Справа № 338/797/16-а
Суддя: Битківський Л.М. Л. М.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/797/16-а

13 вересня 2016 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Битківський Л.М.,

cекретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську рядового поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідачів у якому поставив питання про визнання протиправною та скасування постанови інспектора Яціва В.Ю. від 20 липня 2016 року, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Заявлені вимоги позивач в судовому засіданні мотивував тим, що, рухаючись 20.07.2016 року близько 20 год. автомобілем Mitsubishi Lancer р.н.з. АТ 5871 АМ в м.Івано-Франківську підїхав до регульованого перехрестя вул. Незалежності-Бандери. Підїжджаючи до перехрестя помітив, що у правому ряду знаходиться патрульний автомобіль поліції, тому жодного умислу на порушення правил дорожнього руху у нього не могло виникнути апріорі. Разом з тим, звернув увагу, що світлофор, який регулює рух на даному перехресті, працює у режимі, який не дозволяє однозначно зрозуміти його сигнали, оскільки одночасно були увімкнені усі три кольори. Оцінивши ситуацію, він пропустив пішоходів та, надавши перевагу у русі транспортним засобам, які проїжджали перехрестя із зустрічного напрямку, продовжив рух, щоб звільнити перехрестя, не створивши при цьому перешкод для проїзду іншими учасниками дорожнього руху. Після проїзду перехрестя його наздогнав патрульний автомобіль і працівники поліції заявили про порушення ним ПДР, які стосуються правил проїзду перехрестя. Зі звинуваченнями не погодився, оскільки був переконаний у своїй правоті, а тому попросив продемонструвати йому дані відео фіксації події, яку полісмени кваліфікували як порушення. Однак інспектор Яців В.Ю. відмовився продемонструвати йому докази, на які сам посилався. При цьому безапеляційно відмовив у його клопотанні перенести розгляд адміністративної справи на інший час у звязку з тим, що він спізнювався на важливі для себе заходи, а також мав намір отримати правову консультацію з приводу обставин розгляду адміністративної справи. Свою відмову нічим не мотивував. Не зважаючи на його пояснення, інспектор, виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, при цьому на бланку постанови не дозволив написати свої заперечення і не став складати протоколу про порушення правил дорожнього руху, у якому він міг би викласти свої пояснення власноручно. Лише внаслідок його наполягань, уже після винесення постанови, напарник інспектора Яціва В.Ю. надала йому листок паперу, на якому він виклав свої пояснення. Таким чином інспектор позбавив його можливості доводити свою позицію при розгляді адміністративної справи. На його зауваження з цього приводу відповідач пояснив, що жодних пояснень до уваги не бере, а матеріали відео реєстрації, які нібито у нього є, зможе продемонструвати тільки у суді. Таким чином інспектор не тільки не виконав вимог закону щодо розяснення процесуальних прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, але і позбавив його прав подавати докази на своє виправдання. З усіх прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності інспектором було розяснено лише право на оскарження постанови у суді. Виходячи з наведеного просив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності визнати протиправною та скасувати.

Інспектор поліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. Представник УПП у м.Івано-Франківську ОСОБА_4 подав суду письмові заперечення, у яких заявлені вимоги не визнав. Вказав, що 20.07.2016 року інспектором Яцівим В.Ю. під час патрулювання безпосередньо було виявлено факт порушення, що підтверджується відеозаписом з реєстратора службового автомобіля. У звязку з цим водій був зупинений і повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Встановивши обставини справи, відповідно до ст. 280 КУпАП було винесено постанову у справі і накладено на позивача штраф у розмірі 425 грн. Зазначив, що за матеріалами відео фіксації вбачається, що автомобілі, які рухались у зустрічному напрямку з крайньої лівої смуги здійснювали поворот ліворуч, а це свідчить про те, що світлофор у цей час подавав забороняючий сигнал світлофора для позивача. Тому просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, в тому числі і матеріали відео фіксації, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і обєктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з постановою інспектора Яціва В.Ю. від 20.07.2016 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.122 КУпАП за порушення пункту 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху, тобто за те, що, керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer р.н.з. АТ 5871 АМ в м. Івано-Франківську проїхав перехрестя вул..Незалежності-Бандери на заборонений червоний сигнал світлофора.

Разом з тим, вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КупАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Посилання на жоден з доказів у винесеній постанові відсутнє.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст. 256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних порушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в т.ч. ч.5 ст. 258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті - Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх Справ №1376 від 06.11.2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року №1496/27941.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010 року.

Відповідно до пояснень позивача та, виходячи з матеріалів відеофіксації процесу розгляду адміністративної справи, протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався попри те, що ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Відповідач безпідставно і не обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання позивача про перенесення розгляду адміністративної справи на інший час для забезпечення можливості скористатись правовою допомогою та ознайомитись з матеріалами, які обґрунтовують звинувачення у вчиненні інкримінованого порушення. Суд констатує також те, що відповідач не тільки не розяснив прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що передбачені ст. 268 КупАП, але і допустив їх порушення, зокрема позбавив особу права на правову допомогу.

Подані представником патрульної поліції суду матеріали відеофіксації події, не дають підстав чітко і однозначно стверджувати, що позивач допустив порушення п.8.7.3«е» ПДР. Вказаним пунктом правил передбачено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Разом з тим, оглянуте відео не дає підстав стверджувати, що на світлофорі, який регулював дорожній руху у напрямку руху позивача та патрульного автомобіля, горів саме червоний сигнал світлофора, оскільки склалось враження, що світлофор, зі сторони руху відповідача, не працював у штатному режимі.

Виходячи з наведеного, постанову, винесену інспектором поліції ОСОБА_2, слід визнати протиправною та скасувати.

На підставі ст.ст.7, 258,293 КУпАП, керуючись ст.ст.159-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити. Постанову Інспектора роти №1 управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 від 20 липня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в 10-ти денний строк через суд першої інстанції.

Суддя