Справа № 826/12022/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

20 вересня 2016 року № 826/12022/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Аблова Є.В., Мазур А.С., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела»
до третя особадержавної податкової інспекції у Біляївському районі головного управління Міністерства доходів і зборів в Одеській області Державної фіскальної служби України державна податкова інспекція у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
проскасування рішень,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Біляївському районі головного управління Міністерства доходів і зборів в Одеській області, Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів державна податкова інспекція у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Біляївському районі головного управління Міністерства доходів і зборів в Одеській області від 03.04.2014 № та рішення Державної фіскальної служби України про залишення скарги без розгляду від 04.08.2014 №867/6/99-99-10-01-02-15.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.05.2016 за результатами розгляду касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела» у даній адміністративній справі скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2015, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. У мотивувальній частині даної ухвали вказано, що судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин помилково застосовано положення пункту 60.5 статті 60 Податкового кодексу України, згідно з якою податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним у день набрання законної сили рішенням суду про скасування такого повідомлення-рішення. При цьому, судами не досліджено та не з'ясовано питання чи за належною адресою було надіслано податкове повідомлення-рішення від 30.07.2012 №/0 та чи отримував позивач вказане повідомлення-рішення. Адже, як зазначав позивач у письмових поясненнях, у вказаному податковому повідомленні-рішенні зазначена адреса: місто Київ, вулиця Московська, 43/11, тоді як місцезнаходженням позивача з 2008 року є інша адреса, а саме: 04070, місто Київ, вулиця Притисько-Микільська, 5, на яку відповідачем-1 надсилалось первісне податкове-повідомлення рішення. З'ясування вказаної обставини впливає на висновок про те, чи є податкове повідомлення-рішення від 26.10.2010 № /0 відкликаним.

Розгляд справи здійснено з урахуванням частини п'ятої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за результатами судового оскарження податкового повідомлення-рішення від 26.10.2010 №/0, останнє було частково скасовано, а зобов'язання частково зменшене, яке (у зменшеному розмірі) і було сплачено позивачем на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2011. Водночас, як стверджує позивач, останній не отримував податкового повідомлення-рішення від 30.07.2012 №/0, прийнятого на виконання вказаної постанови суду, а тому прийняття державною податковою інспекцією у Біляївському районі головного управління Міністерства доходів і зборів в Одеській області оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 03.04.2014 №, у зв'язку зі скасуванням ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.01.2014 постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2011 (на розмір зменшеного податкового зобов'язання), є необґрунтованим та таким, що суперечить положенням статті 60 Податкового кодексу України.

Державна фіскальна служба України під час нового розгляду даної справи проти задоволення позовних вимог заперечувала, вказавши про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, прийнятого на виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.01.2014 та у зв'язку з відкликанням попереднього податкового повідомлення-рішення від 26.10.2010 №/0 шляхом формування податкового повідомлення-рішення від 30.07.2012 №/0.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Подільському районі міста Києва Державної податкової адміністрації України проведено планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 24.04.2007 по 31.03.2009, валютного та іншого законодавства за період з 24.04.2007 по 31.03.2009, за результатами якої складено акт від 28.09.2009 №168/23-811/35059393.

Вказаною перевіркою встановлено, зокрема, порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела» абзацу 2 статті 8 Закону України «Про плату за землю» (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого занижено земельний податок у сумі 1 632 733,39 грн., у тому числі : за січень 2008 року в сумі 109 341,38 грн., за лютий 2008 року в сумі 109 341,38 грн., за березень 2008 року в сумі 109 341,38 грн., за квітень 2008 року в сумі 109 341,38 грн., за травень 2008 року в сумі 109 341,38 грн., за червень 2008 року в сумі 109 341,38 грн., за липень 2008 року в сумі 109 341,38 грн., за серпень 2008 року в сумі 109 341,38 грн., за вересень 2008 року в сумі 109 341,38 грн., за жовтень 2008 року в сумі 109 341,38 грн., за листопад 2008 року в сумі 109 341,38 грн., за грудень 2008 року в сумі 109 018,29 грн., за січень 2009 року в сумі 106 771,26 грн., за лютий 2009 року в сумі 109 771,26 грн., за березень 2009 року в сумі 109 771,26 грн.

На підставі викладеного, державною податковою інспекцією у Біляївському районі Одеської області прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.10.2010 №/0, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела» збільшено суму грошового зобов'язання з плати за землю на загальну суму 2 381 290,11 грн., в тому числі за основним платежем на 1 587 526,74 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 793 763,37 грн.

За результатами судового оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27.04.2011 у справі №2а-11548/10/1570 товариству з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела» відмовлено у задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення від 26.10.2010 №/0

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2011 у справі №2а-11548/10/1570, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27.04.2011 у справі №2а-11548/10/1570 скасовано, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 26.10.2010 №/0 в частині нарахування товариству з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела» суми податкового зобов'язання (земельного податку) в розмірі 874 731,04 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 437 365,52 грн.

З урахуванням вказаної постанови Одеського апеляційного адміністративного суду, державною податковою інспекцією у Біляївському районі Одеської області прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.07.2012 №0/0, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела» збільшено суму грошового зобов'язання з земельного податку на суму 1 069 193,55 грн., в тому числі за основним платежем на 712 795,70 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 356 397,85 грн.

За твердження позивача, що не заперечувалось відповідачами та третьою особою під час судового розгляду справи, товариством з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела» сплачено суму донарахованого земельного податку, зазначеного у податковому повідомленні-рішенні повідомлення-рішення № /0 від 30.07.2012 у розмірі 1 069 193,55 грн., з урахуванням постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2011 у справі №2а-11548/10/1570.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 23.01.2014 постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2011 у справі № 2а-11548/10/1570 скасовано, а постанову Одеського адміністративного суду від 27.04.2011 залишено в силі.

З урахуванням викладеного, державною податковою інспекцією у Біляївському районі головного управління Міністерства доходів і зборів в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.04.2014 №, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела» збільшено суму грошового зобов'язання із земельного податку на суму 1 312 096,56 грн., в тому числі за основним платежем на 874 731,04 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 437 365,52 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела» скористалося своїм правом на адміністративне оскарження зазначеного повідомлення-рішення від 03.04.2014 №, за результатами якого рішенням головного управління Міністерства доходів і зборів в Одеській області від 16.06.2014 №1304/10/15-32-10-02-07 та рішенням Державної фіскальної служби України від 04.08.2014 №867/6/99-99-10-01-02-15 вказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 03.04.2014 № та рішення Державної фіскальної служби України від 04.08.2014 №867/6/99-99-10-01-02-15 необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги таке.

Приписами пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

При цьому, згідно з пунктом 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

60.1.1. сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

60.1.2. контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу;

60.1.3. контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Як вбачається з матеріалів справи, державною податковою інспекцією у Біляївському районі Одеської області за результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.10.2010 №/0, яке постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2011 у справі №2а-11548/10/1570 визнано протиправним та скасовано в частині нарахування товариству з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела» суми податкового зобов'язання (земельного податку) в розмірі 874 731,04 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 437 365,52 грн.

За твердженням відповідачів, на підставі вказаного державною податковою інспекцією у Біляївському районі Одеської області прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.07.2012 №0/0.

З огляду на вказане суд звертає увагу, що перше податкове повідомлення-рішення (від 26.10.2010 №/0), у зв'язку з його частковим скасуванням постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2011 у справі №2а-11548/10/1570, вважається відкликаним у силу підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України.

У той же час, у відповідності до пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України, у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

У силу пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Аналогічні положення викладено у Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 №985.

Так, за твердженням позивача, останній не отримував податкового повідомлення-рішення від 30.07.2012 №0/0. На підтвердження вказаного, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17.05.2016 за результатами розгляду касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела» у даній адміністративній справі наголошено, що у вказаному податковому повідомленні-рішенні зазначена адреса: місто Київ, вулиця Московська, 43/11, тоді як місцезнаходженням позивача з 2008 року є інша адреса, а саме: 04070, місто Київ, вулиця Притисько-Микільська, 5, на яку державною податковою інспекцією у Біляївському районі Одеської області надсилалось первісне податкове-повідомлення рішення.

Разом з тим, відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, на виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.05.2016 та ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.06.2016 доказів вручення (надходження) товариству з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела» податкового повідомлення-рішення від 30.07.2012 №0/0 не надано.

Відтак, суд виходить з того, що податкове повідомлення-рішення від 26.10.2010 №/0 не є відкликаним у встановленому підпунктом 60.1.5 пункту 60.1 та пунктом 60.4 статті 60 Податкового кодексу України порядку, оскільки доказів вручення (находження) товариству з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела» податкового повідомлення-рішення від 30.07.2012 №0/0 наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено.

Таким чином, саме податкове зобов'язання, нараховане податковим повідомленням-рішенням від 26.10.2010 №/0, підлягає сплаті товариством з обмеженою відповідальністю «Аїсі Бела» у повному обсязі, у зв'язку з його чинністю (з урахуванням ухвали Вищого адміністративного суду від 23.01.2014) та не відкликанням останнього у встановленому податковим законодавством порядку, а податкове повідомлення-рішення від 03.04.2014 № є протиправним та підлягає скасуванню як таке, що прийняте контролюючим органом без достатньої на це правової підстави.

Щодо позовної вимоги про скасування рішення Державної фіскальної служби України про залишення скарги без розгляду від 04.08.2014 №867/6/99-99-10-01-02-15 суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 56.10 статті 56 Податкового кодексу України, рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

У свою чергу, приписами пункту 55.1 статті 55 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Згідно з пунктами 56.2-56.3 статті 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів.

Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Також, пунктом 56.6 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

Згідно з пунктами 56.8-56.9 статті 56 Податкового кодексу України, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або інша уповноважена посадова особа) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Водночас, відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписами пункту 8 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно з частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас, відповідно до зазначених норм, право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак, обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

З огляду на викладене вище, рішення суб'єкта владних повноважень є такими, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а, по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що останнім залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 03.04.2014 №.

Отже, вказане рішення саме по собі не є юридично значеним для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов'язку, а, відтак, рішення Державної фіскальної служби України про залишення скарги без розгляду від 04.08.2014 №867/6/99-99-10-01-02-15 безпосередньо не порушує права та інтереси позивача, з огляду на що суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Біляївському районі головного управління Міністерства доходів і зборів в Одеській області від 03.04.2014 №. В іншій частині позовних вимог суд вказує про необґрунтованість останніх.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Біляївському районі головного управління Міністерства доходів і зборів в Одеській області від 03.04.2014 №.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Судді Аблов Є.В.

Мазур А.С.