Справа № 802/283/16-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/283/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Ан О.В.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

14 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Павлова В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Вінницької міської виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2016 року роз'яснено постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2016 року.

Не погоджуючись з рішенням суду І інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить змінити вищевказану ухвалу. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Тобто, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме, мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

23 червня 2016 року позивач звернувся до суду із заявою про роз'яснення судового рішення - постанови від 11 травня 2016 року у справі № 802/283/16-а.

У заяві про роз'яснення постанови ОСОБА_2 вказує на те, що постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2016 року є незрозумілою в частині періоду нарахування компенсації втрати частини соціальної допомоги по тимчасовій непрацездатності у зв'язку з порушенням її виплати та в частині необхідності утримання компенсації податку з доходів фізичних осіб та військового збору Вінницькою міською виконавчою дирекцією Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2016 року роз'яснено постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2016 року.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу, оскільки при ухваленні рішення суд І інстанції помилково застосував норми матеріального права, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 201 КАСУ є підставою для зміни судового рішення.

Суд І інстанції задовольняючи заяву про роз'яснення судового рішення, не вказав в ухвалі періоди та суми нарахування соціальної допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно заяв-розрахунків від 09 липня 2014 року та 18 листопада 2014 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з частиною 3 статті 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" фонд несе відповідальність згідно із законом за шкоду, заподіяну з його вини застрахованим особам внаслідок несвоєчасної або неповної виплати матеріального забезпечення, страхових виплат, ненадання або несвоєчасне надання соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" кошти, що надходять до Фонду від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, повинні забезпечувати виплату застрахованим особам матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

В свою чергу роботодавець, а саме, управління Державної казначейської служби у Київському районі м. Донецька Донецької області, зобов'язане надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг передбачених цим Законом та подавати звітність до Фонду у строки, в порядку та за формою, що встановлені правлінням Фондом.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами, яку підприємство подає протягом 10 днів, після отримання листка непрацездатності до Фонду соціального страхування.

В свою чергу, робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників роботодавців протягом десяти днів після надходження заяви.

Як встановлено з матеріалів справи, підприємство подало заяви-розрахунки двічі, а саме: 09 липня 2014 року на суму 2298 грн. 80 коп. та 18 листопада 2014 року на суму 5090 грн. 20 коп. Однак Фонд належні суми в зазначений термін не перерахував роботодавцю позивача, а роботодавець не виплатив їх позивачу.

Вирішальним при розгляді заяви позивача про роз'яснення рішення суду та його апеляційної скарги є встановлення джерела сплати компенсації та часу з якого така компенсація підлягає обрахунку.

Аналіз норм Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", зокрема статті 6 свідчить про те, що компенсацію виплачують за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а не окремо взятого структурного підрозділу Фонду.

Оскільки, як зазначалося вище, рішенням суду було встановлено несвоєчасну виплату Фондом коштів, компенсація повинна бути сплачено за рахунок коштів Фонду.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 цього ж Закону визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Єдиною підставою для невиплати компенсації є встановлення факту не отримання доходу з вини громадянина (стаття 5 Закону).

Вини позивача у своєчасному не отриманні коштів, що повинен був відшкодувати Фонд судом при розгляді справи не встановлено.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що компенсацію необхідно проводити с наступного місяця після подання заяви-розрахунку підприємством, а саме:

- на суму 2298 грн. 80 коп. з серпня 2014 року згідно заяви-розрахунку наданої до Фонду соціального страхування України 09 липня 2014 року по місяць, в якому проведено виплату допомоги у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності;

- на суму 5090 грн. 20 коп. з грудня 2014 року , згідно заяви-розрахунку наданої до Фонду соціального страхування України 18 листопада 2014 року по місяць, в якому проведено виплату допомоги у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції необхідно змінити, виклавши її резолютивну частину в іншій редакції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити ухвалу суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 201, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2016 року змінити в частині періоду нарахування компенсації втрати частини соціальної допомоги по тимчасовій непрацездатності у зв'язку з порушенням строків її виплати, а саме вказавши, що компенсацію втрати частини соціальної допомоги по тимчасовій непрацездатності Вінницької міською виконавчою дирекцією Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності необхідно проводити:

- на суму 2298 грн. 80 коп. з серпня 2014 року згідно заяви-розрахунку наданої до Фонду соціального страхування України 09 липня 2014 року по місяць, в якому проведено виплату допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю;

- на суму 5090 грн. 20 коп. з грудня 2014 року згідно заяви-розрахунку наданої до Фонду соціального страхування України 18 листопада 2014 рок по місяць в якому проведено виплату допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 16 вересня 2016 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.