі 737424,12 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 12.11.2015 №, згідно з яким позивачу визначено суму грошового зобовязання за платежем "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД" у сумі 850,00 грн.

За наслідками адміністративного оскарження, рішенням ГУ ДФС у Київській області від 22.01.2016 №160/10/10-36-10-01-04 про результати розгляду первинної скарги ТОВ "Фортрент" податкові повідомлення-рішення від 12.11.2015 № та № залишені без змін, а скарга позивача - без задоволення.

Рішенням ДФС України від 01.04.2016 №7041/6/99-99-10-01-01-25 повторну скаргу позивача задоволено частково, залишено без змін податкове повідомлення-рішення відповідача від 12.11.2015 № та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.11.2015 № в частині 60564,32 грн. штрафних санкцій у вигляді пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 (далі - Порядок №1204), якщо за результатами адміністративного оскарження грошове зобовязання, штрафна (фінансова) санкція (штраф), зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобовязання, штрафної (фінансової) санкції (штрафу).

В той же час, згідно п. 7 розділу ІІ Порядку №1204 податкові повідомлення-рішення складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного оскарження.

Відповідно до п.п.60.1.3 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, зокрема, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.

З урахуванням п. 60.4 ст. 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених, зокрема, підпунктом 60.1.3 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення, яке містять зменшену суму грошового зобов'язання.

12 квітня 2016 року ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області прийнято нове податкове повідомлення-рішення на зменшену суму штрафних санкцій №, згідно з яким позивачу визначено суму грошового зобовязання за платежем "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД" у сумі 676859,80 грн.

Однак, вважаючи висновки податкового органу необґрунтованими, а прийняті на їх підставі оскаржувані рішення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Закон України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" був прийнятий Верховною Радою України в 1994 році з метою запобігання безпідставному вивезенню валютних цінностей та майна за межі України, у звязку з чим встановлено граничні строки одержання валютної виручки за вивезений товар, в разі його експорту, або одержання товару, в разі здійснення авансового платежу за межі України, а також передбачено відповідальність за порушення вказаних строків у вигляді пені, що нараховується за кожний день прострочення.

Так, статтею 2 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" передбачено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 4 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Зясовуючи обставини щодо дотримання позивачем строків отримання послуг та товарів відповідно до контрактів, укладених із нерезидентами, судом встановлено наступне.

Так, перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за період з 01.10.2012 по 31.12.2014 встановлено, що між ТОВ "Фортрент" та нерезидентом "Рамірент Ой" (Фінляндія) укладено договір про надання послуг з управління №08-UAOY від 02.01.2008.

ТОВ "Фортрент" відповідно до договору про надання послуг з управління №08-UAOY від 02.01.2008 платіжними дорученнями:

- від 25.01.2013 на рахунок нерезидента - "Рамірент Ой" (Фінляндія) здійснено платіж в сумі 1250 Євро, граничний термін отримання товару 24.07.2013;

- від 09.10.2013 на рахунок нерезидента - "Рамірент Ой" (Фінляндія) здійснено платіж в сумі 55740,33 Євро, граничний термін отримання товару 07.04.2014.

Однак, до перевірки не надано підтверджуючих документів щодо фактичного отримання послуг від нерезидента "Рамірент Ой" (Фінляндія) по договору про надання послуг з управління №08-UAOY від 02.01.2008, у звязку з чим було встановлено порушення позивачем ст. 2 Закону України від 23 вересня 1994 року №І85/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Проте, суд вважає такі висновки податкового органу необґрунтованими у звязку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2013 позивач здійснив платіж на користь нерезидента "Рамірент Ой" (Фінляндія) на підставі рахунку №1089 від 20.12.2012, який за погодженням сторін має силу окремого договору та передбачає надання нерезидентом "Рамірент Ой" позивачу послуг з проживання під час конференції ОСОБА_1.

Відповідно до зазначеного рахунку надані послуги оплачуються після підписання акту виконаних робіт на протязі 30 днів.

Судом встановлено, що послуги по даному контракту було надано позивачу, про що сторонами був складений акт виконаних робіт від 19.01.2013 №1089.

Таким чином, 25.01.2013 позивачем була проведена оплата вартості раніше наданих послуг, у звязку з чим висновок відповідача про виникнення дебіторської заборгованості у розмірі 1250 Євро не відповідає дійсності.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 09.10.2013 позивач здійснив платіж на користь нерезидента "Рамірент Ой" (Фінляндія) в сумі 55740,33 Євро.

Відповідно до укладеного між позивачем та нерезидентом "Рамірент Ой" договору про надання послуг з управління №08-UAOY від 02.01.2008, на користь позивача нерезидентом "Рамірент Ой" надавались послуги з управління відповідно до переліку, передбаченого договором.

Починаючи з 02.01.2008 за надані послуги у позивача виникла кредиторська заборгованість з оплати наданих нерезидентом та неоплачених позивачем послуг.

Наявність кредиторської заборгованості підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2015 між позивачем та нерезидентом "Рамірент Ой", яким підтверджується оплата в сумі 55740,33 Євро кредиторської заборгованості позивача за договором та існування залишку не сплаченої заборгованості за договором у сумі 152051,83 Євро.

При цьому, відповідно до актів виконаних робіт від 21.12.2012 на суму 14204 Євро, від 31.10.2012 №1066 на суму 290,52 Євро та від 30.09.2012 №929 на суму 40421,43 Євро нерезидентом "Рамірент Ой" були надані позивачу послуги згідно договору про надання послуг з управління №08-UAOY від 02.01.2008.

Отже, з наведеного слідує, що 09.10.2013 позивачем була проведена оплата вартості раніше наданих послуг, у звязку з чим висновок відповідача про виникнення дебіторської заборгованості у розмірі 55740,33 Євро є необґрунтованим.

Необґрунтованість висновків відповідача у цій частині підтверджується також наявним у матеріалах справи Висновком спеціаліста-економіста від 22.12.2015, згідно якого порушення строків надходження валютної виручки від нерезидента "Рамірент Ой" по договору про надання послуг з управління №08-UAOY від 02.01.2008 документально та нормативно не підтверджується.

Також зі змісту Акту перевірки слідує, що перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за період з 01.10.2012 по 31.12.2014 встановлено, що між ТОВ "Фортрент" та нерезидентом Geda-Dechentreiter GmbH and Co. Kg (Німмечина, Асбах-Бойменхам) укладено контракт №Rami 08/10/12 від 08.10.2012 на придбання обладнання для будівництва та комплектуючих.

ТОВ "Фортрент" відповідно до контракту №Rami 08/10/12 від 08.10.2012 платіжним дорученням від 16.09.2013 на рахунок нерезидента - Geda-Dechentreiter GmbH and Co. Kg (Німмечина, Асбах-Бойменхам) здійснено платіж в сумі 68,40 Євро, граничний термін отримання товару 15.03.2014.

Однак, як зазначено в акті перевірки, до перевірки не надано підтверджуючих документів щодо отримання товару від нерезидента Geda-Dechentreiter GmbH and Co. Kg (Німмечина, Асбах-Бойменхам) по контракту №Rami 08/10/12 від 08.10.2012, у звязку з чим було встановлено порушення позивачем ст. 2 Закону України від 23 вересня 1994 року №І85/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Проте, суд вважає такі висновки податкового органу необґрунтованими у звязку з наступним.

Як встановлено судом, відповідно до укладеного між позивачем та нерезидентом Geda-Dechentreiter GmbH and Co. Kg (Німмечина, Асбах-Бойменхам) контракту №Rami 08/10/12 від 08.10.2012, позивачем була замовлена поставка товару, а саме "двойной ролик в сборе".

Відповідно до інвойсу №229297/07/13 від 11.07.2013 вартість замовленого товару складала 68,40 Євро.

Замовлений товар було поставлено позивачу 23.07.2013 шляхом відправки товару міжнародним поштовим експрес-відправленням з використанням послуг доставки компанії "TNT", що підтверджується квитанцією експрес-відправлення міжнародного оператора "TNT" №311479626 з відміткою митного оформлення товару 23.07.2013.

Отже, з наведеного слідує, що 16.09.2013 позивачем була проведена оплата вартості раніше поставленого товару, у звязку з чим висновок відповідача про виникнення дебіторської заборгованості у розмірі 68,40 Євро є необґрунтованим.

Необґрунтованість висновків відповідача у цій частині підтверджується також наявним у матеріалах справи Висновком спеціаліста-економіста від 22.12.2015, згідно якого порушення строків надходження валютної виручки від нерезидента Geda-Dechentreiter GmbH and Co. Kg (Німмечина, Асбах-Бойменхам) по контракту №Rami 08/10/12 від 08.10.2012 документально та нормативно не підтверджується.

Крім того, зі змісту Акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено, що між ТОВ "Фортрент" та нерезидентом Haulotte Polska Sp (Польща, Raszyn-Janki) укладено контракт №RamiUA10/01/14 від 10.01.2014 на придбання обладнання для будівництва.

ТОВ "Фортрент" відповідно до контракту №RamiUA10/01/14 від 10.01.2014 платіжним дорученням від 13.05.2014 на рахунок нерезидента - Haulotte Polska Sp (Польща, Raszyn-Janki) здійснено платіж в сумі 281,91 Євро, граничний термін отримання товару 11.08.2014.

Однак, як зазначено в акті перевірки, до перевірки не надано підтверджуючих документів щодо отримання товару від нерезидента Haulotte Polska Sp (Польща, Raszyn-Janki) по контракту №RamiUA10/01/14 від 10.01.2014, у звязку з чим було встановлено порушення позивачем ст. 2 Закону України від 23 вересня 1994 року №І85/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Проте, суд вважає такі висновки податкового органу необґрунтованими у звязку з наступним.

Так, з матеріалів справи слідує, що відповідно до укладеного між позивачем та нерезидентом Haulotte Polska Sp (Польща, Raszyn-Janki) контракту №RamiUA10/01/14 від 10.01.2014, позивачем було замовлено поставку товару, передбаченого інвойсом №І/0006/14/МGL від 07.04.2014, загальна вартість якого складає 281,91 Євро.

Судом встановлено, що замовлений товар було поставлено позивачу 17.04.2014 шляхом відправки товару міжнародним поштовим експрес-відправленням з використанням послуг доставки компанії "TNT", що підтверджується квитанцією експрес-відправлення міжнародного оператора "TNT" №216543622 з відміткою митного оформлення товару 17.04.2014.

Таким чином, з наведеного слідує, що 13.05.2014 позивачем була проведена оплата вартості раніше поставленого товару, у звязку з чим висновок відповідача про виникнення дебіторської заборгованості у розмірі 281,91 Євро є необґрунтованим.

Необґрунтованість висновків відповідача у цій частині підтверджується також наявним у матеріалах справи Висновком спеціаліста-економіста від 22.12.2015, згідно якого порушення строків надходження валютної виручки від нерезидента Haulotte Polska Sp (Польща, Raszyn-Janki) контракту №RamiUA10/01/14 від 10.01.2014 документально та нормативно не підтверджується.

Враховуючи наведене, суд констатує, що факт порушення ТОВ "Фортрент" вимог Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" у ході судового розгляду не підтвердився, у той же час, наявні у матеріалах справи докази підтверджують дотримання позивачем положень вказаного законодавчого акта.

Отже, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що склад правопорушення в діях позивача відсутній, у звязку з чим суму пені ЗЕД у розмірі 676859,80 грн. відповідачем нараховано неправомірно.

З приводу визначення позивачу суми грошового зобовязання за платежем "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД" у сумі 850,00 грн. у звязку з неподанням позивачем ОСОБА_2 про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України та знаходяться за її межами станом на 01.10.2013, 01.01.2014, 01.04.2014, 01.07.2014, 01.10.2014, то слід зазначити, що дане порушення повязане із висновком податкового органу про порушення позивачем ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Враховуючи те, що в діях позивача відсутній факт порушення вимог ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", суд приходить до висновку, що у позивача відсутній обовязок щодо подання до податкового органу ОСОБА_2 про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України та знаходяться за її межами, а тому визначення позивачу суми грошового зобовязання за платежем "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД" у сумі 850,00 грн. здійснено позивачем неправомірно.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Субєкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідач, як субєкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів та пояснень, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір у сумі 10165,65 грн. підлягає стягненню на його користь з Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 70-72, 94, 128, 159-163, 167, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 12.11.2015 № та від 12.04.2016 №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортрент" () судові витрати у сумі 10165 (десять тисяч сто шістдесят пять) грн. 65 коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.