Справа № 702/917/16-а
Суддя: Ротаєнко Д. С.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №702/917/16-а
Провадження №2-а/702/34/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частина)

21 вересня 2016 року м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді: Ротаєнко Д.С.

при секретарі: Шковира А.М.

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Уманське об»єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського об"єднаного управлінян Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірним рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов"язання вчинити дії,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уманського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області по відмові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Уманське об»єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 березня 2016 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення з урахуванням ст.13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Уманського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області судові витрати в сумі 551 гривня 20 коп за рахунок бюджетних асигнувань Уманського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з моменту отримання копії повного тексту постанови.

Суддя: Д. С. Ротаєнко

Справа №702/917/16-а

Провадження №2-а/702/34/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді: Ротаєнко Д.С.

при секретарі: Шковира А.М.

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Уманське об»єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського об"єднаного управлінян Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірним рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов"язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивач 22.08.2016 року звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірним про відмову у призначенні пенсії та зобов"язання вчинити дії. Підставою для звернення вважає те, що 18.03.2016 року він, ОСОБА_3 подав заяву про призначення пенсії до Монастирищенського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії. 07.07.2016 року за вих. №6549/09 йому надіслано письмове повідомлення про відмову у призначенні пенсії. Обгрунтуванням даної відмови є посилання на Наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №841 від 25.11.2014 року «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях». Йому рекомендовано надати документи про пільговий стаж з урахуванням вищезгаданого Наказу, а саме: перереєстрації документів ДП «Луганськвугілля» та надати відповідні довідки оформлених штампом та печаткою з адресою підконтрольної українській владі територією. Вважає дану відмову про призначення пенсії необгрунтованою, такою, що порушує його законне право на отримання пенсії, а також такою, що не відповідає ні Закону України «Про пенсійне забезпечення», ні Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №841 від 25.11.2014 року «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях». Вважає, що працівники Монастирищенського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Уманського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області формально та поверхнево підійшли до розгляду його заяви про призначення пенсії. В Наказі №841 вказано, що з 28.11.2014 року має бути припинена виробнича та фінансово-господарська діяльність державних підприємств, установ, організацій та об'єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави (далі-підприємства), які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції, згідно з додатком. Керівникам підприємств, зазначених у пункті 1, до 28 листопада 2014 року надати пропозиції щодо: переміщення підприємств з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі; евакуації працівників (за їх згодою); евакуації майна та документів у разі можливості. В даному Наказі відсутні посилання на те, що документи видані відповідно до встановленого порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» не можуть бути підставою для призначення пенсії. Йому, не відомо чи було проведено евакуацію документів (архіву) ДП «Луганськвугілля», чи було проведено перереєстрацію даного підприємства на території, яка підконтрольна українській владі. Вважає, що відмовляючи йому у призначені пенсії, працівники Монастирищенського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Уманського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області переклали на нього обов»язки, які мають виконуватися відповідним державним органом-Управлінням ПФУ. Згідно п.4 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб»єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, надання, одержання пенсійних виплат. Частина 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб»єкт владних повноважень повинен подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч.4 ст.71 КАС України). Просить визнати неправомірним рішення Монастирищенського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Уманського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області про відмову у призначенні йому пенсії та зобов»язати Монастирищенський відділ з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Уманського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області призначити йому пенсію відповідно до положень чинного законодавства України.

На адресу суду 05.09.2016 року від Уманського об'єднаного УПФУ Черкаської області надійшло заперечення, відповідно до якого Уманське об'єднане УПФУ Черкаської області позов не визнає, вважає його безпідставним і необгрунтованим та просить суд відмовити в його задоволенні повністю, виходячи з наступного. Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати незаконними дії та зобов'язати Монастиришенський відділ з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області призначити пенсію відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.47 КАС України, особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб. Сторонами в адміністративному процесі є позивач і відповідач, при цьому, відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ст.50 КАС України). Згідно ст.105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача-суб'єкта владних повноважень та зобов'язання відповідача-суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Монастирищенський відділ з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій як юридична особа-відсутній, а тому, відповідно, й не є суб'єктом владних повноважень. З урахуванням наведеного, позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною відмови та зобов'язання Монастирищенський відділ з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій призначити пенсію є безпідставними та необґрунтованими. Позивач звернувся в управління з заявою про призначення пенсії відповідно до положень ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Згідно ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії,-за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень),-за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", знижується на 1 рік. При зверненні в управління з заявою про призначення пенсії та з адміністративним позовом до суду позивачем були надані довідки від 12.10.2015 № №05-1479, 05-1481 про підтвердження пільгового стажу, виданих ДП "Луганськвугілля" (Слов'яносербський район, м. Зимогір'я ). Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 № 254-VIII "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України визнано тимчасово окупованими територіями. Постановою Верховної Ради від 17.03.2015 №252-УІІІ "Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок самоврядування" визначено райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до яких відноситься і Слов'яносербський район Луганської області. Відповідно до ст.9 Закону України від 15.04.2014 №1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014 № 841 "Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях" з 28 листопада 2014 року припинено виробничу та фінансово-господарську діяльність державних підприємств, установ, організацій та об'єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави (далі - підприємства), які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції, згідно з додатком. До переліку таких підприємств, віднесене і ДП "Луганськвугілля". Відповідно до п.2 Наказу №841, керівникам підприємств, зазначених у п.1 надано пропозиції щодо переміщення підприємств з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, евакуації працівників (за їх згодою) та евакуації майна та документів у разі можливості. На підставі вищенаведеного, для призначення пенсії відповідно до ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення'', позивачу необхідно було надати документи про пільговий стаж оформлених штампом і печаткою з адресою підконтрольної українській владі території, виданих перереєстрованим підприємством. На порушення зазначеного, позивачем при зверненні в управління з заявою про призначення пенсії та з адміністративним позовом до суду були надані довідки про підтвердження пільгового стажу, які видані ДП "Луганськвугілля" за адресою згідно штампу м. Зимогір'я Слов'яносербського району Луганської області, що належить до окупованої території. З урахуванням вищенаведеного, вимоги позивача щодо зобов'язання управління призначити пенсію на підставі пільгових довідок, виданих підприємством, зареєстрованим на непідконтрольній Україні території, є безпідставними та необгрунтованими. Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України інші органи державної влади, в т.ч. судові, не можуть перебирати на себе повноваження та здійснювати функції державних органів. Верховний Суд України у ряді судових рішень неодноразово вказував на те, що суди не вправі підміняти собою органи державної влади з питань їх компетенції. Призначенню пенсії передує ряд процесуальних дій: звернення пенсіонера в управління з заявою про призначення пенсії та відповідними документами, що передбачені Порядком та які визначають право на її отримання, встановлення та перевірка паспортних даних заявника, розгляд спеціалістами заяви та документів на відповідність законодавству, перевірка достовірності та обгрунтованості видачі довідок, що подаються для призначення пенсії, тощо, що належать до виключної компетенції територіальних органів Пенсійного фонду. На підставі наведеного, суд може лише зобов'язати суб'єкта владних повноважень прийняти рішення з урахуванням встановлених судом обставин. Позивач звернувся з адміністративним позовом, в якому просить суд зобов'язати призначити пенсію відповідно до положень чинного законодавства. Відповідно до п.4 ч.1 ст.106 КАС України, у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою ст.105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів-зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з ч.4 ст.105 КАС України, який має формулюватись максимально чітко і зрозуміло. На порушення зазначеного, позивачем не зазначено норми законодавства у відповідності до яких управління повинне призначити пенсію та не вказано дати з якої таке призначення повинне бути здійснене, а тому з матеріалів адміністративного позову не вбачається чи обґрунтовують доводи наведені в позовній заяві та докази додані до адміністративного позову законність позовних вимог. Окрім того, спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює питання подання та оформлення документів для призначення/перерахунку пенсії є Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі-Порядок). Відповідно до п.4.1 вказаного Порядку, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою у відповідності з додатком №2. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший підлягають реєстрації, а особі, яка звернулася до територіального органу, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі. Позивач звернувся в управління з заявою про призначення пенсії відповідно до ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 18.03.2016. До заяви про призначення пенсії позивачем були надані документи визначені Порядком та довідки про підтвердження пільгового стажу, виданих ДП "Луганськвугілля", однак, які були забрані позивачем, про що свідчить розписка на заяві про призначення пенсії (копія заяви з розпискою додається). Таким чином, в управлінні відсутні будь-які документи, які б підтверджували право позивача на призначення пенсії. Процесуальні права та обов'язки осіб, які беруть участь у розгляді справи, встановлюються нормами процесуального законодавства, у порядку якого розглядається спір. Так, процесуальні права відповідача в адміністративному процесі встановлені ст.ст.49,51 КАС України. До них належать, зокрема, право заявляти клопотання. Форма та зміст клопотання КАС України не встановлені. Особи, які беруть участь у справі, здійснюють зазначені процесуальні права як під час судового розгляду справи, так і поза межами судового засідання, а суд забезпечує здійснення цих прав як процесуальними засобами, так і належним виконанням вимог законодавства, що регулює рух справи поза межами судового процесу. З урахуванням наведеного, у зв'язку з неточністю позовних вимог та з метою правильного та всебічного вияснення обставин справи для прийняття обґрунтованого рішення, просять розглянути справу за загальними правилами КАС України та відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

06.09.2016 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідної до якої просить зобов»язати відповідача - Уманське об»єднане Управління Пенсійного фонду України Черкаської області призначити йому, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю с.Зарубенці Монастирищенського району Черкаської області, пенсію відповідно до положень чинного законодавства України.

У судовому засіданні позивач позовну заяву та заяву про уточнення позовних вимог підтримав повністю, просить їх задоволити та додатково пояснив, що він надав відповідачу всі необхідні документи для призначення пенсії, в тому числі і трудову книжку, які перебували у відповідача 3 місяці. Також ним було здійснено запит у Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, отримано відповідь, що ДП «Луганськвугілля» зареєстровано в м.Києві та на даний час керівника ДП немає, і цю відповідь також надавав відповідачу. Документ із управління Пенсійного фонду забрав після відмови в призначенні йому пенсії для подачі документів у суд.

У судовому засіданні представник відповідача Уманського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області позовну заяву та заяву про уточнення позовних вимог не визнав повністю, просить відмовити у задоволенні позову, підтримав, надане заперечення та додатково пояснив, що дійсно відповідачем було надано документи для призначення пенсії на пільгових умовах, але ним не було додано доказів перебування ДП «Луганськвугілля» на території, підконтрольній Україні. Необхідний вік та стаж роботи для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах є, але відсутні підтверджуючі довідки у відповідності до Порядку, затвердженого правлінням Пенсійного фонду України. Вважає, що це обов»язок позивача надавати такі документи. Документом, який підтверджує трудовий стаж та стаж, який дає право на призначення на пільгових умовах відповідно Закону є трудова книжка, але управління має право перевіряти підтвердження зазначеного в трудовій книжці стажу. Вважає, що спір присутній, так як йому невідомо, які саме документи необхідні позивачу для підтвердження стажу, який дає право достроково вийти на пенсію.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного:

Судом встановлено, що 18 березня 2016 року позивач звернувся з письмовою заявою до Уманського об»єднаного управління Пенсійного фонду Черкаської області про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.7-копія відповіді Управління позивачу) з підстав, що він не надав документи про пільговий стаж з урахуванням наказу №841 від 25.11.2014 року.

Відповідно до вимог ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі- Постанова №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книга та лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Постанови № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Позивачем надано суду трудову книжку з якої слідує, що позивач має стаж роботи, який дає йому право на призначення пенсії за пільгових умов, яка була надана відповідачу для вирішення питання про призначення пенсії, чого не заперечує представник відповідача у судовому засіданні.

Позивачу на час звернення до відповідача виповнилось 57 років, він мав необхідний загальний трудовий стаж та стаж роботи за списком № 1, що не заперечує представник відповідача та підтверджується наданими суду доказами, що свідчить про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач звернувся до Уманського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області з заявою про призначення пільгової пенсії 18.03.2016 року, а тому призначити позивачу пільгову пенсію необхідно з 01.04.2016 року відповідно до «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» .

Враховуючи викладене, позивачем доведено безпідставність відмови йому у призначенні пенсії на пільгових у мовах.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ч.2 ст.162 КАС України, суд може прийняти іншу ніж зазначена у п.п.1-8 ч.2 цієї статті постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, виходячи з чого резолютивна частина постанови має бути викладена в редакції, що гарантує виконання судової постанови та отримання позивачем сум згідно призначення пенсії.

Разом з тим, відповідно до останньої судової практики Вищого адміністративного суду України (Поставнова від 18 червня 2015 року К/800/54600/14 та інші) та Київського апеляційного адміністративного суду повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до пункту 2 частини 1 цієї норми у разі задоволення адміністративного позову суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Умови та порядок призначення пенсії, в тому числі пенсій за віком на пільгових умовах, врегульовані Законами № 1058-IV та № 1788-ХІІ. Згідно зі статтею 81 Закону № 1788-ХІІ призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

На підставі зазначених нормативних актів, Уманське об»єднане УПФ України Черкаської області при вирішенні питання про дострокове призначення пенсії за віком наділене дискреційними повноваженнями, при цьому при наявності звернення, суб'єкт владних повноважень повинен прийняти рішення.

Виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає необхідним, на підставі ч.2 ст.11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 24.06.2016 року, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії, про що зазначено в листі від 07.07.2016 року ( а.с.7), яке призвело до порушення прав позивача на своєчасне призначення, нарахування на отримання пенсії, без скасування якого вирішити спір по суті є неможливим.

Також, з урахуванням зазначених обставин, суд вважає за необхідне задоволити частково позовні вимоги, змінивши визначення способу захисту порушеного права: "Із зобов'язання Уманського об»єднаного УПФ України в Черкаській області призначити пенсію відповідно до положень чинного законодавства на зобов'язання Уманського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 березня 2016 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення з урахуванням ст.13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

Суд вважає, що доводи відповідача з приводу відсутності підстав для задоволення позову- ненадання позивачем необхідних документів з врахуванням положень ст.9 Закону України від 15.04.2014 №1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», згідно якої : "будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків." є безпідставними, так як суду не надано доказів, що органи, які надавали відповідні документи та посадові особи, відповідно створені та призначені на посади з порушенням законодавства України. Документи посвідченні відтисками печаток та з штампами, які свідчать про видання їх юридичними особами України, та підписані посадовими особами, доказів призначення яких на відповідні посади не в порядку, передбаченому законодавством України відповідачем не надано. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.06.2016 року ДП «Луганськвугілля» зареєстровано в м.Києві і з 26.11.2015 року та до 24.06.2016 року керівник данного підприємства відсутній. Прийняття відповідачем рішення про відмову в призначенні пенсії позивача за даних обставин суд вважає дискримінаційним по відношенню до інших осіб, яким призначено пенсію за аналогічних обставин, підприємства яких переїхали на підконтрольну Україні територію, так як не від волі позивача залежали дані обставини, він є громадянином України, має відповідний трудовий стаж та вік, а тому має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Оскільки судом задоволено вимоги в не редакції позивача, тому в задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Суд вважає за необхідне на підставі Закону України «Про судовий збір» стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законами України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", «Про пенсійне забезпечення», Законом України від 15.04.2014 №1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, ст.ст.8, 9,10,11,12,18,21,69,71,86,99, 159, 160, 162, 163, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уманського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області по відмові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Уманське об»єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 березня 2016 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення з урахуванням ст.13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Уманського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області судові витрати в сумі 551 гривня 20 коп за рахунок бюджетних асигнувань Уманського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з моменту отримання копії повного тексту постанови.

Суддя: Д. С. Ротаєнко

Повний текст постанови виготовлено 21.09.2016 року