Справа № 283/1770/16-а
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/1770/16-а
провадження № 2-а/283/120/2016
П О С Т А Н ОВ А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2016 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням - судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Малина адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області про визнання неправомірної відмови у призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 25.07.2016 року звернувся до УПФУ в Малинському районі із заявою про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років на підставі ст. 55 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як особі, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках та є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

26.07.2016 року листом №4539/03 відповідач відмовив ОСОБА_2 в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку з тієї підстави, що посвідчення потерпілого 4 категорії НОМЕР_1 видано Малинською райдержадміністрацією, а не обласною державною адміністрацією.

Просив визнати відмову УПФУ в Малинському районі в призначенні йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років протиправною та зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на умовах визначених нормою статті 55 зазначеного Закону, оскільки обмежується його право на призначення пенсії на пільгових умовах, зазначивши, що статус та посвідчення ніким не оспорювалось та підтверджується записами у трудовій книжці.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, подав клопотання в якому просив розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги не визнав, про що надав заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи є основним документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " та відповідно до ст. 65 Закону має бути видане обласними державними адміністраціями, а не районними, тобто надане посвідчення видане неуповноваженим на те органом, що суперечить вимогам ст. 65 Закону та п. 10 Порядку видачі посвідчень та не дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про ґрунтовність заявлених вимог ОСОБА_2 з наступного:

Встановлено, що позивач з 26.04.1986 року по даний час проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 9). Даний населений пункт, згідно Переліку населених пунктів, віднесений до зони посиленого радіоекологічного контролю забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.1991 року.

Крім того, позивач 10.12.1992 року отримав НОМЕР_2, посвідчення є чинним і вказує на те, що позивач згідно ч.4 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51, станом на 01.01.1993 проживав або відпрацював у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років.

Відповідно до ст. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Згідно пункту 2 ч. 3 статті 55 зазначеного Закону особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на З роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

Особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 5 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Належність позивача до особи потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась. Відповідач доказів визнання зазначеного посвідчення недійсним або про його відкликання, суду не надав, а тому посвідчення є чинним, а відтак, позивач має право на користування пільгами, встановленими зазначеним Законом.

Крім того, суд вважає недоречним перекладання відповідальності на особу позивача недоліків Держави при видачі посвідчення іншим її органом, ніж це передбачалось Постановою КМУ.

Таким чином, пенсія за віком має бути призначена ОСОБА_2 з дня, що настає за днем досягнення нею пенсійного віку, тобто з 22.08.2016 року.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 94, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області - задовольнити.

Визнати протиправною відмову УПФУ в Малинському районі Житомирської області в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на умовах, визначених нормою ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку на п'ять років, як особі, яка постійно проживав у зоні посиленого радіоекологічного контролю і станом на 1 січня 1993 року прожив у цій зоні не менше чотирьох років.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області призначити ОСОБА_2 з 22 серпня 2016 року пенсію за віком на умовах, визначених нормою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на п'ять років, як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю і станом на 1 січня 1993 року прожила у цій зоні не менше чотирьох років.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 сплачений по справі судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Малинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: