Справа № 522/4905/16-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 р.м.ОдесаСправа № 522/4905/16-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Тарасов А.В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Жука С.І.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 09 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси про визнання дій протиправними, зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію,-

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся позивач із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дії протиправними, зобов'язання нарахувати і виплати пенсії по втраті годувальника з 02.09.2013 року по 24.03.2014 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2016 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану ухвали та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а також враховуючи те що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, - дійшла висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3проживала однією сімєю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу. Після його смерті, 04.10.2013 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, однак їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує родинні стосунки між нею та померлим. Враховуючи вищевикладене, позивач звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю та 21.01.2014 року відповідна заява була задоволена.

Позивач звернулась до відповідача 27.02.2014 року із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, однак лише 24.03.2014 року вказана пенсія була призначена.

Враховуючи те, що відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків коли пенсія призначається з більш раннього строку, позивач просила задовольнити позовну заяву, визнати дії відповіді щодо відмови у призначенні пенсії по втраті годувальника з 02.09.2013 року протиправними, зобов'язання відповідача донарахувати та виплатити пенсію з 02.09.2013 року по 24.03.2014 року.

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем пропущено строки звернення до суду і, як наслідок адміністративний позов залишено без розгляду.

Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний суд України, в постанові від 01 березня 2016 року по справі №21-3397а15 вказав, що відповідно до частини другої статті 87 Закону № 1788-XII суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Таке ж правило закріплене частиною другою статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у якій йдеться про те, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, положення наведених норм права регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, однак не виплачених з вини ПФУ.

Водночас згідно з частиною другою статті 99 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 100 КАС адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Отже, спори у справах, пов'язаних з пенсійними виплатами, мають розглядатися у межах звернення до адміністративного суду, тобто в межах шестимісячного строку.

Відповідно до ч.1 ст..244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції колегією суддів не вбачається.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 197,199, 202, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 09 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси про визнання дій протиправними, зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О.

Судді: Жук С.І.

Семенюк Г.В.