Справа № 813/110/16
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2016 року № 813/110/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кедик М.В.

за участю секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

представники відповідачів не прибули,

третя особа не прибула

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства в Яворівському районі Львівської області Баліцької Людмили Ярославівни, Відділу Держземагентства в Яворівському районі Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділу Держземагенства у Жовківському районі Львівської області про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства в Яворівському районі Львівської області Баліцької Людмили Ярославівни, Відділу Держземагентства в Яворівському районі Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділу Держземагенства у Жовківському районі Львівської області, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення від 03.08.2015 № РВ-015 державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства в Яворівському районі Львівської області Баліцької Людмили Ярославівни про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- зобов'язати державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства в Яворівському районі Львівської області Баліцьку Людмилу Ярославівну здійснити державну реєстрацію земельної ділянки, яка знаходиться на території Бірківської сільської ради в садово-городньому товаристві "Нафтовик" площею 0,0872 га, наданої власнику земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення садівництва.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.06.2015 ОСОБА_2, власник земельної ділянки для ведення садово-городнього господарства, площею 0,0872 га, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 22.06.1994 Ясниською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення Ясниської сільської Ради народних депутатів від 30.03.1994 № XVII, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за АДРЕСА_1 подав державному кадастровому реєстратору Відділу Держземагентства в Яворівському районі Львівської області Баліцькій Людмилі Ярославівні заяву про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, а саме заяву про державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки разом з доданими до неї документами. 03.08.2015 державним кадастровим реєстратором Відділу Держземагентства в Яворівському районі Баліцькою Людмилою Ярославівною розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 30.06.2015 (реєстраційний № ЗВ-015) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, з таких підстав: частина земельної ділянки попадає на територію Жовківського району. Вважає, що державний кадастровий реєстратор Відділу Держземагентства в Яворівському районі Баліцька Людмила Ярославівна безпідставно відмовила ОСОБА_2 у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, яка знаходиться на території Бірківської сільської ради в садово-городньому товаристві "Нафтовик" площею 0,0872 га наданої у власність ОСОБА_2 для ведення садівництва.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, подав додаткові докази в обґрунтування позовних вимог, просив позов задовольнити.

Відповідач, державний кадастровий реєстратор Відділу Держземагентства в Яворівському районі Львівської області Баліцька Людмила Ярославівна проти позову заперечила з підстав викладених у запереченні. Зазначила, що державним кадастровим реєстратором Відділу Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 30.06.2015 (реєстраційний № ЗВ-015) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Оскільки, земельна ділянка гр. ОСОБА_2 про державну реєстрацію якої надійшла заява не повністю знаходиться на території Яворівського району (частина земельної ділянки знаходиться на території Жовківського району), що виходить за межі повноважень державного кадастрового реєстратора, тому було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації вище вказаної земельної ділянки.

Відповідач - 1 у судове засідання не прибула, у запереченнях просила суд здійснювати розгляд справи у без її участі.

Відповідач, Відділ Держземагентства в Яворівському районі Львівської області проти позову заперечив з підстав викладених у запереченні. Зазначив, що державним кадастровим реєстратором Відділу Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 30.06.2015 (реєстраційний № ЗВ-015) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Відповідач - 2 у судове засідання не прибув, у запереченнях просив суд здійснювати розгляд справи у без його участі.

Третя особа, відділ Держземагенства у Жовківському районі Львівської області в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 22.06.1994 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0872 га, яка розташована в с. Рокитне, Яворівського району, Львівської області. Землю передано для ведення садово-городнього господарства.

За замовленням ОСОБА_2 державним підприємством «центр державного земельного кадастру», було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки внатурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2, 01.05 для ведення садівництва, яка розташована на території Бірківської сільської ради в садово-городньому товаристві "Нафтовик", кадастровий номер НОМЕР_3.

ОСОБА_2 30.06.2015 звернувся до відділу Держземагентства у Яворівському районі Львівської області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Державним кадастровим реєстратором Відділу Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 30.06.2015 (реєстраційний № ЗВ-015) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення від 03.08.2015 № РВ-015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, з підстав: земельна ділянка попадає на територію Жовківського району.

Вважаючи рішення протиправним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюється Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 «Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Частиною 5 ст. 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор має посвідчення Державного кадастрового реєстратора та власну печатку. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Відповідно до ч. 10 розділу VIІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, якими посвідчено право власності чи постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Згідно з ч. 2 розділу Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок. У разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 1 січня 2013 року, такі кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом.

Місце розташування земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_2 з 1994 року є незмінним, що підтверджується розробленою Технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Зокрема, як вбачається з кадастрового плану земельної ділянки за результатами кадастрової зйомки, проведеної у 2014 році, площа, конфігурація земельної ділянки та опис суміжників відповідають державному акту на право приватної власності на землю, виданому у 1994 році.

Таким чином, земельна ділянка як об'єкт цивільних справ сформована у 1994 році не втратила свого статусу в розумінні цивільного та земельного законодавства, про що, зокрема, зазначено і у частині 10 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Відмова державного кадастрового реєстратора позбавляє позивача можливості у повному обсязі реалізувати його права, як власника щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно з довідкою садово-городнього товариства «Нафтовик» ОСОБА_2, володіє земельною ділянкою НОМЕР_4 площею 0,0872 га, у садово-городньому товаристві «Нафтовик» з початку існування кооперативу. Садове товариство знаходиться у підпорядкуванні Бірківської сільської ради.

Як вбачається, з відповіді Бірківської сільської ради від 15.06.2016 № 601, відповідно до планово-картографічних матеріалів проекту роздержавлення і приватизації земель спілки власників «Ясени», садово-городнє товариство «Нафтовик» знаходиться на території Бірківської сільської ради.

Згідно положення частини 5 статті 37 Закону України Про Державний земельний кадастр, виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватись на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) чи рішення суду.

Відповідно до частини 7 розділу Перехідних положень Земельного кодексу України громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідачем не надано достатніх та беззаперечних доказів правомірності відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності позивачу.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У розумінні ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства в Яворівському районі Львівської області Баліцької Людмили Ярославівни від 03.08.2015 № РВ-015 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

3. Зобов'язати державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства в Яворівському районі Львівської області здійснити державну реєстрацію земельної ділянки, належної ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2.

4. Стягнути з Відділу Держземагентства в Яворівському районі Львівської області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн 40 коп.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.