Справа № 816/1203/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1203/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Скорика С.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом
позивача ОСОБА_2
до відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача про ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Полтавській області визнання протиправною бездіяльності та зобовязання нарахувати та виплатити кошти

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання нарахувати та виплатити кошти, а саме просить:

- визнати дії та бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області у вигляді непроведення нарахування та виплати надбавки за вислугу років до заробітної плати ОСОБА_2 за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року включно відповідно до частини четвертої статті 44 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року протиправними;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити негайно з часу набрання постановою суду законної сили за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року включно надбавку за вислугу років у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 44 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року з урахуванням: окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, індексації доходу, надбавок 25 відсотків та 30 відсотків суддям, заробітної плати за час відрядження, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, надбавки за перебування на адміністративній посаді голови суду;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити негайно з часу набрання постановою суду законної сили за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року включно заробітну плату за час відпустки, відрядження, матеріальні допомоги та додатковий посадовий оклад до щорічної відпустки з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити негайно з часу набрання постановою суду законної сили на суму незаконно недоплаченої надбавки за вислугу років та незаконно недоплачених сум заробітної плати за час відпустки, за час відрядження та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року включно індексацію відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити негайно з часу набрання постановою суду законної сили на суму незаконно недоплаченої надбавки за вислугу років та незаконно недоплачених сум заробітної плати за час відпустки, за час відрядження та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період роботи з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року включно компенсацію відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач упродовж 2011 року протиправно нараховував та виплачував йому надбавку за вислугу років у розмірі 20% від розміру посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, як це передбачалось редакцією Закону України "Про статус суддів", що діяла з 28 грудня 2007 року. Позивач вважає, що зміни, внесені до вищевказаного Закону та набули чинності 28 грудня 2007 року, не поширюються на алгоритм нарахування його надбавки за вислугу років, оскільки перевагу в застосуванні мають положення частини четвертої статті 44 Закону України "Про статус суддів" над нормами постанов Кабінету Міністрів України в частині визначення бази обчислення зазначеної надбавки. Отже, ОСОБА_2 наполягає на тому, що впродовж 2011 року його надбавка за вислугу років мала розраховуватись від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас. Оскільки надбавка за вислугу років є складовою частиною заробітної плати судді, помилки, допущені при її визначені, призвели до безпідставного заниження сум заробітної плати за час відпустки, відрядження, матеріальної допомоги та додаткового посадового окладу до щорічної відпустки.

Відповідач проти позову заперечує, мотивуючи свою позицію набуттям чинності змінами до порядку нарахування надбавки суддям за вислугу років, оскільки суди фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України та в межах затвердженого кошторису, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області позбавлене можливості відхилятись від законодавчо встановленого механізму визначення окладу, премій, доплат за кваліфікаційний клас, надбавок за вислугу років та інших надбавок суддям.

Позивач в судове засідання не з'явився, у матеріалах справи наявне клопотання останнього про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Полтавській області в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працює на посаді судді Оржицького районного суду Полтавської області з 02 червня 2004 року.

За період роботи з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року позивач отримував заробітну плату, яка складалась з: посадового окладу, доплати за кваліфікаційний клас, надбавки за вислугу років, надбавки за перебування на адміністративній посаді голови суду, індексації заробітної плати (доходу), премій, надбавок суддям, матеріальної допомоги. Крім того, у вищевказаному періоді ОСОБА_2 отримував заробітну плати за час відпустки та відрядження.

При цьому, надбавка за вислугу років позивачу в 2011 році нараховувалась у розмірі 20% від розміру посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, як це передбачалось редакцією Закону України "Про статус суддів" із змінами, внесеними згідно із Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_2 звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя статті 22 Конституції України).

У спірному періоді умови матеріального та побутового забезпечення суддів регулювались положеннями Закону України "Про статус суддів" № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року.

За приписами частини першої статті 44 Закону України "Про статус суддів" заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Відповідно до частини четвертої статті 44 Закону України "Про статус суддів" (у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI) суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Так, підпунктом "б" підпункту 2 пункту 61 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" передбачено, що у абзаці другому частини четвертої слова "загальної суми щомісячного заробітку" замінити словами "посадового окладу", тобто цим Законом змінено порядок нарахування надбавки за вислугу років та встановлено, що вказана надбавка розраховується у тих же відсотках, проте, не від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, а від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення підпункту "б" підпункту 2 пункту 61 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Водночас відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2008 року № 19, якою затверджено зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865, зазначену постанову доповнено пунктом 2-2 такого змісту: "Суддям щомісяця виплачується надбавка за вислугу років у відсотках від посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас в таких розмірах: при стажі роботи понад три роки - 10 відсотків, понад п'ять років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків".

За правилами частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи викладене, перевагу мають положення частини четвертої статті 44 Закону України "Про статус суддів" над нормами постанов Кабінету Міністрів України в частині визначення бази обчислення надбавки за вислугу років.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу XII "Прикінцеві положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI (в редакції Закону України від 23 грудня 2010 року № 2856-VI) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про статус суддів", крім статті 43, частин п'ятої - тринадцятої статті 44, які втрачають чинність з 01 січня 2011 року, та частин першої-четвертої статті 44, які втрачають чинність з 01 січня 2012 року.

Отже, розмір надбавки за вислугу років позивачеві у спірному періоді мав розраховуватись у розмірі 20% від розміру суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Цієї правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України у постанові від 27 листопада 2013 року № К-37783/10 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 35687697) та Верховний Суд України в постанові від 17 червня 2014 року (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 39689366).

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача щодо протиправності дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області в частині порядку нарахування та виплати надбавки за вислугу років ОСОБА_2 в 2011 році.

Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу надбавку за вислугу років у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 44 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року з урахуванням: окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, індексації доходу, надбавок 25 відсотків та 30 відсотків суддям, заробітної плати за час відрядження, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, надбавки за перебування на адміністративній посаді голови суду за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року підлягають задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що неправомірне обчислення надбавки позивача за вислугу років упродовж 2011 року здійснило вплив на визначення похідних складових заробітної плати судді Смілянського А.Є.

Так, довідкою-розрахунком заробітної плати ОСОБА_4 за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року /а.с. 8/ підтверджено, що розмір надбавки позивача за вислугу років вплинув на обчислення сум заробітної плати за час відрядження, заробітної плати за час відпустки, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, надбавки за перебування на адміністративній посаді голови суду.

Таким чином, позовні вимоги в частині зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити позивачу заробітну плату за час відпустки, відрядження, матеріальні допомоги та додатковий посадовий оклад до щорічної відпустки з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за спірний період визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про застосування до невиплачених сум заробітної плати позивача положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" суд зазначає наступне.

За змістом статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Таким чином, індексація є гарантією мінімізації втрат доходу у звязку з ростом індексу споживчих цін.

Як визначено статтею 2 названого Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Зважаючи на те, що судом встановлено обставину заниження заробітної плати позивача, що зумовлено хибним обчисленням суми надбавки за вислугу років упродовж спірного періоду, належні до виплати ОСОБА_2 суми заробітної плати підлягають індексації.

Крім того, за приписами статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 названого Закону визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Дія наведених положень Закону поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у тому числі, і заробітна плата (грошове забезпечення).

Слід також зазначити, що відповідно до правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 18 листопада 2014 року в справі № 21-518а14, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі заробітної плати/грошового забезпечення). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Оскільки остаточна сума компенсації має бути розрахована станом на дату виплати позивачу заробітної плати, її розмір на дату подачі позову визначити неможливо, а тому належним способом захисту прав позивача у даному випадку буде зобовязання відповідача нарахувати на суму невиплаченої заробітної плати компенсацію відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ.

Посилання представника відповідача на те, що у 2011 році надбавка за перебування судді на адміністративній посаді голови суду не була передбачена, спростовується положеннями пункту 2 частини другої статті 129 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відхиляючи доводи відповідача про те, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області при розрахунку надбавки позивача за вислугу років керувалось наказом голови Оржицького районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2008 року № 76, відповідно до якого ОСОБА_2 встановлено щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, суд виходить з того, що відповідач є суб'єктом владних повноважень та зобов'язаний неухильно дотримуватись приписів чинного законодавства, при виконанні покладених на нього функцій діяти на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані відповідачем пояснення не спростовують того, що Територіальним управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області допущено вчинення дій, які суперечать вимогам Закону України "Про статус суддів", щодо нарахування позивачу надбавки за вислугу років та похідних від зазначеної надбавки складових заробітної плати судді.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів суду правомірності своїх дій, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання нарахувати та виплатити кошти задовольнити.

Визнати дії та бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області у вигляді непроведення нарахування та виплати надбавки за вислугу років до заробітної плати ОСОБА_2 за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року включно відповідно до частини четвертої статті 44 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року протиправними.

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року включно надбавку за вислугу років у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 44 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року з урахуванням: окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, індексації доходу, надбавок 25 відсотків та 30 відсотків суддям, заробітної плати за час відрядження, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, надбавки за перебування на адміністративній посаді голови суду.

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року включно заробітну плату за час відпустки, відрядження, матеріальні допомоги та додатковий посадовий оклад до щорічної відпустки з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди.

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити на суму незаконно недоплаченої надбавки за вислугу років та незаконно недоплачених сум заробітної плати за час відпустки, за час відрядження та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року включно індексацію відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року.

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити на суму незаконно недоплаченої надбавки за вислугу років та незаконно недоплачених сум заробітної плати за час відпустки, за час відрядження та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період роботи з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року включно компенсацію відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року.

Постанова в частині стягнення заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2016 року.

Суддя Т.С. Канигіна