Справа № 1207/15196/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року м. Київ К/800/24679/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Пасічник С.С., Ситников О.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська на постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 21.02.2013р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 09.04.2013р. у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська про визнання неправомірними та протиправними дій, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання неправомірними та протиправними дій відповідача щодо врахування в меншому розмірі, ніж фактично нараховувалась винагороди за вислугу років та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська здійснити перерахунок і виплату призначеної їй пенсії державного службовця з 01.02.2008р. з урахуванням фактично нарахованих та виплачених сум, а саме винагороди за вислугу років у розмірі 40%.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Луганська від 21.02.2013р. позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01.02.2008р. по 18.06.2012р. залишено без розгляду.

Постановою Жовтневого районного суду м. Луганська від 21.02.2013р., яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 09.04.2013р., позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська щодо неврахування при перерахунку пенсії позивачки винагороди за вислугу років у розмірі 40%. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 28.11.2012р. з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40% згідно довідки № 19001/05-061 від 04.12.2012р.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, за змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону України визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська та з 27.03.2002р. отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

У листопаді 2012 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40% зазначеної в довідці Державної податкової служби у Луганській області № 19001/05-061 від 04.12.2012р. Однак, відповідач відмовив їй у вказаному перерахунку з посиланням на те, що стаж державної служби позивачки відповідає 25% винагороди за вислугу років, зазначених у попередніх довідках наданих нею.

Згідно довідки Державної податкової служби у Луганській області № 19001/05-061 від 04.12.2012р. складові заробітної плати ОСОБА_1 на посаді головного державного ревізора-інспектора, на момент звільнення становили: посадовий оклад - 220 грн., надбавка за спеціальне звання - 130 грн., надбавка за вислугу років 40% згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 12.09.1997р. № 1013 - 140 грн. На всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 17).

Винагорода за вислугу років була встановлена позивачці протоколом № 1 засідання комісії по встановленню стажу роботи для виплат винагороди за вислугу років від 01.01.1998 року та довідки про стаж роботи для виплати за вислугу років працівників станом на 01.01.1998 року, на підставі якого Державною податковою адміністрацією в Луганській області був виданий наказ № 20 від 15.01.1998 року, яким ОСОБА_1 було встановлено винагороду за вислугу років у розмірі 40% (а.с. 12).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що надбавка за вислугу років, які отримувала позивачка та на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин, - ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не таким, які щодо спірних відносин є загальними (статті 33, 37 Закону України «Про державну службу» та стаття 2 Закону України «Про оплату праці»).

Крім того, суди виходили з того, що надбавку за вислугу років позивачці було встановлено з урахуванням стажу, який визначено рішенням відповідного органу, що відповідає вимогам Порядку виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.09.1997р. № 1013.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що стаж роботи позивачки на державній службі встановлено рішенням відповідного органу, відповідачем не надано доказів, які спростовують факт встановлення позивачці надбавки за вислугу років у відповідному розмірі, така надбавка підлягає врахуванню при призначенні пенсії, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 21.02.2013р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 09.04.2013р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: С.С. Пасічник

О.Ф. Ситников