Справа № 815/2732/16
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2732/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Рудченко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.05.2016р. №,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 10.05.2016р. №, посилаючись на те, що приписи ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», розповсюджується на суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу, тоді як ФОП ОСОБА_1, під час здійснення господарської діяльності, не здійснювала продаж товарів за готівкові кошти, а також не здійснює безготівкові розрахунки із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів, тощо, оскільки підприємцем здійснюється продаж товарів виключно в безготівковому порядку через розрахунковий рахунок у банківській установі. Також, позивач зазначає, що п.п.3.2 п.3 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 р. №481, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2013р. за №1686/24218, містить зовсім інші приписи, аніж ті на які посилається працівник податкового органу, та до того ж, вказаний нормативно-правовий акт не містить жодних положень щодо ведення обліку товарних запасів.

Відповідач Державна податкова інспекція у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 10.08.2016р. б/н), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 10.05.2016р. №, оскільки ФОП ОСОБА_1 належно не здійснюється облік товарних запасів, зокрема, у книзі обліку доходів та витрат, наданій до перевірки, відсутня інформація про сплату, кількість, та найменування товару отриманого для його продажу, тобто не обліковано товарні запаси у порядку, встановленому законодавствам, сума витрат безпосередньо пов'язаних з отриманням в цей день виручки за місцем їх реалізації на загальну суму 6391032грн., внаслідок чого порушено вимоги п.12 ст.3, ст.6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що представник відповідача Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до суду не з»явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, а також зважаючи на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, у період з 17.03.2016р. по 30.03.2016р. на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до направлення від 02.03.2016р. №107, наказу від 02.03.2016р. №124, виданих ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області, та згідно плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, головним державним інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 проведено документальну планову виїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р.

За наслідками вказаної перевірки ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області складено Акт №1183/15-52-13-03/НОМЕР_1 від 06.04.2016р. «Про результати документальної планової виїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р.», у висновках якого наголошено, що ФОП ОСОБА_1 належно не здійснюється облік товарних запасів, оскільки у книзі обліку доходів та витрат, наданій до перевірки, відсутня інформація про сплату, кількість, та найменування товару отриманого для його продажу, тобто не обліковано товарні запаси у порядку, встановленому законодавствам, сума витрат безпосередньо пов'язаних з отриманням в цей день виручки за місцем їх реалізації на загальну суму 6391032грн., внаслідок чого порушено вимоги п.12 ст.3, ст.6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі складеного Акта перевірки №1183/15-52-13-03/НОМЕР_1 від 06.04.2016р. ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області 10.05.2016р. винесено податкове повідомлення-рішення №.

Не погодившись з означеним податковим повідомленням-рішенням ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 10.05.2016р. №, позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання його протиправним та скасування.

Так, на думку суду, оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 10.05.2016р. №, винесено контролюючим органом правомірно, та з урахуванням положень чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, податкового законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, у Акті ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області №1183/15-52-13-03/НОМЕР_1 від 06.04.2016р. «Про результати документальної планової виїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р.», встановлено, що ФОП ОСОБА_1 належно не здійснюється облік товарних запасів, оскільки у книзі обліку доходів та витрат, наданій до перевірки, відсутня інформація про сплату, кількість, та найменування товару отриманого для його продажу, тобто не обліковано товарні запаси у порядку, встановленому законодавствам, сума витрат безпосередньо пов'язаних з отриманням в цей день виручки за місцем їх реалізації на загальну суму 6391032,00грн., а саме: 2013рік у сумі 2151425грн., 2014рік у сумі 1988822грн., 2015рік у сумі 2250785грн., що підтверджується відповідним реєстром податкових накладних.

Як встановлено судом, та вбачається з наданої повноважним представником відповідача ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області, та наявної в матеріалах справи Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність №1845 від 20.05.2011р., позивачем Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 облік товарних запасів здійснюється з порушенням вимог чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, податкового законодавства, оскільки у книзі обліку доходів та витрат відсутня інформація про сплату, кількість, та найменування товару отриманого для його продажу, тобто не обліковано товарні запаси у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995р. №265/95-ВР (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Статтею 6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідальність фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності за порушення вимог п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" встановлено ст.21 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", відповідно до якої фінансова санкція застосовується до суб'єктів підприємницької діяльності, які не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання.

Згідно з пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Форма Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок її ведення затверджено Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 р. №481, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2013р. за №1686/24218.

Відповідно до пункту 3 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 р. №481, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2013р. за №1686/24218 у разі обрання самозайнятою особою ведення Книги у паперовому вигляді: 1) самозайнята особа зобовязана подати до контролюючого органу за основним місцем обліку примірник Книги, на титульному аркуші якої зазначаються: прізвище, імя та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), податкова адреса, номер та дата свідоцтва про право на здійснення незалежної професійної діяльності (за наявності); 2) книга прошнурована, пронумерована, безоплатно реєструється в контролюючому органі. Книга засвідчується підписом керівника або заступника контролюючого органу та скріплюється печаткою; 3) записи у Книзі виконуються розбірливо чорнилом темного кольору або кульковою ручкою. Внесення виправлень здійснюється шляхом нового запису, який засвідчується підписом самозайнятої особи; 4) у разі необхідності реєстрації нової Книги протягом податкового (звітного) періоду записи в ній продовжуються наростаючим підсумком, а попередня Книга залишається у самозайнятої особи.

Згідно з пунктами 5, 6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013р. №481 записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід.

Самозайняті особи заносять до Книги відомості в такому порядку: 1) у графі 1 зазначається дата запису; 2) у графі 2 відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг); 3) у графі 3 вказується сума повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) та/або повернутої передплати; 4) графа 4 розраховується як різниця між отриманим доходом від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності (графа 2) та сумою повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) (графа 3); 5) у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо повязані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг; 6) у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо повязані з отриманням доходу за підсумками дня; 7) у графі 7 відображається сума витрат на оплату праці та нарахування на оплату праці найманих осіб, понесені у звітному місяці; 8) у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо повязаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, звязку, орендних та комунальних платежів тощо; 9) у графі 9 зазначається сума чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період (графа 4) та сумою понесених витрат від провадження господарської або незалежної професіональної діяльності (графи 6, 7, 8).

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що обов'язок ведення обліку товарних запасів не покладений на суб'єктів підприємницької діяльності, які є платниками єдиного податку, та не зареєстровані платниками податку на додану вартість. Натомість фізичні особи - підприємці, які перебували на загальній системі оподаткування, відповідно до вимог п.12 ст.3, та ст.6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" зобов'язані вести облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством. При цьому, незважаючи на те, що для фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності законодавчо чітко не визначено порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, проте мати первинні документи на товар такі підприємці повинні.

Аналогічні норми щодо заборони торгівлі товаром, отриманим без документів, містяться і в інших нормативних документах, що регулюють порядок здійснення торговельної діяльності, зокрема, п.17 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006р. №833, згідно з яким заборонена торгівля товаром, отриманим без документів, передбачених законодавством, а саме тих, що засвідчують їх якість, та безпеку, а п.4 ст.16 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що реалізація товарів, що підлягають обов'язковій сертифікації, без сертифікатів відповідності (їх копій, засвідчених продавцем) або свідоцтва про визнання іноземних сертифікатів забороняється.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні, податкові накладні, та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для оприбуткування товарів із внесенням до облікових бухгалтерських реєстрів та підтвердження права власності на них.

Як встановлено судом, та зазначено у Акті ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області №1183/15-52-13-03/НОМЕР_1 від 06.04.2016р., котрий в силу вимог Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015р. №727, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015р. за №1300/27745 (зі змінами та доповненнями), є носієм доказової інформації про допущені ФОП ОСОБА_1 порушення вимог п.12 ст.3, ст.6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», протягом перевіряємого періоду ФОП ОСОБА_1 не була платником єдиного податку, та зареєстрована платником податку на додану вартість, а відтак, позивач зобовязана вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Аналогічна позиція викладена Вищим адміністративним судом України в Ухвалах від 03.06.2014р. по справі №К-38099/10 (код в ЄДРСР 39720910), від 09.10.2013р. по справі №К/9991/24198/11 (код в ЄДРСР 34208938).

Відповідно до ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Безумовною підставою для застосування фінансових санкцій у розумінні ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», є реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку, при цьому, позивачем ФОП ОСОБА_1 до матеріалів справи не надано жодних документів (накладних, товарно-транспортних накладних та інших документів бухгалтерського обліку), на підставі яких підприємцем здійснювався облік товарів.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що облік товарних запасів ФОП ОСОБА_1 здійснюється з порушенням вимог чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, податкового законодавства, оскільки у книзі обліку доходів та витрат відсутня інформація про сплату, кількість, та найменування товару отриманого для його продажу, тобто не обліковано товарні запаси у порядку, встановленому законодавствам.

При цьому, судом зясовано, що позивачем - ФОП ОСОБА_1 до суду не надано жодних доказів, які б спростовували виявлені фахівцем ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області порушення вимог п.12 ст.3, ст.6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Між тим, судом відхиляються, та не приймаються до уваги посилання ФОП ОСОБА_1 на те, що перевіряючим у Акті перевірки №1183/15-52-13-03/НОМЕР_1 від 06.04.2016р.безпідставно здійснено посилання на ст.6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», так як її виключено, оскільки перевірка ФОП ОСОБА_1 охоплювала період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р., тоді як ст.6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» виключено на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій» від 1 липня 2015року №569-VIII (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій» він набирає чинності з дня його опублікування.

Судом встановлено, що Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій» від 1 липня 2015року №569-VIII опубліковано в газеті «Голос України» від 23.07.2015р. №131.

Отже, судом встановлено, що ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області у Акті перевірки №1183/15-52-13-03/НОМЕР_1 від 06.04.2016р. правомірно здійснено посилання на положення ст.6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки встановлені фахівцем органу доходів і зборів порушення ФОП ОСОБА_1, у тому числі, мали місце під час дії приписів ст.6 вказаного Закону.

Також, на думку суду, є хибними твердження позивача відносно того, що на ФОП ОСОБА_1 не розповсюджуються приписи ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки під час здійснення господарської діяльності підприємцем не здійснювалося продажу товарів за готівкові кошти, а також не здійснювалося безготівкових розрахунків із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів, тощо, та ФОП ОСОБА_1 здійснювала продаж товарів виключно в безготівковому порядку через розрахунковий рахунок у банківській установі, виходячи з наступного.

Згідно з п.1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004року №22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22.03.2004р. за №377/8976 (зі змінами та доповненнями) безготівкові розрахунки перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Таким чином, судом встановлено, що при здійсненні продажу товарів виключно в безготівковому порядку через розрахунковий рахунок у банківській установі ФОП ОСОБА_1, у розумінні приписів п.1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004року №22, здійснювала безготівкові розрахунки, а тому відповідно до вимог п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", позивач зобовязана вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо правомірності, та ґрунтовності винесення Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області спірного податкового повідомлення-рішення від 10.05.2016р. № щодо застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 12782064грн.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.05.2016р. №, не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, податкового законодавства, отже задоволенню не підлягають.

У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, відповідно до положень ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.05.2016р. №, відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.