Справа № 803/1282/16
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Справа № 803/1282/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, позивач) звернулося в суд із позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 6 047 грн. 05 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зареєстрований суб'єктом підприємницької діяльності, взятий на податковий облік, зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України. За відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 6 047 грн. 05 коп., в тому числі: з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів - 4 157 грн. 35 коп., по миту на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності - 1 889 грн. 70 коп. Відповідачем не погашено податковий борг у визначені законодавством терміни, тому позивач просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг в сумі 6 047 грн. 05 коп. в примусовому порядку.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року було відкрито скорочене провадження в даній адміністративній справі.

Копія ухвали від 25 серпня 2016 року про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місцезнаходження, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте поштове відправлення повернулося на адресу суду із довідкою відділення поштового зв'язку «за зазначеною адресою не проживає», тобто, копія ухвали не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин, а тому відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України слід вважати, що така копія ухвали вручена належним чином. Від відповідача у встановлений судом строк заперечень проти позову або заяви про визнання позову не надійшло, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу в порядку скороченого провадження відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності 23 листопада 2000 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Станом на 21 липня 2016 року за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 6 047 грн. 05 коп. в тому числі: з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів - 4 157 грн. 35 коп., по миту на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності - 1 889 грн. 70 коп., що підтверджується довідкою про наявність боргу по платежах до бюджету, розрахунком сум податкового боргу підприємця ОСОБА_1 та зворотнім боком облікової картки платника по вказаних платежах.

Податковий борг з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів виник за рахунок несплати відповідачем суми грошового зобов'язання донарахованого ГУ ДФС у Волинській області згідно податкового повідомлення-рішення від 9 липня 2015 року № в сумі 4 157 грн. 35 коп., в тому числі за основним платежем - 3 325 грн. 88 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 831 грн. 47 коп., винесеного на підставі акту перевірки від 18 травня 2015 року №3/03-20-17-03-06/НОМЕР_1.

Податковий борг по миту на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності виник через несплату фізичною особою-підприємцем суми грошового зобов'язання донарахованого ГУ ДФС у Волинській області згідно податкового повідомлення-рішення від 9 липня 2015 року № в сумі 1 889 грн. 70 коп., в тому числі за основним платежем - 1 511 грн. 76 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 377 грн. 94 коп., винесеного на підставі акту перевірки від 18 травня 2015 року №3/03-20-17-03-06/НОМЕР_1.

Вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем в адміністративному чи судовому порядку оскаржені не були.

З матеріалів справи вбачається, що позивач вживав заходи спрямовані на погашення податкового боргу, а саме: відповідачу, відповідно до статті 59 Податкового кодексу України, було надіслано податкову вимогу від 8 жовтня 2015 року №862-23, яка залишилася без належного реагування.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).

Відповідно до пунктів 95.1 - 95.3 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується податковий борг, щодо наявності та розміру якого відповідачем не подано до суду письмових заперечень, не надано доказів його сплати, вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості по сплаті податкового боргу в сумі 6 047 грн. 05 коп. підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно також виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5, 6 частини першої статті 183-3 цього Кодексу. Відтак, постанову суду слід звернути до негайного виконання.

Керуючись статтями 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави податковий борг в сумі 6 047 (шість тисяч сорок сім) грн. 05 коп.

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя А.Я. Ксензюк