Справа № 814/870/16
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/870/16

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Середа О. Ф.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства "Добробут" на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року по справі за позовом Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Комунального підприємства "Добробут" про стягнення заборгованості в сумі 32318,75 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

28.04.2016 року Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з позовом до Комунального підприємства "Добробут" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць призначених для працевлаштування інвалідів у 2015 році у сумі 32 318,75 грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 року адміністративний позов Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задоволено.

04.07.2016 року, не погоджуючись з вказаною постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2015 року, комунальне підприємство "Добробут" подало апеляційну скаргу.

В своїй апеляційній скарзі, КП "Добробут" посилається на відсутність доказів не створення підприємством робочих місць для інвалідів та несвоєчасне надання до державної служби зайнятості інформації щодо наявності вакансій для працевлаштування інвалідів.

На підставі викладеного, апелянтом ставиться питання про скасування постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 року та ухвалення нової, якою позовні вимоги Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення.

20.09.2016 року на адресу Одеського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від КП "Добробут" про відкладення розгляду справи. Подане клопотання не обґрунтовано апелянтом жодним чином.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Сторони по справі про дату, час та місце судового засідання сповіщені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 50-51).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, виходив з того, що адміністративно-фінансові санкції за незайняті інвалідами робочі місця правомірно застосовані до відповідача, оскільки ним не виділено та не створено робочі місця для інвалідів та не повідомлено про наявність вакансій державну службу зайнятості.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції:

За правилами статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року для підприємств, установ, організацій встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів. у розмірі 4% середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця.

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 18-1 цього Закону державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

У частині першій статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 % річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Звертаючись з позовом до суду першої інстанції, Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, посилалось на те, що КП "Добробут" не вжило всіх заходів для виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, у зв'язку з чим позивач вважає, що підприємство повинно сплатити адміністративно-господарські санкції за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідами у 2015 році в розмірі 32 318,75 грн. та пеню за прострочення сплати адміністративно-господарських санкцій в сумі 252,07 грн.

В свою чергу, згідно з положенням частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. У частині другій наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що середньооблікова чисельність штатних працівників на підприємстві у 2015 році склала 16 осіб, що підтверджується копією звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2015 рік (а.с. 9). У відповідності з нормативом робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, визначених ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», відповідач повинен був створити 1 робоче місце.

Постановою Кабінету Міністрів України № 70 від 31.01.2007 року затверджений Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування. Згідно з вказаним Порядком інформація про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Проте, колегією суддів з наявної у матеріалах справи довідки Кривоозерського районного центу зайнятості вбачається, що протягом 2015 року Комунальне підприємство "Добробут" не надавало звіти за формою № 3-ПН для працевлаштування інвалідів (а.с. 10).

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що Комунальне підприємство "Добробут" не виконало свій обов'язок по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів та інформуванню державної служби зайнятості про створення робочих місць та наявність вакансій для організації працевлаштування інвалідів, оскільки вакантних робочих місць для інвалідів не було створено та така інформація до центру зайнятості (звіти за формою № 3-ПН) ним не подавалася, що є правопорушенням у сфері господарювання.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що нормами чинного законодавства на підприємство покладено обов'язок по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів та інформування про це державної служби зайнятості, а відтак встановлення факту наявності чи відсутності в центрі зайнятості зареєстрованих осіб (інвалідів), як шукачів роботи чи можливість працевлаштування інвалідів на роботу до відповідача на результат розгляду справи не впливає.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, та відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Добробут" залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: Т.М. Танасогло

Суддя: О.В. Яковлєв