Справа № 826/3211/16
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3211/16 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я. І. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я.М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Головного управління Державного Казначейства України, Апеляційного суду Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності відповідачів, стягнення вихідної допомоги судді при виході у відставку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.06.2016, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дії щодо ненарахування та невиплати судді у відставці Апеляційного суду Дніпропетровської області вихідної допомоги в розмірі 10 місячних заробітних плат станом на день звільнення у відставку відповідно до ст. 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VІ від 07 липня 2010 року в редакції станом на день подачі заяви про відставку.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.06.2016 адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав вірну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач постановою Верховної Ради України від 25.03.2001 р. №2297-111 обрана на посаду судді Апеляційного суду Дніпропетровської області безстроково. Стаж роботи на посаді судді становить 39 років 7 місяців 6 днів.

27.03.2015 р., маючи необхідний для відставки судді стаж роботи, встановлений Законом України «Про судоустрій і статус суддів», позивач звернулася із заявою про відставку до Вищої Ради юстиції, якою дану заяву отримано 30.03.2015 р.

17.09.2015 р. Вищою радою юстиції внесено відповідне подання №546/0/15-15 до Верховної Ради України про звільнення позивача у відставку.

12.11.2015 р. Верховною Радою України прийнято постанову №788-VIII «Про звільнення суддів», якою відповідно до п.п. 2, 3, 6, 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України у зв'язку з поданням заяви про відставку ОСОБА_2 звільнено з посади судді апеляційного суду Дніпропетровської області.

Наказом голови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.11.2015 р. №259/к позивача на підставі постанови Верховної Ради України від 12.11.2015 р. №788-VПІ «Про звільнення суддів» відраховано 18.11.2015 р. зі штату апеляційного суду.

Листом від 16.02.2016 р. №4.2/36/16 апеляційним судом Дніпропетровської області позивачу відмовлено у виплаті вихідної допомоги з огляду на відсутність підстав для такої виплати.

Вважаючи протиправними бездіяльність відповідачів щодо ненарахування та невиплати вихідної допомоги судді у розмірі 272844 грн. у зв'язку з відставкою, позивач звернулася за захистом порушених прав та інтересів у судовому порядку.

Відповідно до пункту 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у разі подання суддею заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

При цьому звільнення судді відбувається за наявності в судді відповідного стажу роботи, який, відповідно до частини першої статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (тут і далі нормативно-правові акти в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), становить не менше двадцяти років, та подання суддею заяви, яка є підтвердженням вільного волевиявлення судді на реалізацію ним права на відставку.

Частина перша статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Зазначене вбачається також і з рішення Конституційного Суду України від 19 листопада 2013 року №10-рп/2013 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статей 103, 109, 131, 132, 135, 136, 137, підпункту 1 пункту 2 розділу XII "Прикінцеві положення", абзацу четвертого пункту 3, абзацу четвертого пункту 5 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Так, Конституційний Суд України зокрема зазначив, що аналіз розділу VІІІ Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дає підстави для висновку, що відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

Конституційним судом України також зауважено, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків.

Тобто, реалізація права судді на відставку за наявності підстав, встановлених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», є підставою для виплати такому судді у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Відповідно до частин 2, 6 статті 111 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, яка діяла на час прийняття постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 25 грудня 2014 року №59-VIII), питання про звільнення з посади судді, обраного безстроково, розглядається на пленарному засіданні Верховної Ради України без висновку комітетів Верховної Ради України та будь-яких перевірок. Повноваження судді припиняються з дня набрання чинності постановою Верховної Ради України.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України», який набрав чинності 01 квітня 2014 року, було внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме: виключено статтю 136 даного Закону, в якій зазначалось, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, в даному випадку, до спірних правовідносин слід застосовувати положення нормативно-правових актів, які діяли на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача.

Зважаючи на те, що датою виходу у відставку судді є дата прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади, а не дата подання позивачем заяви про відставку до Вищої ради юстиції, то у позивача відсутнє право на отримання вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 01.03.2016 у справі № 806/2442/15 (провадження № К/800/51838/15) та від 15.03.2016 (провадження № К/800/49608/15).

Керуючись ст.ст. 8, 160, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.06.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Головного управління Державного Казначейства України, Апеляційного суду Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності відповідачів, стягнення вихідної допомоги судді при виході у відставку - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.06.2016 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст ухвали виготовлено 20.09.2016.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Шурко О.І.