Справа № 22-а/0690/4496/11
Суддя: Миніч Т. І.
Дата ухвалення: 2011-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4496/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Миніч Т.І.

суддів: Борисюка Р. М.,

ОСОБА_1,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Державного Казначейства України на постанову Коростишівського районного суду від 23 листопада 2009 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі, Державного Казначейства України про визнання неправомірними дій та стягнення коштів, передбачених Законом України „Про соціальний захист дітей війни,

встановив:

У лютому 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом. Просила визнати неправомірними дії відповідачів щодо невиплати їй в повному обсязі надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, за 2006-2008 роки.

Постановою Коростишівського районного суду від 23 листопада 2009 року позов задоволено частково. Зобовязано Державне Казначейство України виділити та перерахувати Управлінню Пенсійного Фонду України в Коростишівському районі кошти в сумі 1018 грн.47 коп. для виплати їх ОСОБА_3 як надбавки до пенсії дитині війни за період з червня по 31 грудня 2008 року. В задоволенні вимог про стягнення коштів за 2006 та 2007 роки відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Державне Казначейство України порушує питання про скасування зазначеної постанови, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи. Зокрема зазначає, що Казначейство не є розпорядником цих коштів.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга Державного Казначейства України підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як зазначено у ч.1 ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (в редакції до 01.01.2008 року та після 22.05.2008 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі - Закону) мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Розміри прожиткового мінімуму на одну особу в 2008 році встановлені ст.58 Закону „Про Державний бюджет України на 2008 рік .

Положення ч.3 ст.28 Закону не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановленого іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Частиною 1 ст.8 Закону України „Про пенсійне забезпечення передбачено, що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Позивачка є пенсіонеркою, має статус дитини війни, підвищення пенсії отримала в розмірі меншому, ніж передбачено законом. Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обгрунтованість вимог позивачки за період з червня по 31.12.2008 року.

Відповідно до Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року №8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечують своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, а отже, є відповідачами у спорах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій.

З огляду на наведене, суд безпідставно поклав на Державне Казначейство України обовязок виділити кошти для виплати їх позивачці. За таких обставин висновок суду про неправомірність дій зазначеного відповідача суперечить нормам матеріального права, що згідно п.4 ч.1 ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови та ухвалення в цій частині вимог нового судового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Державного Казначейства України задоволити.

Скасувати постанову Коростишівського районного суду від 23 листопада 2009 року в частині вимог до Державного Казначейства України, ухваливши в цій частині нове судове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до Державного Казначейства України про визнання неправомірними дій та стягнення коштів, передбачених Законом України „Про соціальний захист дітей війни.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з днів набрання законної сили.

Головуючий

Судді: