Справа № 0670/6350/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" вересня 2016 р. м. Київ К/9991/76965/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Кочан В.М., Пасічник С.С.,

секретар судового засідання - Шаманська І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 11.10.2012р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2012р. у справі за його позовом до управління Служби безпеки України у Житомирській області, Служби безпеки України, третя особа - відділ приватизації Державного житлового фонду Житомирської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність управління СБУ в Житомирській області в частині ненадання квартири АДРЕСА_1 для постійного проживання шляхом виключення її з числа службових, зобов'язання управління СБУ в Житомирській області прийняти таке рішення та направити його до СБУ, зобов'язання СБУ погодити вказане рішення та зобов'язання управління СБУ в Житомирській області дати дозвіл на приватизацію квартири шляхом направлення відповідного клопотання до Житомирської міської ради.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.10.2012р., яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2012р., у задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач проходив військову службу в управлінні СБУ в Житомирській області.

Згідно протоколу житлово-побутової комісії управління СБУ в Житомирській області від 04.05.2000р. №5 позивача взято на квартирний облік та включено до загальної черги сім'єю у складі з трьох чоловік.

На підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 13.07.2006р. № 541 позивачу видано ордер на жиле приміщення (службове) у місті Житомирі за адресою: АДРЕСА_1 на склад сім'ї з трьох осіб.

12.12.2011р. позивач звернувся до начальника управління СБУ в Житомирській області з рапортом про виключення вказаної квартири з числа службових з метою реалізації права на отримання постійного житла.

Рішенням житлово - побутової комісії УСБУ в Житомирській області від 24.02.2012р. (протокол №1) ухвалено клопотати перед Департаментом господарського забезпечення СБУ про надання згоди на виключення з числа службових вказаної квартири.

Згідно відповіді Департамента господарського забезпечення СБУ від 05.09.2012р. за позивачем зареєстровано 1/3 частку приватизованої площі двокімнатної квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.09.1996р., що становить 9,93 кв. м. жилої площі. Відповідно до договору дарування квартири від 06.07.2005р. позивач здійснив відчуження вищевказаної частки житла. Згідно вимог статей 47, 48 ЖК України, жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 кв. м. жилої площі на одну особу. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян. Враховуючи викладене, питання виключення зі складу службових житлових приміщень СБУ трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та надання її для постійного проживання позивачу на склад сім'ї 4 особи (він, дружина, дочка, син) буде суперечити вищевказаним вимогам ЖК України в частині норми забезпечення жилою площею.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що виключення зі складу службових житлових приміщень спірної квартири для надання у постійне проживання позивачу призведе до порушення вимог статей 47, 48 ЖК України щодо допустимого розміру жилої площі на одну особу.

Крім того, суди виходили з того, що виключення жилого приміщення з числа службових проводиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної ради. При цьому, порушення питання про виключення приміщення із числа службових є правом, а не обов'язком відповідачів. Право позивача на користування службовою квартирою до отримання постійного житла на даний час ніким не оспорюється.

Розглядаючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Поряд з тим, судами не враховано, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В свою чергу, приписи пункту 1 частини 1 статті 15 ЦПК України прямо встановлюють правило про захист прав, зокрема, що виникають із житлових відносин, у порядку цивільного судочинства.

Оскільки зазначена норма не містить винятку із встановленого нею загального правила, а тому поняття «житлові відносини» в контексті її змісту включає і право на одержання житла в зв'язку з проходженням публічної служби,

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 02.12.2014р. (справа №21-530а14) та від 23.02.2016р. (справа №21-6551а15).

Відповідно до статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування судових рішень та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 228, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 11.10.2012р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2012р. скасувати і провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

В.М. Кочан

С.С. Пасічник