Справа № 2а-12346/10/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року справа № 2а-12346/10/1370

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника позивача Чижевського М.В.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_3 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 17227,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2011 у справі №2а-12346/101/1370, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2013 №13392/11/9104, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.03.2015 у справі №К/800/19479/13 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.01.2011 і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2013 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Вищий адміністративний суд України повертаючи справу на новий розгляд вказав на необхідність витребування та дослідження документів, які стали підставою для реєстрації транспортного засобу на ім'я відповідача.

Ухвалою від 14.09.2016 на підставі ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд допустив заміну позивача у справі Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова його правонаступником - Личаківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області ( надалі - Личаківська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області).

Позовні вимоги мотивовані несплатою відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також невжиттям відповідачем заходів щодо погашення вказаного податку.

Відповідач заяву про визнання позову чи заперечення на позовну заяву до суду не подала.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Заперечення обґрунтував тим, що відповідач не здійснювала державної реєстрації транспортного засобу, а тому, немає підстав для сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за першу реєстрацію вказаних транспортних засобів. Крім цього вказав, що відповідач зверталася до Прокуратури Львівської області із завою щодо незаконної реєстрації на її ім'я транспортного засобу у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області. Також, представник відповідача зазначив, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21.10.2015 у справі №813/3349/15 визнано протиправним та скасовано державну реєстрацію на ім'я відповідача вказаного транспортного засобу.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з врахуванням вказівок Вищого адміністративного суду України, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що 15.08.2009 Львівським ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області на ім'я відповідача здійснено першу реєстрацію в Україні транспортного засобу марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску що підтверджується листом Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області від 09.06.2010 №9/2074.

З матеріалів справи вбачається, що при здійсненні державної реєстрації вказаного транспортного засобу не сплачено податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підтверджується довідкою ДПІ у Шевченківському районі м.Львова №26756/179-010 від 11.11.2010 .

Відповідно до розрахунку ДПІ у Шевченківському районі м.Львова сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, яка підлягала сплаті відповідачем при першій реєстрації транспортного засобу марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску становить 17227,00грн. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, що підтверджується довідкою ДПІ у Шевченківському районі м.Львова №26940/19-020 від 12.11.2010.

З огляду на наведене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів в розмірі 17227,00грн., що є заборгованістю з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки та відповідальність платників визначається Законом України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 № 1251-ХІІ (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Пункт 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 №1251-ХІІ встановлює обов'язок платника податків і зборів сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, обов'язок фізичної особи щодо сплати податків і зборів припиняється із сплатою податку і збору або його скасуванням, а також у разі смерті платника.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 №1251-ХІІ податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів належить до загальнодержавних податків.

Податок з власників транспортних засобів, самохідних машин і механізмів, порядок його обчислення і сплати встановлюються Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 № 1963-ХІІ (чинним на спірний період) (надалі - Закон України №1963-ХІІ).

Стаття 1 Закону України №1963-ХІІ передбачає, що платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 вказаного Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно з положенням ст. 5 Закону України № 1963-ХІІ податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому, фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Частиною 1 ст. 7 Закону України №1963-ХІІ передбачено, що у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Суд враховує те, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 р. (справа № 1-233/11) по обвинуваченню ОСОБА_4, начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.364, ч.1 ст.365 Кримінального кодексу України встановлено що, протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на фізичних осіб, зокрема, на ОСОБА_3 транспортного засобу марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску.

Суд також встановив, що ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до УДАІ ГУМВС України у Львівській області про визнання протиправною та скасування державної реєстрації транспортного засобу марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску на своє ім'я.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21.10.2016 у справі №813/3349/15, яка набрала законної сили, вказаний позов задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію від 15.08.2009 транспортного засобу марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску на ім'я ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях відповідача ознак протиправності, як і не доведено правомірності стягнення з неї суми податку з власників транспортних засобів.

Вказаний висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

З огляду на скасування державної реєстрації транспортного засобу марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску на ім'я ОСОБА_3, здійсненої ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області 15.08.2009 суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за державну реєстрацію вказаного автомобіля у сумі 17227,00грн.

Судом на виконання вказівок Вищого адміністративного суду України витребувано від Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області належним чином засвідчені копії реєстраційної справи щодо реєстрації транспортного засобу марки VOLKSWAGEN модель ТRANSPORTER, 2002року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, об'єм двигуна 2461см. куб., на ім'я ОСОБА_5. Проте, згідно з листом Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області №31/13-46411643 від 14.06.2016 документи, які стали підставою для реєстрації транспортного засобу марки VOLKSWAGEN модель ТRANSPORTER, 2002року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, об'єм двигуна 2461см. куб., на ім'я ОСОБА_3 знищені, у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні адміністративного позову Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_3 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений і підписаний 19 вересня 2016року.

Суддя А.Г. Гулик