Справа № 822/6214/15
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/6214/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Козачок І.С. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області , третя особа на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулись до суду з адміністративним позовом до територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області (далі - ТУ ДСА), третя особа без самостійних вимог - головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області.

Просять визнати неправомірними дії ТУ ДСА в частині не нарахування та невиплати їм заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року відповідно до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014 року) та за період з 29.03.2015 року по 08.09.2015 року відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд").

Також просять зобов'язати відповідача здійснити на їх користь перерахунок та виплату заробітної плати за вищевказані періоди в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.

В обґрунтування вимог позивачі зазначають про те, що їм було нараховано та виплачено заробітну плату за вказані періоди без урахування вимог ст. 144 та ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Позивачі в судове засідання не з'явились, подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позов підтримують.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Надав суду письмові заперечення в яких зазначає про те, що ТУ ДСА здійснювало нарахування заробітної плати позивачу на підставі Закону України "Про державну службу" та постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов праці оплати працівників апаратів органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" відповідно до обсягів витрат на оплату праці, затверджених Державним бюджетом України. Вважає, що дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити, розгляд справи здійснити без його участі

Представник головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду письмові заперечення, у яких просить в задоволенні позову відмовити, а розгляд справи здійснювати без його участі.

Суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не проводиться.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що позивачі працюють на посадах секретаря суду (ОСОБА_1Б.) та серетаря судових засідань (ОСОБА_2В.) Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, що підтверджується копіями витягів з трудових книжок.

Позивачі звернулись до ТУ ДСА, просивши здійснити перерахунок та виплату заробітної плати відповідно до вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з урахуванням змін, внесених до Закону України "Про прокуратуру".

Листами від 27.08.2015 року позивачам повідомлено про те, що їх вимоги про здійснення перерахунку задоволенню не підлягають, оскільки станом на час розгляду заяв позивачів відповідні зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов праці оплати працівників апаратів органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" не вносились.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 145 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ч. 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу" умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (додаток 47 до Постанови) затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів, згідно якої розмір посадового окладу секретаря суду складає 467 грн., а секретаря судових засідань - 513 грн.

У той же час у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати.

Законами України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та "Про Державний бюджет України на 2015 рік" передбачений розмір мінімальної заробітної плати, на рівні якої і був встановлений посадовий оклад позивачів.

Водночас, абз. 2 ч. 1 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (абз. 2 ч. 1 ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" зі змінами) передбачають, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Разом з тим, абз. 3 п. 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" передбачає, що норми і положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

Згідно із п. п. 2 п. 13 Розділу ХІІІ Закону України "Про прокуратуру" Кабінету Міністрів України доручено у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Оскільки Кабінетом Міністрів України цього зроблено не було, ТУ ДСА не могло самостійно встановлювати підвищений посадовий оклад та виплачувати відповідні кошти на користь позивачів.

Інакше кажучи, відповідач не наділений правом самостійно, без правового врегулювання Кабінетом Міністрів України та фінансової можливості Державного бюджету України здійснювати перерахунок заробітної плати позивачам та виплачувати її у вищому розмірі.

Верховний суд України у постанові від 12.07.2016 року у справі № 21-1726а16 зазначає про те, що оскільки з 26.10.2014 року по 09.09.2015 року Кабінетом Міністрів України зміни до постанови "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 № 268 щодо умов оплати праці, зокрема розмірів окладів працівників апарату суду, не внесено, а законами України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та "Про Державний бюджет України на 2015 рік" видатки на реалізацію положень абзацу 2 частини 1 статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частини 1 статті 147 цього Закону у редакції з 28.03.2015 року не передбачено, ТУ ДСА як головний розпорядник бюджетних коштів, не мало правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13.07.2016 року у справі №21-1488а16.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У той же час неприведення норм Постанови КМУ до вимог пізніше прийнятих Законів є недоліком діяльності вищого органу виконавчої влади та не стосується діяльності органів ДСА України.

Таким чином, суд не встановив ознаки протиправності у діях відповідача, зважаючи на що відхиляє позовні вимоги в цій частині як необґрунтовані.

Що стосується зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити заробітну плату за період з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року відповідно до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014 року) та за період з 29.03.2015 року по 08.09.2015 року відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд"), суд виходить з наступного.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 31.07.2015 року у справі №826/4982/15 визнана протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не приведення постанови "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 № 268 у відповідність до ч. 1 до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції станом на 01.01.2015 року та ч. 1 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції станом на 28.03.2015 року.

Таким чином, судом було встановлено, що протиправна бездіяльність була допущена саме Кабінетом Міністрів України, а не ТУ ДСА у Хмельницькій області.

У подальшому, 02.09.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" ( вступила в дію 09.09.2015 року), згідно з якою посадові оклади працівників апаратів судів приведені у відповідність до посадових окладів суддів.

У Примітці, що міститься у відповідному додатку до Постанови зазначається, що у 2015 році місячний посадовий оклад застосовується з урахуванням 50-відсоткового зменшення; інші виплати працівникам апарату судів, передбачені цією постановою, здійснюються виключно в межах фонду оплати праці суду.

Разом з тим, у тексті Постанови не містяться застереження про поширення дії цих норм стосовно виплаченої раніше (у 2014-2015 роках) заробітної плати а також про проведення будь - якого перерахунку. Тобто, норми зазначеної Постанови не мають зворотної дії у часі, і не розповсюджують свою дію на період до 09.09.2015 року. Зважаючи на це, в цій частині позовних вимог також слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Оскільки відповідачем доведена правомірність власних дій, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/ОСОБА_3
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_3