Справа № 808/809/16
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2016 рокусправа № 808/809/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2 (дов.від 06.07.2016 року)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 р. у справі № 808/809/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу, -

ВСТАНОВИВ:

"04" березня 2016 р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області в якому, з врахуванням уточнень від 18.03.2016 року, просила визнати незаконною та скасувати вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску №Ф-1232 від 19.02.2016 у розмірі 1561, 61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії відповідача з нарахування йому недоїмки є протиправними і протизаконними, оскільки позивач є пенсіонером за віком та згідно до п.4 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» звільнений від сплати за себе єдиного внеску.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 р. у справі № 808/809/16 в задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу - відмовлено.

Постанову суду мотивовано відсутністю підстав для звільнення від сплати єдиного внеску, оскільки позивач отримує пенсію за вислугу років, що не звільняє від обов'язку сплати визначених законом платежів.

Не погодившись з постановою суду, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 р. у справі № 808/809/16, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд надав невірну оцінку обставинам по справі та не вірно тлумачив норми пенсійного законодавства щодо визначення підстав для звільнення від сплати єдиного внеску.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники відповідача. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників відповідача суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників відповідача не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 є суб'єктом підприємницької діяльності та перебуває на спрощеній системі оподаткування, зареєстрована як платник єдиного податку, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1.

Також позивач є пенсіонером, що підтверджується НОМЕР_2. Отримує пенсію за вислугою років та знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України.

ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області сформовано та надіслано позивачу вимогу про сплату недоїмки №Ф-1232 від 19.02.2016 року зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 1561,61 грн.

За результатами адміністративного оскарження даної вимоги, рішеннями №939/14/08-01-100413 від 18.12.2015 та № 1049/К/99-99-10-01-07-25 від 02.02.2016 позивачу відмовлено у скасуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Не погодившись з даним рішенням відповідача ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 4. ч. 1. ст. 4 вказаного Закону, платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України" №3609-VI від 07.07.2011р., яким статтю 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" було доповнено частиною четвертою такого змісту: "Особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування".

Отже, фізичні особи - підприємці, які є пенсіонерами за віком та які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску. З огляду на викладене, вбачається, що законодавцем окремо визначено умови за яких фізична особа-підприємець звільняється від сплати єдиного внеску, а саме обрання спрощеної системи оподаткування та отримання пенсії за віком або за інвалідністю.

З метою повного встановлення обставин по справі, як судом першої та судом апеляційної інстанцій, витребовувались докази з Пенсійного фонду України, щодо виду пенсії призначеної позивачу. Так, відповідно до наданих відповідей, що містяться в матеріалах справи, ОСОБА_3 отримує пенсію за вислугу років, передбачену п. «е» ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач перебуває на пенсії за вислугу років, а отже не звільняється від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі ч. 4 ст. 4 №2464-VI, оскільки пенсія за вислугу років призначена позивачу за вислугою років і такий вид пенсії не є пенсією за віком.

Доводи скаржника щодо відсутності зв'язку між видом призначеної пенсії та правом на звільнення від сплати єдиного внеску колегія суддів не приймає до уваги та вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлені види державних пенсій, а саме за цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

Види державних пенсій, які призначаються за Законом України "Про пенсійне забезпечення" визначені ст.2 цього Закону.

Положення п. "а" ч.1 ст.2 Законом України "Про пенсійне забезпечення" свідчать про те, що трудові пенсії поділяються на такі види як пенсії за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника та за вислугу років.

Таким чином, законодавцем передбачено різні види пенсій, кожен з яких має свої умови та підстави призначення, порядок нарахування тощо. В якості умови звільнення від сплати єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців чинним законодавцем передбачено перебування на пенсії за віком або на пенсії за інвалідністю, тобто окремо встановлено конкретні види пенсій. Набуття позивачем на теперішній час пенсійного віку не свідчить про те, що ОСОБА_3 отримує пенсію за віком. За таких обставин, колегія суддів не погоджується з доводами скаржника про те, що пенсія за віком є загальним поняттям, що свідчить про отримання пенсії особою, незважаючи на порядок та умови її призначення.

Посилання скаржника на приписи ст. 51 Закону №1788-XII, згідно яких пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком, не спростовують вищенаведених висновків суду. Оскільки право на пенсію позивачем отримано у зв'язку з досягненням визначеного законодавством спеціального трудового стажу, та не пов'язано з досягненням пенсійного віку, що є невід'ємною умовою призначення пенсії за віком.

Посилання представника позивача на наявні судові рішення, які набрали законної сили та якими визнано право ОСОБА_3 на звільнення від сплати єдиного внеску колегія суддів не приймає до уваги з огляду на наступне.

Згідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Даною нормою не передбачено обов'язку суду приймати до уваги та приводити свою практику у відповідність до рішень суду першої та апеляційної інстанцій. В той же час Верховним судом України, висновки якого є обов'язковими для всіх судів України, в постанові від 15.04.2014 року, висловлено позицію щодо розмежування поняття пенсії за віком та пенсії за вислугу років, й визнано, що особи, які отримують пенсію за вислугу років, та обрали спрощену систему оподаткування, не звільняються від сплати єдиного внеску, в розумінні приписів ч.4 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", оскільки не є пенсіонерами за віком.

В іншому доводи апеляційної скарги повністю повторюють правове обґрунтування заявлених позовних вимог, повністю розглянуті та спростовані судом першої інстанції під час судового розгляду заявленого позову, під час апеляційного перегляду справи свого підтвердження не знайшли.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 р. у справі № 808/809/16 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 р. у справі № 808/809/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко