Справа № 243/6746/16-а
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/220/2016
Номер справи 243/6746/16-а
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

«15» вересня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

з участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2»янського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Словянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Словянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона працює на посаді головного спеціаліста Відділу з питань праці та соціально - трудових відносин Управління соціального захисту населення ОСОБА_2»янської міської Ради Донецької області з 25 вересня 2001 року по теперішній час.

Вона перебуває на обліку в Словянському обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком з 19 вересня 2013 року..

Починаючи з 01 квітня 2015 року по теперішній час пенсію вона не отримувала, чим грубо порушувалися її конституційні права. На її звернення до відповідача з цього приводу вона 30 травня 2016 року отримала відповідь, згідно якої пенсія їй не виплачувалася на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213- VII.

Позбавлення її з 01 квітня 2015 року по теперішній час права на отримання раніше призначеної пенсії за віком є звуженням її конституційного права на соціальний захист і порушує її Конституційні права на соціальний захист.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 VII, який скасовує норми щодо пенсійного забезпечення державних службовців та суддів, прийнятий після призначення їй пенсії за віком і не може бути підставою для невиплати їй пенсії, оскільки обмежує права на соціальне забезпечення, передбачене Конституцією України.

До того ж, цей ОСОБА_4 передбачає не виплату пенсій або довічного грошового утримання, які призначені у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій та статус суддів», «Про прокуратуру», «Про державну службу», «Про статус народного депутата України». Її позбавили виплати пенсії, яка призначена їй за віком, тобто згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення». В статті 85 даного Закону також внесені відповідні зміни. Таким чином, дія Закону, на який посилається відповідач, на неї в даній частині взагалі не поширюється.

Окрім того, відповідно до Рішення Конституційного Суду України по справі № 20-рн від 01 грудня 2004 року ( справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод ( ст.22) та не відповідають вимогам ч.5 ст. 17, ст.ст. 126, 130 Конституції України ( є неконституційними).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, на обґрунтування яких послалася на обставини, викладені у позовній заяві.

Просить суд визнати неправомірними дії Словянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, які полягають у припиненні нарахування та виплати їй пенсії за віком, призначеної та виплачуваної відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду України, створених зі страхових внесків, з 01 квітня 2015 року по теперішній час.

Зобов»язати Словянське обєднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та відновити виплату їй з 01 квітня 2015 року, призначеної їй на термін довічно пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Судові витрати покласти на відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_2»янського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_3, що діє на підставі Довіреності № 1999/10 від 04 лютого 2016 року ( а.с. 13 ), не визнав заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 та пояснив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку ОСОБА_2»янського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області з січня 2013 року та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, позивач працює на посаді державного службовця з 25 вересня 2001 року по теперішній час.

З 01 квітня 2015 року позивачу припинено виплату пенсії у зв»язку із тим, що згідно ст. 47 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року визначено, що тимчасово у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсій до спеціальних законів, пенсії не виплачуються ( крім інвалідів I та II груп, інвалідів III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

26 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2»янського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про поновлення виплати пенсії.

02.08.2016р. Слов'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області винесло Рішення №108 про відмову в поновленні пенсії за віком ОСОБА_1.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не можу бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20/20 визначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громади та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень (абзац сьомий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення). При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статтю 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії"" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено у рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії"" від 21.10.2004р. (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення).

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, бюджет Пенсійного фонду України затверджується Урядом. Таким чином, Верховна Рада України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України органом, який реалізує таку політику.

Отже, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Опираючись на вказані доводи Слов'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області вважає що у ОСОБА_1 відсутні підстави для нарахування та виплати пенсії з 01.04.2015р.

Також зазначив, що відповідно до ч.І, 2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України законодавчо встановлено наступне: адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду; для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлене інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У позовній заяві ОСОБА_1 жодним чином не пояснює причини пропуску нею строку звернення з цим позовом до адміністративного суду, про припинення їй виплати пенсії з 01 квітня 2015 року ОСОБА_1 повинна була дізнатися не пізніше 01 травня 2015 року. За таких умов приходить до висновку про те, що позов подано фактично з пропуском строку звернення до адміністративного суду, та його потрібно залишити без розгляду.

Просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.( а.с. 15-16).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2»янського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов»язання вчинити певні дії не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України ( ч.2 ст.6).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України ( ч.2 ст. 19).

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.ст. 1 та 3 Конституції України, Україна є соціальною, правовою державою, в якій людина, її життя, здоров»я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов»язком держави. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх старості.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх участі у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсія за віком призначається у зв»язку із трудовою діяльністю, заслужена попередньою працею, є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов»язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Право на одержання пенсії за віком також гарантується ст. 46 Конституції України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов»язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 IV.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно у грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 згідно Заяви № 5615 від 16 жовтня 2013 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 IV та вона продовжує працювати на посаді головного спеціаліста з питань використання трудових ресурсів, зайнятості та альтернативної служби сектору соціально- трудових відносин Відділу з питань праці та соціально трудових відносин Управління соціального захисту населення ОСОБА_2»янської міської Ради Донецької області, що підтверджується Довідкою Управління соціального захисту населення ОСОБА_2»янської міської Ради Донецької області № 09 -106/37 від 31 серпня 2016 року ( а.с.12).

До 01 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 IV, але з 01 квітня 2015 року виплата пенсії за віком позивачу, як особі, яка працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії за спеціальним законом, була припинена виплата раніше призначеної за Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» пенсії у зв»язку із внесенням змін відповідно до ст.12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» визначено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсій до спеціальних законів, пенсії не виплачуються ( крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

Абзацом 4 частини 2 наведеної статті Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 IV також передбачено, що після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_1 у період спірних правовідносин працювала та продовжує працювати на посади державного службовця, а отже відноситься до переліку осіб, які зазначені у абзаці 2 частини 2 статті 47 Закону № 1058-IV.

26 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2»янського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області з питання виплати пенсії та отримала відповідь - Рішення № 108 від 02 серпня 2016 року, в якому відповідач посилається на набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, яким внесено зміни до ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 IV та встановлено тимчасовий період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються з посиланням на те, що ОСОБА_1 працює на посаді державного службовця з 25 вересня 2001 року по теперішній час ( а.с.4).

З 01 квітня 2015 року виплата пенсії за віком ОСОБА_1 була припинена відповідно до ст.12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Враховуючи зміни в законодавстві, з 01 квітня 2015 року припинення виплати їй пенсії було правомірним, а підстави для подальшої виплати спірної пенсії з квітня 2015 року тимчасово відсутні.( а.с.4)

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно Законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Закон України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 IV, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов»язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов»язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального Пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Отже, Закон України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 IV є спеціальним законом, норми яких застосовуються при призначенні пенсії окремим категоріям громадян.

Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 IV, пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов»язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім»ї у випадках, визначених цим Законом.

Пенсіонер особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім»ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених Законом.

Згідно частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 IV у редакції на час виникнення спірних правовідносин із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 VIII тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року у період роботи особи ( крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 VIII порядок виплати пенсії ( щомісячного довічного грошового утримання ) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Зміст вказаних правових норм дає підстави стверджувати про наступний порядок їх правового застосування: у разі, якщо особа, якій призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 IV ( незалежно від часу призначення) працює на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами ( «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інші), станом на 01 квітня 2015 року, починаючи з цієї дати до кінця 2015 року та на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року виплата пенсії їй не проводиться.

Аналізуючи зазначені норми, суд зазначає, що з 01 квітня 2015 року не виплачується пенсія особі, якій призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 IV, якщо вона станом на 01 квітня 2015 року працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII абзаци 2 та 3 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 IV викладено в такій редакції « Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам ( крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» призначені пенсії ( щомісячне довічне грошове утримання) не виплачуються».

ОСОБА_4 є чинним, його положення не було визнано неконституційними.

Таким чином, законодавчо встановлено заборону виплати з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 IV за віком, особам які працюють на окремих посадах, у тому числі державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу».

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 станом на 01 квітня 2015 року та до теперішнього часу продовжує працювати на посаді головного спеціаліста Відділу з питань праці та соціально трудових відносин Управління соціального захисту населення ОСОБА_2»янської міської Ради Донецької області, має спеціальний стаж роботи з 25 вересня 2001 року, що дає право на призначення пенсії за спеціальним законом за умови звільнення з посади, а отже позивач відноситься до переліку осіб, які визначені абзацом 2 частини 2 статті 47 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 IV.

Суд зазначає, що умовою для призупинення виплати пенсії позивачу є перебування її на посаді державного службовця та наявність права на отримання пенсійного забезпечення.

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в Ухвалі від 28 січня 2016 року по справі № 233/3637/15-а, від 19 лютого 2016 року по справі № 334/5993/15-а, від 11 березня 2016 року по справі № 308/8620/15-а, від 05 квітня по справі № 577/3755/15-а.

Також пункт 5 Розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 VIII та ОСОБА_4 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII не містять будь - яких вимог щодо поновлення виплати пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 IV, а єдиною підставою для поновлення виплати пенсій, згідно статті 47 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 IV є звільнення з роботи на посадах, передбачених у абзаці 2 частини 2 статті 47 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 IV.

Таким чином, відповідач, припинивши позивачу з 01 квітня 2015 року виплату пенсії, діяв відповідно до вимог законодавства, правові підстави для поновлення виплати позивачу призначеної пенсії за віком відсутні і тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Словянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 100,104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 IV, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 VIII, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Словянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії відмовити у зв»язку з відсутністю підстав.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_2»янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини цієї постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови складеної у повному обсязі.

Постанова постановлена та підписана в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Слов»янського

міськрайонного суду ОСОБА_5.