Справа № 813/2124/16
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року № 813/2124/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Булавко О.З.

з участю представників

від позивача - Герляк Т.М.,

від відповідача - Несімка Н.П.,

від третьої особи - Цімко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові адміністративну справу за позовами Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) «Весткомп'ютертрейд» до Городоцької районної державної адміністрації, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне підприємство (надалі ПП) «Алікенд» та Управління Держгеокадастру у Городоцькому районі Львівській області, про скасування розпорядження, -

в с т а н о в и в :

ТзОВ «Весткомп'ютертрейд» звернулося в суд з позовом до Городоцької районної державної адміністрації про скасування розпорядження від 03.11.2011 року за №840 «Про затвердження містобудівного обґрунтування розміщення виробничої території підприємств «Метал-ПАК ООО» на вул.Польовій, 13 в с.Черляни Городоцького району Львівської області.

В позовній заяві позивач зазначає, що жодного майна на відведеній ПП «Алікенд», який являється правонаступником підприємства «Метал-ПАК ООО», в оренду земельній ділянці, площею більше 5 га, не існує. На даний час, там знаходяться лише зруйновані фундаменти, капітальних споруд немає. А відтак, на думку позивача, будь-які дії по ухиленню від встановленої законом процедури передачі в оренду землі поза конкурсом, що було здійснено органами влади, незаконні. Одержана в оренду земельна ділянка знаходиться в інвестиційно привабливому місці, позивач однозначно хотів би взяти участь у проведенні земельних торгів з передачі в оренду земельної ділянки, однак, був позбавлений такої можливості через неправомірні дії відповідача, що полягали у видачі незаконного оскаржуваного розпорядження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити повністю.

Відповідач подав до суду заперечення на адміністративний позов в яких просить в задоволенні позову відмовити з підстав відсутності порушеного права позивача у спірних правовідносинах.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у запереченнях на позов, просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа ПП «Алікенд» подало до суду заперечення на адміністративний позов в якому вказує на те, що під час прийняття оскаржуваного розпорядження, так і після його прийняття позивач не перебував у жодних публічно-правових відносинах з Городоцькою районною державною адміністрацією, які існували виключно між останньою та ПП «Метал-ПАК ООО» (правонаступником якого є ПП «Алікенд»), тобто позивач не був їх учасником. Таким чином, продовжує третя особа, за вказаних обставин жодні права чи інтереси в публічно-правових відносинах, які виникли між Городоцькою районною державною адміністрацією та ПП «Метал-ПАК ООО», не могли бути порушені.

Представник третьої особи дав аналогічні пояснення, просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

Розпорядженням голови Городоцької районної державної адміністрації від 03.1.2011 року за №840 затверджено містобудівне обґрунтування розміщення виробничої території підприємства «Метал-ПАК ООО» на вул.Польовій, 13 в с.Черляни Городоцького району Львівської області.

Відповідно до абзацу 1 п.12 Перехідних положень ЗК України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення), до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці другому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Як передбачено п.16 Порядку надання вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року за №489 (чинного на момент прийняття оскаржуваного рішення), містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, викладені в містобудівному обґрунтуванні, після його погодження, експертизи та врахування результатів громадського обговорення в порядку, визначеному Законом України "Про планування і забудову територій", затверджуються рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування одночасно із затвердженням містобудівного обґрунтування.

З наведеної норми вбачається, що відносини з приводу затвердження містобудівного обґрунтування виникають між замовником (особою, що має намір забудови належної йому на праві власності або користування земельної ділянки) та, в даному випадку, органом виконавчої влади.

Як передбачено ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Водночас, суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Так, відповідно до ч.2 ст.171 КАС України, право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС України, також вбачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

В даному випадку, позивач оспорює рішення про затвердження містобудівного обґрунтування розміщення виробничої території підприємства «Метал-ПАК ООО», правонаступником якого являється ПП «Алікенд». Затвердження таких містобудівних обґрунтувань породжує права та обов'язки тільки тих суб'єктів, яких вони стосуються, зокрема замовника та органу державної влади, до повноважень якого законом віднесено здійснення такого затвердження.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого, в тому числі і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваними рішеннями відповідача не породжує для останнього і права на захист.

Висновок щодо застосування зазначених норм у такий спосіб, викладено у постанові Верховного Суду України від 24.02.2015 року за №21-34а15, а тому враховується судом при вирішенні даного спору, у відповідності до абзацу другого ч.1 ст.244-2 КАС України. При цьому, суд не знайшов підстав для відступлення від зазначеної правової позиції.

Відтак, оскільки ТзОВ «Весткомп'ютертрейд» оскаржує рішення про затвердження містобудівного обґрунтування розміщення виробничої території підприємств «Метал-ПАК ООО», суд вважає, що таким рішенням жодним чином не порушуються його суб'єктивні публічні права, оскільки відносини з приводу затвердження містобудівного обґрунтування виникають між замовником та відповідним органом державної влади.

При цьому, позивачем не надано, а судом не встановлено доказів, які б вказували на те, що такий звертався до відповідача про виділення йому земельної ділянки, про яку йдеться в оскаржуваному рішенні, чи про погодження і затвердження містобудівного обґрунтування території на якій знаходиться дана ділянка, під час прийняття спірного розпорядження.

А тому, на думку суду, оскаржуючи рішення про затвердження містобудівного обґрунтування іншій особі, не будучи учасником таких відносин, позивач порушує принцип правової визначеності, що, в свою чергу, проявляється необмеженістю використання свого права на судовий захист у правозастосовній практиці і неминуче призводить до свавілля.

Таким чином, посилання позивача на порушення його суб'єктивних прав у спірних публічних правовідносинах не підтверджені жодними доказами, а тому є необґрунтованими, що вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

При цьому, судом, з метою забезпечення принципу преюдиційності судового рішення, не досліджуються обставини правомірності затвердження містобудівного обгрунтування, оскільки оцінка даним обставинам може надаватись лише в комплексі з порушеним правом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому в задоволенні адміністративних позовів слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить присудити з позивача.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 258 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

3. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16 вересня 2016 року.

Суддя В.Я.Мартинюк