Справа № 824/279/16-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2016-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/279/16-а

13 год. 53 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Лелюка О.П. - головуючого у судовому засіданні,

Брезіної Т.М.,

Спіжавки Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.

позивача ОСОБА_4 та його представника Байцара І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому після подання заяви про зміну предмета позову від 16 серпня 2016 року, просив суд:

- визнати незаконними та протиправними дії управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області та Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року, в тому числі повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 92 від 23 вересня 2015 року, об'єкта «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу в АДРЕСА_1»;

- визнати незаконними та протиправними дії управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області та Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо повернення (нереєстрації) поданої 20 листопада 2015 року декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а також визнати незаконними та протиправними дії управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області щодо видання неправомірного інформаційного листа №1024-1.20/7-179 від 03 грудня 2015 року без прийняття відповідного рішення, не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України «про повернення декларації» поданої 20 листопада 2015 року про готовність об'єкта до експлуатації «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу в АДРЕСА_1»;

- визнати протиправним та скасувати наказ №40-Д від 03 грудня 2015 року управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області та рішення №11-Д від 03 грудня 2015 року головного інспектора будівельного нагляду Дзимински Л.А. про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу (повідомлення про внесення змін до декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 92 від 23 вересня 2015 року) за адресою: АДРЕСА_1 в м. Чернівці»;

- зобов'язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України та управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області поновити в реєстрі запис про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року і повідомлення про зміну даних №ЧВ 92 від 23 вересня 2015 року об'єкта «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу в АДРЕСА_1»;

- зобов'язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України та управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області зареєструвати подану 20 листопада 2015 року декларацію про готовність до експлуатації об'єкта «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу в АДРЕСА_1» останнім днем встановленого законодавством строку - 04 грудня 2015 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області листом №1024-1.20/2-1596 від 03 грудня 2015 року повідомило його про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 11 вересня 2015 року №ЧВ 88 «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу» (повідомлення про внесення змін до декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 92 від 28 вересня 2015 року), у зв'язку із виявленням управлінням недостовірних даних наведених у зареєстрованій декларації. Вказував, що управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області не зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації на тій підставі, що в п. 11 декларації не коректно зазначена інформація щодо дозвільних документів. У зв'язку з цим вказану декларацію повернуто без відповідного на те рішення та без внесення його до реєстру з присвоєнням йому реєстраційного номера. Зазначав, що посилання управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області на те, що нежитловий будинок по АДРЕСА_1, м. Чернівці - це адміністративний будинок «телефонно-переговорна станція», пам'ятка архітектури є помилковими. Повідомляв, що відповідно до висновку №16012 експертного оціночно-будівельного дослідження адміністративний будинок «телефонно-переговорна станція» та « 4-х поверховий житловий будинок» - це різні будівлі з різними адресами та належать різним власникам.

Позивач вважає дії управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій протиправними, а рішення №11-Д та наказ №40-Д такими, що прийняті всупереч нормам чинного законодавства.

Крім цього, вказував, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України також порушила його права, оскільки листами 15 грудня 2015 року та 27 січня 2016 року погодилась із діями та рішеннями управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач також посилався на обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, від 01 березня 2016 року у справі №824/2472/15-а.

Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області надало суду заперечення проти позову у письмовій формі. Просило суд в задоволенні позову відмовити повністю. При цьому відповідач вказував на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, оскільки при вчиненні та прийнятті оскаржуваних дій і рішень управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області діяло в межах наданих повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України свою позицію відносно заявлених позовних вимог суд не повідомила.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги з підстав, наведених у позові. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча були належним повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2.

31 жовтня 2013 року між Департаментом економіки Чернівецької міської ради в особі Директора департаменту економіки міської ради ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_4 з іншої сторони укладено договір купівлі-продажу приміщень.

Згідно пункту 1.1 даного договору Продавець передає у власність (продає), а Покупець приймає у власність (купує) нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 95,40 мІ, які знаходяться в житловому будинку літ. А за адресою: м. Чернівці, вул. Ватутіна Миколи генерала, буд. №1 (один), є ізольованими, обладнані самостійним входом та складаються з приміщень 44-9-44-16 та становить 31/100 ідеальних часток нежитлових вбудованих приміщень.

07 вересня 2015 року позивач подав до відповідача декларацію про початок виконання будівельних робіт «Капітального ремонту частини нежитлових приміщень з відновленням входу у житловому будинку по АДРЕСА_1, м. Чернівці», яку зареєстровано в управлінні державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області 11 вересня 2015 року №ЧВ 88.

23 вересня 2015 року ОСОБА_4 подав до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт від 11 вересня 2015 року №ЧВ 88, зокрема змінено особу відповідального за здійснення технічного нагляду.

Указане повідомлення зареєстровано управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області 23 вересня 2015 року №ЧВ 92.

Листом від 28 вересня 2015 року №40-703-19/8741 Державна архітектурно-будівельна інспекція України повторно повідомила позивача, що до даних Єдиного державного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області внесено відомості, зазначені в декларації про початок виконання будівельних робіт на об'єкт «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу за адресою: АДРЕСА_1. м. Чернівці» від 11 вересня 2015 року №ЧВ 88.

20 листопада 2015 року позивач подав до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу за адресою: АДРЕСА_1. м. Чернівці».

03 грудня 2015 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області Гаврилюком Д.Г. складено службову записку № 1024-1.20/3-36, якою запропоновано доручити сектору по роботі з дозвільними документами забезпечити скасування декларації про початок виконання будівельних робіт «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу в буд. №1 по АДРЕСА_1 , м. Чернівці» від 11 вересня 2015 року №ЧВ 88.

03 грудня 2015 року головним інспектором будівельного нагляду сектору по роботі з дозвільними документами управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області Дзимински Л.А. у відповідності до службової записки головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Гаврилюка Д.Г. від 03 грудня 2015 року прийнято рішення №11-Д про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу» (повідомлення про внесення змін до декларації про початок виконання будівельних робіт ЧВ 92 від 23 вересня 2015 року) за адресою: АДРЕСА_1. м. Чернівці, замовник ОСОБА_4

В рішенні зазначено, що будівельні роботи на об'єкті виконувались без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, тому даний будинок можна вважати самочинним будівництвом.

В цей же день на підставі зазначеного рішення №11-Д управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області прийнято наказ №40-Д «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт».

Вказаним наказом визнано скасованою реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу» (повідомлення про внесення змін до декларації про початок виконання будівельних робіт ЧВ 92 від 28 вересня 2015 року) за адресою: АДРЕСА_1. м. Чернівці, замовник ОСОБА_4

Також згідно пункту 2 наказу від 03 грудня 2015 року №40-Д визначено сектору по роботі з дозвільними документами забезпечити невідкладене направлення копії наказу та рішення головного інспектора будівельного нагляду до Державної архітектурно-будівельної інспекції України для виключення запису щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

03 грудня 2015 року управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області листом №1024-1.20/2-1596 повідомило позивача про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 11 вересня 2015 року №ЧВ 88 «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу» (повідомлення про внесення змін до декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 92 від 23 вересня 2015 року), у зв'язку із виявленням управлінням недостовірних даних наведених у зареєстрованій декларації, що є підставою для визнання об'єкта самочинним будівництвом.

В той же день, управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області листом №1024-1.20/7-179 повідомило ОСОБА_4 про повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації на тій підставі, що в п. 11 декларації не коректно зазначена інформація щодо дозвільних документів.

Також в листі №1024-1.20/7-179 зазначено, що 03 грудня 2015 року управлінням скасовано декларацію про початок виконання будівельних робіт від 11 вересня 2015 року №ЧВ 88 «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу» (повідомлення про внесення змін до декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 92 від 22 вересня 2015 року).

Як видно із матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із скаргами на дії посадових осіб управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області щодо розгляду декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Листами №40-703-19/10775 від 15 грудня 2015 та №40-303/90-9/497 від 27 січня 2016 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України повідомила позивача, що посадові особи управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області дійшли до висновків про надання замовником недостовірних даних, оскільки житловий будинок по АДРЕСА_1 м. Чернівці визнано пам'яткою архітектури місцевого значення - телефонно-переговорна станція, про, що позивачем не зазначено в поданих деклараціях.

За таких обставин, не погоджуючись із діями та рішеннями органів державно-архітектурно-будівельного контролю, ОСОБА_4 звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності регулює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин першої, другої, шостої статті 36 Закону №3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

У разі якщо право на будівництво об'єкта передано іншому замовнику або змінено осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни орган державного архітектурно-будівельного контролю, який зареєстрував декларацію про початок виконання будівельних робіт.

Як вбачається з обставин справи, у відповідності до наведених норм управлінням державно-архітектурно-будівельної інспекції в Чернівецькій області 11 вересня 2015 року за №ЧВ 88 було зареєстровано подану позивачем 07 вересня 2015 року декларацію про початок виконання будівельних робіт об'єкта III категорії складності «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу за адресою: м. Чернівці, АДРЕСА_1», а 23 вересня 2015 року зареєстровано за №ЧВ 92 повідомлення позивача про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт, що зумовлено зміною особи, відповідальною за здійснення нагляду.

Однак 03 грудня 2015 року управлінням державно-архітектурно-будівельної інспекції в Чернівецькій області вчинено дії та прийнято рішення щодо скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року, в тому числі повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 92 від 23 вересня 2015 року.

Так, з оскаржуваного наказу від 03 грудня 2015 року №40-Д «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» вбачається, що він прийнятий на підставі рішення головного інспектора будівельного нагляду сектору по роботі з дозвільними документами управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області Дзимински Л.А. від 03 грудня 2015 року № 11-Д «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт», яке, у свою чергу, прийнято у відповідності до службової записки головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області Гаврилюка Д.Г. від 03 грудня 2015 року № 1024-1.20/3-36.

Згідно указаної службової записки, у зв'язку з розглядом звернення голови «Громадського контролю» Лисака Н.М. від 30 жовтня 2015 року №9 щодо законності влаштування дверного прорізу (на місці віконного) за адресою: АДРЕСА_1 в м. Чернівці, управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області направлялись запити до державних органів, за результатом аналізу відповідей на які посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю дійшла висновку про те, що декларація №ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року про початок виконання будівельних робіт «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу в АДРЕСА_1» підлягає скасуванню, оскільки є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, об'єкт будується без документа, який дає право виконувати будівельні роботи.

Запропоновано доручити сектору по роботі з дозвільними документами забезпечити скасування декларації про початок виконання будівельних робіт «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу в буд. №1 по АДРЕСА_1 , м. Чернівці» від 11 вересня 2015 року №ЧВ 88.

До таких висновків посадова особа управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області дійшла на підставі інформації, зазначеної в листі управління культури Чернівецької обласної державної адміністрації від 18 листопада 2015 року №01/14-492 та листі відділу охорони культурної спадщини Чернівецької міської ради від 17 квітня 2015 року №12-15-434/159.

Згідно оскаржуваних позивачем рішень відповідача та, як зазначено останнім у запереченнях проти позову, при їх прийнятті управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області керувалось частиною другою статті 39-1 Закону №3038-VI.

Так, відповідно до частини другої статті 39-1 Закону №3038-VI у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Водночас, відповідно до частини сьомої статті 36 Закону №3038-VI декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт; 2) отримання відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою; 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Таким чином, підстави для скасування декларації про початок виконання будівельних робіт та скасування її реєстрації встановлюються та, відповідно, виявляються органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатом проведення перевірки.

Згідно частини першої статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до указаної статті Кабінет Міністрів України постановою від 23 травня 2011 року №553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок №553).

Згідно пункту 5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю;вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Згідно пункту 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

Пунктом 10 Порядку №553 передбачено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіють з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, державної статистики, а також з органами внутрішніх справ, прокуратури та іншими правоохоронними і контролюючими органами.

Однак, усупереч наведеному, управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області дійшло висновку про те, що об'єкт є самочинним будівництвом, у зв'язку з чим і було вирішено скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт, лише на підставі службової записки посадової особи управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області.

Перевірка ж на об'єкті «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу за адресою: м. Чернівці, АДРЕСА_1» управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області не проводилась.

При цьому у зазначеній вище службовій записці вказано про прийняття рішення щодо проведення перевірки на указаному вище об'єкті з 17 листопада 2015 року у зв'язку із зверненням голови «Громадського контролю» Лисака Н.М. від 30 жовтня 2015 року №9 відносно законності влаштування дверного прорізу (на місці віконного) за адресою: АДРЕСА_1 в м. Чернівці. Проте у зв'язку з відсутністю замовника та уповноваженої особи посадовими особами управління з виходом на місце не вдалось можливим здійснити перевірку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при вчиненні оскаржуваних позивачем дій та рішень щодо скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області діяло не на підставі та не у спосіб, встановлений законом; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття того роду рішень (вчиненні дій); нерозсудливо та упереджено.

Крім цього, судовим розглядом не підтверджено надання позивачем недостовірних даних у декларації про початок виконання будівельних робіт щодо об'єкту «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу за адресою: м. Чернівці, АДРЕСА_1», про що вказувало управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області в обґрунтування правомірності оскаржуваних дій та рішень.

Так, за змістом частини другої статті 39-1 Закону №3038-VI інспекція державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію зареєстрованої декларації у разі виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Крім того, пунктом 22 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466, визначено, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Частиною першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд наголошує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип обов'язковості суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність оскаржуваних бездіяльності, дій чи рішень.

Між тим, управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області як суб'єктом владних повноважень не було надано суду обґрунтованих доводів відносно того, які саме недостовірні дані були подані позивачем у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року, та не вказано про те, відсутність у позивача якого саме документа, який дає право виконувати будівельні роботи, стала підставою для висновку вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про наявність підстав для скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року, в тому числі повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 92 від 23 вересня 2015 року.

Поряд з цим судом також встановлено, що в провадженні адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_4 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії. Позивачс просив суд: - визнати дії Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області щодо скасування декларації про початок виконання будівельних робіт протиправними; - визнати протиправним та скасувати наказ Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області від 25 червня 2015 року №26 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ЧВ 38 від 28 квітня 2014 року; - зобов'язати Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області поновити в єдиному реєстрі запис про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ЧВ 38 від 28 квітня 2014 року.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено повністю. Визнано дії управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області щодо скасування декларації № ЧВ 38 від 28 квітня 2014 року про початок виконання будівельних робіт протиправними. Визнано протиправним та скасовано наказ управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області від 25 червня 2015 року №26 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ЧВ 38 від 28 квітня 2014 року Зобов'язано управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області поновити в єдиному реєстрі запис про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ЧВ 38 від 28 квітня 2014 року.

Указане судове рішення набрало законної сили 23 березня 2016 року.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Судовим рішенням від 01 березня 2016 року встановлено, зокрема, таке.

Згідно змісту листа Управління культури Чернівецької обласної державної адміністрації № 01/16-69 від 18 лютого 2016 року відповідно до рішення VII сесії XXIV скликання Чернівецької обласної ради від 11 березня 2003 року № 21-7/03 «Про перелік пам'яток містобудування, архітектури, історії та монументального мистецтва Чернівецької обл., які не підлягають приватизації», - пам'ятка архітектури місцевого значення - телефонна переговорна станція 1949-1954 рр. за адресою: м. Чернівці вул.Університетська, 5 - не підлягає приватизації.

Водночас приміщення, що належить позивачу знаходиться у житловому 4-х поверховому будинку по вул. Університетська, 5-А - Ватутіна 1 та не є телефонно-переговорною станцією пам'яткою архітектури.

Зі змісту висновку експертного будівельно-технічного дослідження №16012 від 25 січня 2016 року, проведеного за заявою ОСОБА_4, житловий будинок на розі вулиць Ватутіна-Університетська та будівля телефонної переговорної станції, розташована по вул.Університетській, 5 з заїздом зі сторони вулиці Ватутіна є різними (окремими) будівлями (спорудами).

У відповідності до змісту вказаного висновку, в Переліку пам'яток місцевого значення Чернівецької області за порядковим №122 числиться телефонно-переговорна станція 1949-1954 років забудови

В Переліку пам'яток та об'єктів культурної спадщини м. Чернівці за порядковим номером 209 числиться на підставі розпорядження Представника Президента України від 23.03.94 №161 телефонно-переговорна станція 1949-1954 років забудови. Будинок телефонно-переговорної станції розташований за адресою м.Чернівці, вул.Університетська,5.

За адресою м. Чернівці АДРЕСА_1 розташований житловий будинок, який не має відношення до наведених вище Переліку пам'яток місцевого значення Чернівецької області та Переліку пам'яток та об'єктів культурної спадщини м. Чернівці, створених на підставі розпорядження Представника Президента України від 23 березня 1994 року №161.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач дійшов помилкового висновку щодо надання позивачем у декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних даних, а також помилково відніс об'єкт «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу в буд. №1 по вул. Ватутіна, м. Чернівці» до об'єктів культурної спадщини. Підстави вважати вказаний об'єкт самочинним будівництвом відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій та рішень управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області щодо скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року, в тому числі повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 92 від 23 вересня 2015 року.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області щодо скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року, в тому числі повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 92 від 23 вересня 2015 року; щодо визнання протиправним та скасування рішення головного інспектора будівельного нагляду сектору по роботі з дозвільними документами управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області Дзимински Л.А. від 03 грудня 2015 року №11-Д «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» та наказу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області від 03 грудня 2015 року №40-Д «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 8 Порядку ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року №92, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 липня 2011 року за №885/19623 (далі Порядок №92) підставами для внесення Держархбудінспекцією поданих органом державного архітектурно-будівельного контролю даних до реєстру є отримання цим органом: повідомлення; повідомлення про зміну даних у цьому повідомленні; декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація); повідомлення про зміну даних у зареєстрованих деклараціях, внесення змін до них у зв'язку з виявленими технічними помилками; скасування реєстрації повідомлення або декларації; прийняття рішення про видачу або анулювання дозволу, видачу сертифіката, повернення декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків; прийняття рішення про відмову у видачі дозволів чи сертифікатів.

Згідно пункту 15 Порядку №92 у разі прийняття наказу органом державного архітектурно-будівельного контролю про скасування реєстрації повідомлень чи декларацій, анулювання дозволу, набрання рішенням суду законної сили про скасування документа декларативного або дозвільного характеру посадові особи вносять відомості до реєстру про їх скасування або анулювання.

Зважаючи на норми Порядку №92 та беручи до уваги надані позивачем та управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області пояснення по суті спору, вбачається, що у зв'язку із прийняттям оскаржуваних позивачем рішень Державною архітектурно-будівельною інспекцією України було виключено запис щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню і позовні вимоги, пред'явленні до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в частині визнання протиправними дій щодо скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року, в тому числі повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 92 від 23 вересня 2015 року.

Беручи до уваги наведені вище правові положення, враховуючи що належним способом захисту порушених прав позивача в даному випадку є поновлення у відповідному реєстрі скасованих записів, колегія суддів вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області та Державну архітектурно-будівельну інспекцію України поновити в реєстрі запис про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року і повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 92 від 23 вересня 2015 року.

Щодо позовних вимог, які стосуються дій по поверненню декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу в АДРЕСА_1» від 20 листопада 2015 року, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 39 Закону №3038-VI визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду (частина перша, четверта, шоста).

Крім цього, відносини щодо прийняття та реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або ж, за наявності відповідних підстав, відмови у проведенні реєстраційних дій, регулюються Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011року №461 (далі - Порядок №461 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 18 Порядку №461 передбачено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєструHYPERLINK "http://pravo.ligazakon.ua/document/view/KP150750?edition=2015_09_08".

Згідно пункту 19 Порядку №461 у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Відповідно до пункту 20 Порядку №461 після усунення недоліків, що спричинили повернення декларації, замовник (уповноважена ним особа) може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для реєстрації декларації.

Як вбачається з листа управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області від 03 грудня 2015 року №1024-1.20/7-179 подану позивачем декларацію про готовність об'єкта до експлуатації було повернуто у зв'язку з тим, що в п. 11 декларації не коректно зазначена інформація щодо дозвільних документів.

Перевіряючи оскаржувані позивачем дії суб'єкта владних повноважень на відповідність їх критеріям, наведеним у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку, що повертаючи позивачу декларацію про готовність об'єкта до експлуатації управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області усупереч вищевказаним нормам Порядку №461 в листі від 03 грудня 2015 року №1024-1.20/7-179 не було наведено конкретних норм законодавства, які порушив позивач при оформленні декларації, що є підставою для її повернення. Тобто відповідач не навів правового аргументування повернення позивачу декларації, що, відповідно, свідчить про необґрунтованість її повернення.

За змістом наведеного вище пункту 20 Порядку №461 передбачено можливість усунення заявником недоліків, що спричинили повернення декларації, та повторного звернення до органу державного архітектурно-будівельного контролю для реєстрації декларації.

Отже, недоліки, допущені заявником при оформлені декларації, що спричинили її повернення, мають бути такими, що підлягають усуненню.

Проте управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області в листі від 03 грудня 2015 року №1024-1.20/7-179 не вказало спосіб усунення недоліків, що спричинили повернення декларації позивачу.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що повернення позивачу поданої декларації про готовність об'єкта до експлуатації, оформлене листом від 03 грудня 2015 року №1024-1.20/7-179, є необґрунтованим та безпідставним, а відтак - протиправним.

Крім цього, в листі від 03 грудня 2015 року №1024-1.20/7-179 зазначено і про те, що 03 грудня 2015 року управлінням скасовано декларацію про початок виконання будівельних робіт від 11 вересня 2015 року №ЧВ 88 «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу» (повідомлення про внесення змін до декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 92 від 23 вересня 2015 року).

У запереченнях проти позову управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області вказувало, що позивачу було повернуто декларацію про початок виконання будівельних робіт на доопрацювання у зв'язку з тим, що відсутній дозвільний документ на початок виконання будівельних робіт.

Зважаючи на викладені вище висновки щодо протиправності дій та рішень управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області стосовно скасування декларації про початок виконання будівельних робіт від 11 вересня 2015 року №ЧВ 88 (повідомлення про внесення змін до декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 92 від 23 вересня 2015 року), наведені вище доводи відповідача в обґрунтування правомірності дій по поверненню позивачу декларації про готовність об'єкта до експлуатації є безпідставними.

В ході судового розгляду даної справи відповідач - суб'єкт владних повноважень не довів правомірність повернення позивачу декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині оскарження дій управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області щодо повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу в АДРЕСА_1» від 20 листопада 2015 року.

Водночас, заявлені позивачем до Державної архітектурно-будівельної інспекції України вимоги про визнання незаконними та протиправними дій щодо повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації, колегія суддів вважає безпідставними й необґрунтованими, оскільки, як вбачається з обставин справи, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України не учинялись жодні дії щодо повернення позивачу зазначеної декларації.

Відтак, позовні вимоги в зазначеній частині не підлягають задоволенню.

Статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України визначено один із найважливіших принципів адміністративного судочинства - принцип верховенства права, відповідно до якого згідно частини першої указаної статті людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

До того ж, указаний принцип є конституційним (стаття 8 Конституції України) й означає пріоритет прав та свобод людини, справедливість і гуманізм у діяльності адміністративних органів.

Отже, вирішуючи адміністративні справи, суд має перш за все виходити із того, що людина, її права та свободи є найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права повинен втілюватись через діяльність судової влади.

Відповідно до завдання, яке сформульовано у частині першій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, саме адміністративне судочинство спрямовано на захист прав, свобод, інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади та їх посадових і службових осіб.

Статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України визначені повноваження суду при вирішенні справи.

Відповідно до частини другої цієї статті у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

В ході судового розгляду справи встановлено, що інших недоліків при оформленні позивачем указаної декларації, ніж тих, про які зазначено в листі від 03 грудня 2015 року №1024-1.20/7-179, управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області не встановлено.

За таких обставин, враховуючи наведені вище норми матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача у даному випадку буде зобов'язання управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області та Державну архітектурно-будівельну інспекцію України зареєструвати подану 20 листопада 2015 року декларацію про готовність до експлуатації об'єкта «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу в АДРЕСА_1» останнім днем встановленого законодавством строку - 04 грудня 2015 року.

Відносно доводів управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області про те, що задовольнивши позовні вимоги про зобов'язання вчинити дії суд втрутиться у його дискреційні повноваження, то такі є помилковими, оскільки адміністративний суд, згідно положень пункту 2 частини четвертої статті 105 та пункту 3 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, наділений правом зобов'язувати суб'єкта владних повноважень вчиняти певні дії.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини першої та другої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини четвертої та шостої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Частиною першою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами станом на час розгляду справи доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених ОСОБА_4 позовних вимог, крім тих, що пред'явленні до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконними та протиправними дій щодо повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Щодо розподілу судових витрат необхідно зазначити таке.

За змістом статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач у разі задоволення заявлених позовних вимог просив суд стягнути сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу.

На підтвердження указаних вимог надав квитанції №292 від 21 квітня 2016 року та №14675500-1 від 25 квітня 2016 року про сплату судового збору у розмірі 3307 грн 20 коп.; договір про надання правової допомоги від 12 квітня 2016 року, укладений між ОСОБА_4 та адвокатом Байцаром І.Б.; додаткові договори про розмір і порядок внесення гонорару та відшкодування витрат; акти приймання-передачі послуг з правової допомоги від 18 травня 2016 року, від 12 серпня 2016 року від 16 вересня 2016 року.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року №4191-VI (далі - Закон №4191-VI) визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до статті 2 Закону №4191-VI у разі якщо сторона у цивільній чи адміністративній справі звільнена від оплати витрат на правову допомогу, компенсація таких витрат виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, у розмірі, що не перевищує 2,5 відсотка встановленої законом мінімальної заробітної плати в місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Компенсація витрат на правову допомогу виплачується за рахунок державного бюджету в межах видатків, передбачених Державній судовій адміністрації України на здійснення правосуддя місцевими загальними та місцевими адміністративними судам.

Отже, вказаними приписами Закону №4191-VI передбачено відшкодування витрат за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. При цьому розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VIII установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень; у погодинному розмірі: з 1 січня - 8,29 гривні, з 1 травня - 8,69 гривні, з 1 грудня - 9,59 гривні.

Однак, заявляючи вимогу про сплату витрат на правову допомогу в повній сумі відповідно до актів приймання-передачі послуг з правової допомоги, позивачем не було враховано наведених вище вимог законодавства та не зазначено розмір витрат на правову дорогу, що може бути стягнуто з урахуванням положень Закону №4191-VI про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у адміністративних справах.

Крім цього, з наявного у справі договору про надання правової допомоги від 12 квітня 2016 року вбачається, що підтвердженням оплати клієнтом за надану правову допомогу є довідка-квитанція із зазначенням суми внесеного гонорару, що видається адвокатом (пункт 2.4 договору).

Проте таку позивачем станом на день розгляду справи надано не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу.

Поряд з цим з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору, підтверджені належними документами.

Керуючись статтями 2, 8, 69, 70, 71, 86, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області та Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року, в тому числі повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 92 від 23 вересня 2015 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду сектору по роботі з дозвільними документами управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області Дзимински Л.А. від 03 грудня 2015 року №11-Д «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт».

Визнати протиправним та скасувати наказ управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області від 03 грудня 2015 року №40-Д «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт».

Зобов'язати управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області та Державну архітектурно-будівельну інспекцію України поновити в реєстрі запис про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 88 від 11 вересня 2015 року і повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 92 від 23 вересня 2015 року.

Визнати протиправними дії управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області щодо повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу в АДРЕСА_1» від 20 листопада 2015 року.

Зобов'язати управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області та Державну архітектурно-будівельну інспекцію України зареєструвати подану 20 листопада 2015 року декларацію про готовність до експлуатації об'єкта «Капітальний ремонт частини нежитлових приміщень з відновленням входу в АДРЕСА_1» останнім днем встановленого законодавством строку - 04 грудня 2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області та Державної архітектурно-будівельної інспекції України за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 судові витрати, що складаються з судового збору, у розмірі 3307 (три тисячі триста сім) грн 20 коп., сплачені згідно квитанцій №292 від 21 квітня 2016 року та №14675500-1 від 25 квітня 2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Судді О.П. Лелюк

Т.М. Брезіна

Г.Г. Спіжавка

Постанова у повному обсязі складена 21 вересня 2016 року.