Справа № 826/24381/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

08 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві, третя особа: Генеральна прокуратура України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 червня 2016 року позовна заява залишена без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст.155 КАС України за повторне неприбуття позивача у судове засідання.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, виходив з того, що позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних на те причин та не подав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до попереднього судового засідання на 10 грудня 2016 року.

09 грудня 2015 року позивачем скеровано до суду заяву про перенесення судового засідання у справі з 10 грудня 2015 року з огляду на розгляд справи за участю ОСОБА_2 у Вищому спеціалізованому суді України.

З огляду на вказані обставини судом 10 грудня 2015 року оголошено відкладення судового розгляду справи до 28 січня 2016 року.

28 січня 2016 року з огляду на перебування судді першої інстанції на лікарняному, розгляд справи перенесено на 24 березня 2016 року.

18 березня 2016 року позивачем скеровано до суду заяву про відкладення розгляд справи з 24 березня 2016 року, зважаючи на його участь у судовому засіданні в Апеляційному суді м. Києва 24 березня 2016 року.

24 березня 2016 року, беручи до уваги неявку позивача до судового засідання, судом оголошено про відкладення розгляду справи на 21 квітня 2016 року.

У судовому засіданні 21 квітня 2016 року позивачем заявлено клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку із тим, що його представник зайнятий у іншому судовому засіданні. З огляду на зазначене судом 21 квітня 2016 року оголошено про відкладення розгляд справи на 21 червня 2016 року.

21 червня 2016 року о 09:26 год. через канцелярію суду позивачем особисто подано заяву, в якій ОСОБА_2 просив суд визнати причини його неявки до судового засідання 21 червня 2016 року поважними, зазначивши, що він перебував в прокуратурі м. Києва з 09-00 год. по 09-15 год., виконуючи ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року, згідно якої позивач повинен прибувати до Прокуратури м. Києва з установленою прокурором періодичністю.

Інших документів позивачем до суду першої інстанції подано не було.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Судом першої інстанції, у зв'язку з повторною неявкою позивача без поважних причин 21 червня 2016 року позов залишено без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач повідомляв суд про причини неприбуття в судові засідання, що підтверджується його заявами від 09.12.2015, 18.03.2016, 21.04.2016, 21.06.2016.

Однак, доказів на підтвердження поважності причин неявки позивачем до суду не надано, зобов'язання надати суду такі докази на підтвердження повідомлених позивачем обставин не виконано.

Статтею 10 КАС України передбачено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

При вирішенні суто процесуальних питань, колегія суддів звертає увагу на те, що як зазначено в §§ 62 і 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі Miroпubovs та інші проти Латвії, поняття «зловживання», згідно з п. 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід розуміти у звичайному значенні, яке визнається загальною теорією права - тобто як шкідливе здійснення особою права для інших цілей, ніж ті, для яких його призначено. Таким чином, зловживанням є таке поводження позивача, яке явно суперечить цілям права на індивідуальне звернення і перешкоджає належній роботі суду або належному перебігу провадження.

Також, вважається зловживанням той факт, коли заявник неодноразово подає до суду сутяжницькі та явно необґрунтовані заяви, аналогічні заяві, яку він подавав раніше і яку вже було визнано неприйнятною (рішення Європейського суду з прав людини у справах M. проти Сполученого Королівства та Philis проти Греції).

Між тим, вірно зазначено судом першої інстанції, що дії учасників процесу мають не лише за формою, а й за змістом відповідати цілям і завданням правосуддя та нормам права, тобто бути добросовісними. При цьому у будь-якому разі зробити остаточний висновок про кваліфікацію поведінки суб'єкта як зловживання процесуальним правом і застосування відповідальності належить суду.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано доказів того, що він був позбавлений можливості забезпечити явку в судове засідання представника.

За таких обставин, враховуючи процесуальні строки розгляду справи, а також факт зловживання стороною позивача своїми процесуальними правами та невиконання процесуальних обов'язків, судом першої інстанції правомірно залишено позов без розгляду.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 09.09.2016.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.