Справа № 822/935/16
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2016-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/935/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівБлонського В.К. Козачок І.С. Шевчука О.П.
при секретарі Варченко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Державної пенітенціарної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправними дії Державної пенітенціарної служби України щодо незастосування відносно нього частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" в редакції від 13 лютого 2015 року, ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги, відповідно до вимог зазначеного Закону та зобов'язати Державну пенітенціарну службу України здійснити нарахування (розрахунок) та виплату ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із захворюванням отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення II групи інвалідності, відповідно до вимог частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, з урахуванням проведених виплат.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 02 квітня 2008 року по 23 липня 2015 року проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України у Хмельницькій області.

Наказом № 35 о/с від 22.07.2015 року був звільнений зі служби через хворобу.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 234 від 22.07.2015 року військово-лікарська комісія УМВС України в Хмельницькій області здійснила медичний огляд підполковника внутрішньої служби ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановила йому діагноз і постановила, що захворювання пов'язане з проходженням служби в ОВС та визначила непридатність до військової служби в мирний час та обмежену придатність у воєнний час.

Також відповідно до довідки акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 28.10.2015 року серії НОМЕР_1 позивачу встановлено другу групу інвалідності, із зазначенням причини інвалідності: захворювання пов'язане з проходженням служби в ОВС.

Позивач зазначає, що відповідно до частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" йому 02.02.2016 року проведено виплату одноразової грошової допомоги за II групу інвалідності пов'язаної з проходженням служби в ОВС в розмірі 46863,80 грн., відповідно до Закону України "Про міліцію" в редакції від 20 грудня 1990 року.

Вважаючи, що при визначенні розміру одноразової грошової допомоги відповідач повинен був застосувати положення Закону України "Про міліцію" в редакції від 13 лютого 2015 року, чинного на момент нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, та призначити одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, та подав заперечення на даний адміністративний позов, в якому зазначив, що відповідачем правомірно призначено та виплачено одноразову грошову допомогу у відповідності до норм чинного законодавства.

Детально позиція відповідача викладена у письмових запереченнях на даний адміністративний позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з позивач з 02 квітня 2008 року по 23 липня 2015 року проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України у Хмельницькій області.

22 липня 2015 року військово-лікарська комісія УМВС України у Хмельницькій області, здійснила медичний огляд позивача та встановила, що захворювання, яке отримав позивач пов'язане з виконанням службових обов'язків та проходженням служби в ОВС, про що видано свідоцтво про хворобу № 234 від 22 липня 2015 року.

Наказом № 35 о/с від 22 липня 2015 року позивач звільнений в запас Збройних Сил України за статтею 64 "б" (через хворобу).

Відповідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 28.10.2015 року серії НОМЕР_1, позивачу встановлено II групу інвалідності.

Згідно протоколу № 1-16 від 18.01.2016 року засідання комісії Державної пенітенціарної служби України з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України ОСОБА_5, призначено одноразову грошову допомогу в зв'язку з встановленням інвалідності, яка настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися у період проходження служби.

02 лютого 2016 року позивачу проведено виплату одноразової грошової допомоги за II групу інвалідності пов'язаної з проходженням служби в ОВС в розмірі 46863,80 грн., відповідно до частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" в редакції від 20 грудня 1990 року та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 707 від 12.05.2007 року "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції" .

22 квітня 2016 року ОСОБА_5, звернувся із письмовою заявою до Державної пенітенціарної служби України, щодо надання роз'яснення про непроведення із ним розрахунку відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

Листом від 29.04.2016 року № 4/3-3428-16Ч-2594 Державна пенітенціарна служба України надала відповідь на заяву позивача, в якій зазначено, що позивачу одноразову грошову допомогу призначено відповідно до вимог чинного законодавства

Відповідач повідомив, що Законом України "Про внесення зміни до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" (набрав чинності з 12.03.2015 року) були змінені розміри вказаної одноразової допомоги, а Порядок її виплати був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року, яка набрала законної сили 31.10.2015 року.

Також повідомлено те, що на час встановлення позивачу групи інвалідності діяв Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707, тому комісія Державної пенітенціарної служби України з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України прийняла рішення (протокол № 1-16 від 18.01.2016 року) про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до цього Порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно статті 4 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ, правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Згідно статті 23 цього ж Закону (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707 (далі - Порядок № 707).

Пунктом 5 Порядку № 707 визначено, що для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 707 орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) надано офіційне тлумачення цього принципу.

Конституційний Суд України зокрема зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно - правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

31 жовтня 2015 року вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

Частиною 2 даної Постанови визначено, що: особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 року № 208-VІІІ "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону № 208-VІІІ Кабінет Міністрів України, міністерства та інші центральні органи виконавчої влади зобов'язувалися у тримісячний строк після набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

За правилами частини четвертої статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, право на отримання грошової допомоги виникає у особи з моменту прийняття МВС рішення за наслідками розгляду поданої особою заяви про виплату одноразової грошової допомоги.

Як вже було зазначено вище, 02 лютого 2015 року позивачу проведено виплату одноразової грошової допомоги в зв'язку з встановленням II групи інвалідності пов'язаної з проходженням служби в ОВС, в розмірі 46863,80 грн., відповідно до Закону України "Про міліцію" в редакції від 20 грудня 1990 року.

Проте, відповідачем не враховано, що на момент виникнення спірних правовідносин ця правова норма втратила чинність, натомість діяв Закон України "Про міліцію" в редакції від 13 лютого 2015 року, яким передбачено одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності ІІ групи.

Разом з цим, слід звернути увагу на те, що при звільненні з УДПтС України у Хмельницькій області позивачу вже була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 46863,80 грн., а відтак грошова допомога, відповідно до статті 23 Закон України "Про міліцію" в редакції від 13 лютого 2015 року, має бути йому надана за виключенням раніше виплачених коштів.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що Державною пенітенціарною службою України були допущені протиправні дії щодо непризначення та невиплати ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги, відповідно до частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію", в редакції від 13 лютого 2015 року.

Що стосується позовних вимог, в яких позивач просить зобов'язати Державну пенітенціарну службу України здійснити нарахування (розрахунок) та виплату ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із захворюванням отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення II групи інвалідності, відповідно до вимог частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, з урахуванням проведених виплат, суд зазначає наступне.

В даному випадку належним способом захисту права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю, яка настала в період проходження служби, буде зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти відповідне рішення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної пенітенціарної служби України щодо непризначення та невиплати ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги, відповідно до частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію", в редакції від 13 лютого 2015 року.

Зобов'язати Державну пенітенціарну службу України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із захворюванням отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення II групи інвалідності в розмірі відповідно до вимог частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" в редакції від 13 лютого 2015 року з урахуванням проведених виплат ОСОБА_5.

В решті позовних вимог відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 21.09.2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 21 вересня 2016 року

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/ /підпис/В.К. Блонський І.С. Козачок О.П. Шевчук
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський