Справа № 826/11384/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 вересня 2016 року 11:57 №826/11384/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Коваленко О.В. , за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Рогоза Даря Володимирівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_3
до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення від 01.02.2016 №137-1206,

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 19 вересня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення від 01.02.2016 №137-1206.

Позовні вимоги мотивовано тим, що державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління державної фіскальної служби у місті Києві необґрунтовано прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.02.2016 №137-1206, щодо стягнення земельного податку з фізичної особи-підприємця, з огляду на те, що позивач є платником єдиного податку, а тому в силу приписів підпункту 4 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України звільняється від обов'язку нарахування, сплати земельного податку та подання податкової звітності із земельного податку.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на те, що земельна ділянка, із якої оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням визначено позивачеві грошове зобов'язання із земельного податку, не використовується позивачем для провадження його основної підприємницької діяльності, а відтак земельний податок сплачується на загальних засадах.

Розглянувши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Печерському районі головного управління державної фіскальної служби у місті Києві прийняла податкове повідомлення-рішення від 01.02.2016 №137-1206, яким позивачеві згідно із підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та пункту 286.5 статті 287 Податкового кодексу України нараховано суму податкового зобов'язання за платежем земельний податок з фізичних осіб у розмірі 42 246,88 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум земельного податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 14.08.2003, основним видом діяльності згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.07.2016 є "74.10. Спеціалізована діяльність із дизайну".

Згідно із витягом з Реєстру платників єдиного податку від 27.05.2016 №1025/26-55-13-02 ОСОБА_3 перебуває на спрощеній системі оподаткування з 01.01.2012, є платником єдиного податку, має податкову адресу: АДРЕСА_1, місце провадження господарської діяльності - АДРЕСА_3, перелік видів господарської діяльності згідно КВЕД ДК 009:2010, зокрема "74.10. Спеціалізована діяльність із дизайну".

Із матеріалів справи, зокрема, письмових заперечень відповідача вбачається, що податкове зобов'язання із земельного податку визначено ОСОБА_3 як землекористувачу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3, площею 83.74 кв.м.

Так, ОСОБА_3 є власником нежитлового приміщення №1 по №7 (групи приміщень №14№26а) загальною площею 124,20 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 7503541 від 02.08.2013, споживає комунальні послуги та бере участь у витратах на утримання будинку, прибудинкової території та внутрішньо будинкових мереж, що підтверджується договором від 02.08.2013 №767/13.

Відповідне приміщення за адресою: АДРЕСА_3, використовується ОСОБА_3 як місце провадження основної діяльності, що підтверджується наказом від 02.08.2012 №1-О, витягом з Реєстру платників єдиного податку від 27.05.2016 №1025/26-55-13-02, рекламною вивіскою «Бюро Удобных Интерьеров», фотографіями.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Разом з тим, згідно з підпунктом 4 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів: податку на майно (в частині земельного податку), крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.

Відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 займається основним видом діяльності: 74.10 Спеціалізована діяльність із дизайну.

Враховуючи, що позивач є платником єдиного податку і використовує приміщення за адресою: АДРЕСА_3 для провадження основної підприємницької діяльності, нарахування йому податкового зобов'язання з податку на землю, а саме за земельну ділянку, яка знаходиться під цим приміщенням, є протиправним та суперечить приписам підпункту 4 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України.

Незважаючи на зазначені обставини та приписи закону, відповідачем за аналогічних обставин (адреса земельної ділянки, перебування позивача на спрощеній системі оподаткування, вид підприємницької діяльності) необґрунтовано, безпідставно винесено податкове повідомлення-рішення від 01.02.2016 №137-1206.

Отже, враховуючи викладене, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.02.2016 №137-1206 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 72, 94 та 158-163, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління державної фіскальної служби у місті Києві від 01.02.2016 №137-1206. Присудити здійснені ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) документально підтверджені квитінцією від 22.07.2016 №9370549 судові витрати у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять одна копійка) за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління державної фіскальної служби у місті Києві (, адреса: 01004, місто Київ, вулиця Лєскова,2).
Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст постанови виготовлено 20.09.2016