Справа № 826/7043/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 вересня 2016 року № 826/7043/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ПАТ "Укрнафта"

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, треті особи: ТОВ "Ларніка", Компанія Моментум Інтерпрайзис (східна Європа) ЛТД"

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.01.2016р. № , прийнятого за результатами позапланової документальної виїзної перевірки на підставі акта № 13/16-01-2201/403739509. В судовому засіданні 28.07.2016р. позивачем були подані додаткові пояснення. З урахуванням наведеного в адміністративному позові та додаткових поясненнях свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що податкове повідомлення-рішення від 28.01.2016р. № було прийняте відповідачем без урахуванням наданої платником податків інформації та за відсутності належним чином оформлених первинних документів для тих висновків, які наведені в акті перевірки. За твердженням позивача об'єкт оподаткування ПДВ за договорами купівлі-продажу № 5/281-Г від 21.10.2015, № 5/282-Г від 22.10.2015, № 5/283-Г від 23.10.2015, № 5/288-Г від 30.10.2015 виник лише з дати надання третім співвласником (ТОВ «Ларніка») згоди на відчуження майна - газу природного, а не з дати перерахування ТОВ «Газтранспроект» грошових коштів в якості попередньої оплати.

Відповідач проти позову заперечив, просив суд у його задоволенні відмовити з підстав, наведених у письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи. В якості безпідставності позовних вимог представник відповідача зазначив, що об'єкт оподаткування ПДВ за договорами купівлі-продажу № 5/281-Г від 21.10.2015, № 5/282-Г від 22.10.2015, № 5/283-Г від 23.10.2015, № 5/288-Г від 30.10.2015 виник відповідно до ст. 187 Податкового кодексу України за датою зарахування від ТОВ «Газтранспроект» сум попередньої оплати на рахунки платника податків. Відповідач вважає, що необхідності в отриманні від третьої особи згоди на укладання договорів купівлі-продажу № 5/281-Г від 21.10.2015, № 5/282-Г від 22.10.2015, № 5/283-Г від 23.10.2015, № 5/288-Г від 30.10.2015 не було, оскільки ТОВ «Ларніка» не зареєстроване у якості третього учасниками договору 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.1997 року.

Протокольною ухвалою від 09.06.2016р. за результатами розгляду та задоволення клопотання позивача до участі у справі у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору залучені товариство з обмеженою відповідальністю «Ларніка» (адреса місцезнаходження: 36014, Полтавська область, м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 119-А) та Компанія «Моментум Інтерпрайзис (Східна Європа) Лтд» (адреса місцезнаходження: (Momentum Enterprises (EasternEurope) Limited) Arch. Makariou III, 155, PROTEAS HOUSE, 5th floor, P.C. 3026, Limassol, Cyprus, Registration No. 86737).

У зв'язку з неявкою позивача в судове засідання 23.06.2016р. розгляд справи було відкладено на 28.07.2016р.

Третя особа - Компанія «Моментум Інтерпрайзис (Східна Європа) Лтд» явку свого уповноваженого представника в судове засідання 28.07.2016р. не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про місце, дату та час судового розгляду.

В судовому засідання на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України увалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно та неупереджено докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Полтаванафтогаз» взято на податковий облік в ДПІ у м. Полтава ГУ ДФС у Полтавській області як відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору № 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.97р. (належним чином засвідчена копія довідки про взяття на облік платника податків від 12.10.2015р. № 928, форма № 4-ОПП наявна в матеріалах справи).

У зв'язку з надходженням скарги ТОВ «Газтранспроект» () від 23.11.2015р. № 788 відповідачем проведено позапланову документальну виїзну перевірку договору про спільну діяльність від 24.12.1997 № 999/97 - уповноважена особа Нафтогазовидобувне управління «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» 22525915 за період з 01.10.2015р. по 30.11.2015р. в частині ненадання та не проведення своєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН, про що складено акт № 13/16-01-22-01/403739509. Під час перевірки встановлено, що на розрахунковий рахунок договору № 999/97 надійшли кошти від ТОВ «Газтранспроект» в сумі 170001000,00 грн., у тому числі 05.11.2015р. - 47600280,00 грн. (передплата за природний газ згідно договору № 5/281-Г від 21.10.2015 року), 06.11.2015р. - 27200160,00 грн. (передплата за природний газ згідно договору № 5/288-Г від 30.10.2015 року), 09.11.2015р. - 47600280,00 грн. (передплата за природний газ згідно договору № 5/282-Г від 22.10.2015 року), 13.11.2015р. - 47600280,00 грн. (передплата за природний газ згідно договору № 5/283-Г від 23.10.2015 року). Відповідно до висновку акту перевірки контролюючим органом встановлено порушення п. п. 187.1, п. 187, п.п. 201.1, п.п. 201.4, п.п. 201.7, п.п. 201.10, ст. 201 Податкового кодексу України, що привело до заниження податку на додану вартість в сумі 28 333 500,00 грн. за рахунок невключення до складу податкових зобов'язань з ПДВ в листопаді 2015 року суми в розмірі 28 333 500,00 грн. з отриманої попередньої оплати за природний газ від ТОВ „Газтранспроект". На підставі акта перевірки № 13/16-01-22-01/403739509 від 11.01.2016р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.01.2016р. № , яким донараховано ПДВ за основним платежем 28 333500,0 грн. та за штрафними санкціями - 7083375,0 грн.

З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що 21.07.2015р. був підписаний додаток № 15 до договору № 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24 грудня 1997р., яким передбачено: «ввести до складу учасників договору № 999/97 товариство з обмеженою відповідальністю «Ларніка», яке приєдналося до Договору № 999/97 на підставі згоди всіх учасників». Також сторонами було погоджено підписати нову редакцію договору № 999/97 у редакції, що є невід'ємною частиною додатку № 15. Згідно з п. 5 додатку № 15 від 21.07.2015р. цей Додаток № 15 разом з Додатком до нього набирає чинності з моменту їх підписання учасниками. Листом від 22.09.2015р. № 09/04-4736 відповідачу було надано копію додаткової угоди № 15 від 21.07.2015р. та нову редакцію договору № 999/97 простого товариства про спільну виробничу (інвестиційну) діяльність з освоєння та розробки родовищ вуглеводнів (без створення юридичної особи).

Доводи відповідача про те, що оскільки додаток № 15 від 27.04.2015р. не був ним зареєстрований і з цих причин його слід вважати таким, що не набув чинності, суд відхиляє з підстав їх недоведеності. Зокрема, у наданих відповідачем суду запереченнях відсутнє посилання на норми законодавства, якими визначено, що угоди про зміну в складі учасників договору про спільну діяльність набувають чинності після їх реєстрації в контролюючих органах. З цих же причин, суд погоджується із позицією позивача про те, що надана ним відповідачу інформація про суб'єктний склад учасників договору № 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24 грудня 1997р. після викладення його з 21.07.2015р. в новій редакції підлягала врахуванню під час проведення позапланової документальної перевірки.

Відповідно до ст. 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони учасники) зобов'язуються діяти спільно без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Частиною першою статті 1134 Цивільного кодексу України передбачено, що внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом.

Зі змісту п. 6.15. договору № 999/97 від 24.12.97р в редакції від 21.07.2015р. (Додаток до Додатку № 15 від 21 липня 2015 року до Договору № 999/97 від 24 грудня 1997р.) вбачається, що виконавчий директор Спільної Діяльності має право діяти в межах повноважень на підставі довіреностей, наданих Учасниками Спільної Діяльності за їх підписами та печатками, а також на підставі та в межах повноважень, визначених цим Договором (без довіреності). Відповідно до пп. 6.7.4. п. 6.7. договору № 999/97 від 24.12.97р в редакції від 21.07.2015р. укладання Виконавчим директором Спільної діяльності правочинів від імені Учасників, якщо право на укладання правочинів не передбачено довіреностями або спільним рішенням Учасників або офіційним листом Учасника, який не передбачив такий правочин у своїй діяльності, вимагає попереднього погодження Комітетом з управління Спільною Діяльністю у разі, якщо сума правочину (договору, контракту), що укладається з окремим суб'єктом господарювання перевищує 700 000, 00 (сімсот тисяч грн. 00 коп.), при цьому будь-які правочини, незалежно від їх вартісних показників, можуть укладатися виключно в межах затвердженого Учасниками Бюджету Спільної Діяльності.

Змістом договорів купівлі-продажу № 5/281-Г від 21.10.2015, № 5/282-Г від 22.10.2015, № 5/283-Г від 23.10.2015, № 5/288-Г від 30.10.2015 підтверджується, що такі договори були укладені ОСОБА_1. від імені ПАТ «Укрнафта» та Компанії «Моментум Інтерпрайзис (Східна Європа) Лтд», ТОВ «Ларніка» серед учасників договору № 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.97р. відсутнє.

Листом від 13.11.2015р. № 13/13 ТОВ «Ларніка» повідомило НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» про те, що згоди на реалізацію продукції спільної діяльності за договором № 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.97р., не надавало.

Суд приймає до уваги наведене у листі Верховного Суду України від 01.07.2013 „Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ", в якому зазначено, що спільна часткова власність характеризується множинністю суб'єктів і єдністю об'єкта, що майно на праві спільної часткової власності належить усім співвласниками одночасно і таке право має здійснюватися співвласниками за їхньої спільною згодою.

Також суд враховує правову позицію, наведену в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29 травня 2013 року N 11, згідно з якою не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо.

Відповідно до ст. 185 Податкового кодексу України в редакції, чинній в 2015 році об'єктом оподаткування є операції платника податку з постачання товарів на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з пп. 14.1.191. п. 14.1. ст. 14. Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

З наведених вище норм Податкового кодексу України слідує, що виникнення об'єкта оподаткування пов'язується з постачанням товарів як операцією з передачі права власності.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України. Так, згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України (в редакції 2015 року) база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг повинна визначатися виходячи із договірної вартості.

Таким чином, внаслідок відсутності від ТОВ «Ларніка» як одного із співвласників природного газу згоди на його відчуження природного газу, підписані договори купівлі-продажу № 5/281-Г від 21.10.2015, № 5/282-Г від 22.10.2015, № 5/283-Г від 23.10.2015, № 5/288-Г від 30.10.2015 не можуть вважатися належним чином оформленими первинними документами про постачання, відповідно, бути використаними у якості підтвердження факту виникнення обєкта оподаткування ПДВ та податкових зобов'язань у платника податків - НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору № 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.97р..

Відповідно до п. 83.1. ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є:

83.1.1. документи, визначені цим Кодексом;

83.1.2. податкова інформація;

83.1.3. експертні висновки;

83.1.4. судові рішення;

83.1.5. виключена

83.1.6. інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платника податків, зокрема, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів. Зазначене в статті 72 Податкового кодексу України вказує на обов'язок врахування контролюючим органом інформації, що надходить від платника податків, та на протиправність її відхилення без зазначення причин. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не врахував наданих йому платником податків листом від 22.09.2015р. № 09/04-4736 документів, що вплинуло на правову оцінку договорів купівлі-продажу № 5/281-Г від 21.10.2015, № 5/282-Г від 22.10.2015, № 5/283-Г від 23.10.2015, № 5/288-Г від 30.10.2015. Зазначене призвело до помилковості висновків за актом № 13/16-01-22-01/403739509 та зумовлює протиправність прийняття податкового повідомлення-рішення від 28.01.2016р. № .

Посилання відповідача на висновок № 529 судово-економічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000003 (складений 25.05.2016р.) суд відхиляє з тих підстав, що такий висновок не містить оцінки суб'єктного складу учасників договору № 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.97р. в редакції Додатку до додатку № 15 від 21.07.2015р.. Крім того, правова оцінка договорів купівлі-продажу № 5/281-Г від 21.10.2015, № 5/282-Г від 22.10.2015, № 5/283-Г від 23.10.2015, № 5/288-Г від 30.10.2015 не може бути предметом експертизи, оскільки надання правової оцінки обставинам відноситься до компетенції суду, що підтверджується наданими Пленумом Верховного Суду України роз'ясненнями в постанові від 30 травня 1997 року N 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах». Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України обов'язковими для адміністративного суду є лише вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, і лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Крім зазначеного вище, суд погоджується з доводами позивача про виникнення обєкта оподаткування ПДВ за договорами купівлі-продажу № 5/281-Г від 21.10.2015, № 5/282-Г від 22.10.2015, № 5/283-Г від 23.10.2015, № 5/288-Г від 30.10.2015 з дати отримання від ТОВ «Ларніка» листа від 03.06.2016р. № 11, в якому надано згоду на відчуження природного газу. На підставі податкової декларації з ПДВ за червень 2016 року, поданої платником податків і прийнятої відповідачем, податкові зобов'язання з ПДВ на підставі п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України (в діючій редакції) вважається самостійно узгодженим. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про відсутність права на самостійне декларування податкових зобов'язань із посиланням на п. 50.2. ст. 50 Податкового кодексу України (в діючій редакції), оскільки положення п. 50.2. ст. 50 Податкового кодексу України застосовуються лише до випадків подання уточнюючих розрахунків до поданих раніше податкових декларацій під час проведення документальних перевірок. Декларування НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» як відповідальним за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору № 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов'язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.97р., було здійснено шляхом подання податкової декларації з ПДВ за червень 2016 року.

На підставі вище викладеного, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, керуючись ст. ст. 69-71, 86, 88, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.01.2016р. № .

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда