Справа № 805/1591/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабаш Г.П.
Суддя-доповідач - Міронова Г. М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року справа №805/1591/16-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Челахової О.О., за участю позивача особисто, представника позивача Мізюка С.В., представника відповідача № 1 Лубкіної О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги ОСОБА_4, Слов'янського міського відділу (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року у справі № 805/1591/16-а за позовом ОСОБА_4 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Ліквідаційної комісії Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 07.06.2016 року (згідно поштового штемпелю на конверті) звернувся до суду з адміністративним позовом (який було уточнено), в якому просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області № 24 о/с лк від 19.04.2016 року в частині його звільнення за пп. «з» п. 63 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС; відновити його, старшого прапорщика міліції на посаді помічника дільничного інспектора Билбасівського відділення міліції Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Слов'янськ та Слов'янського району); стягнути зі Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Слов'янськ та Слов'янського району) на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 02.02.2016 року по день винесення постанови у справі; зобов'язати ГУМВС України в Донецькій області звільнити його за пп. «а» п. 63 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС (за віком); стягнути зі Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області на його користь вихідну допомогу в розмірі 28614 грн. 03 коп.; стягнути зі Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області на його користь компенсацію за невикористану відпустку.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року у справі № 805/1591/16-а адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з Ліквідаційної комісії Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_4 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 02.02.2016 року по 19.04.2016 року у розмірі 7834 (сім тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 20 коп. (з відрахуванням податків, зборів та інших обов'язкових платежів).

Стягнуто з Ліквідаційної комісії Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу у розмірі 31408 (тридцять одна тисяча чотириста вісім) грн. 02 коп. (з відрахуванням податків, зборів та інших обов'язкових платежів).

Стягнуто з Ліквідаційної комісії Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_4 компенсацію за невикористану відпустку у кількості 38 діб у розмірі 5219 (п'ять тисяч двісті дев'ятнадцять) грн. 18 коп. (з відрахуванням податків, зборів та інших обов'язкових платежів).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з даною постановою суду першої інстанції, позивач та відповідач № 2 подали апеляційній скарги.

Позивач в своїй апеляційній скарзі просив: змінити постанову суду першої інстанції в частині стягнення з Ліквідаційної комісії Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області компенсації за невикористану відпустку в розмірі 5219 грн. 18 коп., стягнувши на його користь компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 18541 грн. 83 коп.; скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в стягненні на його користь з Ліквідаційної комісії Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області грошового забезпечення за період часу з 20.04.2016 року по 09.08.2016 року та стягнути на його користь середнє грошове забезпечення за даний період в розмірі 10683 гривні, в решті постанову залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що, стягуючи з відповідача на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, одноразову грошову допомогу та компенсацію за невикористану відпустку, судом було відмовлено в задоволенні позовної вимоги в частині стягнення грошового забезпечення за період з 20.04.2016 року по 09.08.2016 року та суд не звернув уваги на ту обставину, що в даному випадку цей проміжок часу є затримкою розрахунку при звільненні. Судом першої інстанції не враховано, що положеннями ст.ст. 116, 117 КЗпП України передбачено строки розрахунку з робітником, та відповідальність роботодавця за несвоєчасне проведення розрахунку з робітником.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити у позовних вимогах у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що постанова суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню.

Щодо стягнення зі Слов'янського МВ грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13.03.2015 року по 02.11.2015 року в сумі 27416,85 грн. апелянт зазначає, що вимога про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за своєю природою є похідною від вимоги визнання наказу про звільнення незаконним. Оскільки суд, приймаючи рішення, дійшов висновку, що при прийнятті наказу № 24 ос лк в частині звільнення позивача ГУМВС України в Донецькій області діяло у межах повноважень, то вимога стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не може підлягати задоволенню.

Щодо стягнення зі Слов'янського МВ одноразової грошової допомоги у розмірі 56147,60 грн. апелянт зазначає, що судом для розрахунку цієї допомоги взято середньомісячну заробітну плату позивача на серпень 2014 року, що є неприпустимим. На думку апелянта до розрахунку одноразової вихідної допомоги позивачу мають бути включені лише основні види грошового забезпечення - посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка з вислугу років.

Щодо стягнення компенсації за невикористані дні відпустки у сумі 5219,18 грн. апелянт зазначає, що первісний позов подано позивачем у червні 2016 року, характер вимог якого полягав у визнанні наказу про звільнення незаконним, поновлення на посаді та стягнення коштів за час вимушеного прогулу. А вже після початку розгляду справи по суті, на судовому засіданні позивачем подано уточнений позов.

Апелянт вважає, що суд порушив норми ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства, оскільки розглянув уточнені вимоги позивача, які заявлені після початку судового розгляду справи по суті.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги позивача та заперечували проти доводів апеляційної скарги відповідача № 2.

Представник відповідача № 1 в судовому засідання підтримав доводи апеляційної скарги відповідача № 2 та просив скасувати постанову суду першої інстанції, та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апеляційну скаргу позивача просив залишити без задоволення. Не заперечував ту обставину, що невиплата позивачеві грошове забезпечення після 01 лютого 2016 року є невиконанням судового рішення.

Представник відповідача № 2 в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З огляду на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив службу в органах внутрішніх справ з 15 лютого 1996 року, з - 01.11.2011 року - на посаді помічника дільничного інспектора міліції Билбасівського селищного відділення міліції Слов'янського міського відділу (з обслуговування м. Слов'янськ та Слов'янського району) Головного управління МВС України в Донецькій області (а.с. 5, 176-180).

Відповідно до наказів Міністерства внутрішніх справ України № 805 від 29.07.2014 року та № 1535 о/с від 12.08.2014 року позивача звільнено з органів внутрішніх справ через здійснення вчинків, що дискредитують звання рядового й начальницького складу (а.с. 178).

Вказані накази оскаржені позивачем в судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2016 року у справі №808/7301/14 апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задоволено. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року у справі № 808/7301/14 скасовано, прийнято нову постанову. Позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України № 805 від 29.07.2014 року в частині притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності. Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України № 1535 о/с від 12.08.2014 року в частині звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ відповідно до п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за здійснення вчинків, що дискредитують звання рядового й начальницького складу. Поновлено ОСОБА_4 на службі в органах внутрішніх справ України. Зобов'язано Слов'янський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.08.2014 року по 01.02.2016 року (а.с. 13-17).

16.03.2016 року позивач звернувся до Голови ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецькій області із заявою, в якій просив виконати рішення суду шляхом видання наказу про його поновлення на службі. Після його поновлення позивач просив звільнити його з органів внутрішніх справ за п. 63 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за віком - при досягненні віку, встановленого п. 5 цього Положення) (а.с. 10).

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 19.04.2016 року № 24 о/с лк старшого прапорщика міліції ОСОБА_4 поновлено на посаді помічника дільничного інспектора міліції Билбасівського селищного відділення міліції Слов'янського міського відділу (з обслуговування м. Слов'янськ та Слов'янського району) Головного управління МВС України в Донецькій області з 13 серпня 2014 року на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого року у справі № 808/7301/14 (ДО/808/697/14) (а.с. 11).

У пункті 2 вказаного наказу зазначено, що згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ вирішено вважати звільненим у запас Збройних Сил з 06 листопада 2015 року за п. 63 «з» (через скорочення штатів) старшого прапорщика міліції ОСОБА_4 - помічника дільничного інспектора міліції Билбасівського селищного відділення міліції Слов'янського міського відділу (з обслуговування м. Слов'янськ та Слов'янського району) Головного управління МВС України в Донецькій області (а.с. 11).

Листом Головного управління МВС України в Донецькій області від 20.04.2016 року за № С-218/12/02-2016 позивача повідомлено про його поновлення на посаді з 13.08.2014 року до 06.11.2015 року та звільнення з органів внутрішніх справ з 06.11.2015 року. Також, зазначеним листом позивача повідомлено про необхідність прибуття до ліквідаційної комісії Слов'янського міського відділу для проведення повного розрахунку (а.с. 9).

Колегія суддів вважає постанову суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

При вирішенні питання щодо правомірності/неправомірності оскаржуваного наказу суд виходить з наступного.

Як зазначалося вище позивач 16.03.2016 року звернувся до начальника Голови ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецькій області із заявою, в якій просив виконати рішення суду шляхом видання наказу про його поновлення на службі. Після його поновлення позивач просив звільнити його з органів внутрішніх справ за пп. «а» п. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за віком - при досягненні віку, встановленого п. 5 цього Положення) (а.с. 10).

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначається Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення).

Звільнення зі служби осіб рядового і молодшого начальницького складу провадиться начальниками, яким таке право надане Міністром внутрішніх справ (п. 69).

Пунктом 63 «а» Положення визначено, що особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): зокрема, за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 5 цього Положення.

Відповідно до п. 5 Положення особи рядового і молодшого начальницького складу в органах внутрішніх справ перебувають: чоловіки - до 45-річного віку, жінки - до 40-річного віку. При необхідності та за згодою цих осіб, за умови їх придатності до служби, строк служби може бути продовжено їм до п'яти років начальниками, яким надано право призначати на посади рядового і молодшого начальницького складу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача звільнено з органів внутрішніх справ за п. 63 «з» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Підставою для такого звільнення стали пункти 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VІІІ) національна поліція України (далі - поліція)- це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VІІІ встановлено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Пунктом 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIІI передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Згідно п. 10 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VІІІ працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Відповідно до пп. «з» п. 64 Положення особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто, станом на день подання рапорту про звільнення його з органів внутрішніх справ за п. 63 «а» Положення позивач досяг віку встановленого пунктом 5 цього Положення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про скасування спірного наказу в частині зобов'язання ГУМВС України в Донецькій області звільнити ОСОБА_4 за п. 63 «а» Положення, суд першої інстанції зазначив, що позивач всупереч вимогам п. 68 Положення не звернувся до начальника органу внутрішніх справ з рапортом про прийняте ним рішення щодо звільнення з ОВС на вказаних підставах.

Колегія суддів вважає такий довід безпідставним та звертає увагу на той факт, що вимоги пункту 68 Положення встановлюють обов'язок особи, яка вирішила звільнитися з органів внутрішніх справ за власним бажанням, а не за віком, звернутися до начальника з відповідним рапортом.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ГУМВС України в Донецькій області не було з'ясовано підстав написання позивачем заяви про звільнення.

Спірний наказ є таким, що не відповідає Положенню про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ в частині вищенаведених норм.

Цей наказ виданий відповідачем з порушенням правил використання повноважень, оскільки зазначені повноваження спрямовані для належного формування органів внутрішніх справ, а не для безпідставного звільнення зі служби працівників органів МВС. Спірний наказ не є обґрунтованим тому, що прийнятий без урахування всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення.

А саме: відповідач, приймаючи спірний наказ, не взяв до уваги, що позивач звернувся 16.03.2016 року з відповідним рапортом про звільнення його з органів ОВС за віком, при цьому наказ про поновлення позивача на посаді за судовим рішенням від 01.02.2016 року відповідач на цей час ще не видав. Відповідач не прийняв за наслідками розгляду рапорту відповідного рішення і відповідь надав 20.04.2016 року вже після звільнення позивача. Натомість відповідач, ігноруючи вказаний рапорт позивача, приймає 19.04.2016 року наказ про звільнення за іншими обставинами.

Порушеними є також принцип рівності та пропорційності, зокрема дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення.

Таким чином ГУ МВС України в Донецькій області порушені пункти 1, 2, 3, 7, 8, ч. 3 ст. 2 КАС України.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог щодо скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області № 24 о/с лк від 19.04.2016 року в частині підстав звільнення ОСОБА_4 за пунктом 63 «з» Положення (за скороченням штатів) внаслідок його протиправності.

Крім того, виходячи з дискреційних повноважень ГУ МВС України в Донецькій області, Слов'янського міського відділу (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, колегія суддів вважає необхідним зобов'язати ГУ МВС України в Донецькій області вирішити питання щодо звільнення позивача з органів внутрішніх справ за пп. «а» п. 63 Положення (за віком).

Зазначений спосіб судового захисту узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи відповідно до абзаців 10, 11 частини 2 статті 162 КАС України та дискреційними функціями відповідачів.

Внаслідок визнання протиправним та скасування зазначеного спірного наказу в частині підстав звільнення ОСОБА_4 з посади підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, одноразової грошової допомоги та компенсації за невикористану відпустку, які є похідними від протиправності наказу про звільнення.

Згідно п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

З матеріалів справи вбачається, що позивача постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2016 року поновлено на посаді з 13.08.2014 року, але фактично рішення було виконано лише наказом ГУМВС України в Донецькій області від 19.04.2016 року.

Отже, у зв'язку з несвоєчасним прийняттям наказу ГУМВС України в частині поновлення позивача на службі в органах внутрішніх справ України, на користь позивача підлягає стягненню грошове забезпечення за період з 02.02.2016 року по 19.04.2016 року.

Щодо розміру грошового забезпечення, що підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно абз. 1, 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

В матеріалах справи наявна довідка Слов'янського МВ ГУ МВС України в Донецькій області від 05.08.2016 року за № 9647/303/07-2016, з якої вбачається, що в червні 2014 року позивачу нараховано грошове забезпечення у розмірі 2712,64 грн., у липні 2014 року - 3269,74 грн. (а.с. 127).

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 04 вересня 2013 року № 9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» кількість робочих днів у червні 2014 року становить 19 днів, у липні 2014 року - 23 дні.

Так, середньоденна заробітна плата складає: 2712,64 грн. (червень 2014 року) + 3269,74 грн. (липень 2014 року) : 42 робочих дні за два місяці (19 робочих днів у червні 2014 року та 23 робочих днів у липні 2014 року) = 142 грн. 44 коп.

Період вимушеного прогулу позивача з 02 лютого 2016 року по 19.04.2016 року з врахуванням листа Міністерства соціальної політики України від 20 липня 2015 року № 10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік», складає 55 робочих днів.

Отже, сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 02.02.2016 року по 19.04.2016 року, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 7834,20 грн. (142,44 * 55 днів) (з відрахуванням податків, зборів та інших обов'язкових платежів). Щодо розміру одноразової вихідної допомоги, що підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п'яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 року № 393, визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби:

які звільняються із служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

З урахуванням вимог п. 8 Порядку № 100 середня кількість днів в розрахунковому періоді (червень-липень 2014 року) становить 21 день.

Так, середньомісячна заробітна плата, з якої позивачу необхідно здійснити розрахунок вихідної допомоги при звільненні, становить 2991,24 грн. (142,44 грн. * 21 день).

Наказом ГУМВС України в Донецькій області від 07.07.2016 року № 33 о/с л/к внесено зміни до наказу від 19.04.2016 року № 24 о/с л/к в частині звільнення ОСОБА_4 шляхом визначення вислуги років останнього станом на 06.11.2015 року у календарному обчисленні та для виплати грошової допомоги - 21 рік 09 місяців 01 день (а.с. 105).

Таким чином, вихідна допомога при звільненні, що підлягає стягненню на користь позивача, становить 2991,24 грн. : 2 (50%) х 21 рік (календарна вислуга років) = 31408,02 грн.

Отже, сума одноразової грошової допомоги, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 31408,02 грн. (з відрахуванням податків, зборів та інших обов'язкових платежів).

Щодо розміру компенсації за невикористану відпустку, що підлягає стягненню на користь позивача.

Пунктом 52 Положення № 114 встановлено, що чергова відпустка надається особі рядового або начальницького складу, як правило, до кінця робочого року.

Абзацом 2 п. 56 Положення №114 визначено, що особам рядового і начальницького складу, які звільняються з органів внутрішніх справ, за невикористану в році звільнення відпустку виплачується грошова компенсація відповідно до законодавства.

Пунктом 7 Порядку № 100 визначено, що нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.

Враховуючи те, що фактично відпрацьованим та таким, що передував звільненню позивача є період серпень 2013 року - липень 2014 року, розрахунок компенсації за невикористану відпустку здійснюватиметься виходячи з виплат в зазначений період.

В матеріалах справи наявний наказ відповідача № 2 від 08.08.2016 року, яким ОСОБА_4 встановлено 38 діб невикористаної відпустки за 2015 рік. Тобто, з врахуванням періоду, зарахованого до строку служби (а.с. 126).

З наданої відповідачем 2 довідки від 05.08.2016 року за № 9647/303/07-2016 вбачається, що в період серпень 2013 року - липень 2014 року позивачу нараховано грошове забезпечення у розмірі 34474,07 грн. (а.с. 127).

Згідно листів Міністерства соціальної політики від 21.08.2012 року № 9050/0/14-12/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік» та від 04.09.2013 року № 9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік кількість робочих днів в період серпень 2013 року - липень 2014 року становить 251 день.

Отже, розмір компенсації за невикористані 38 діб відпустки, що підлягає стягненню на користь позивача, становить (34474,07 грн. / 251 день * 38) = 5219,18 грн. (з відрахуванням податків, зборів та інших обов'язкових платежів).

Проаналізувавши наведене, колегія суддів вважає, що в певній частині постанова суду першої інстанції прийнята правомірно, але неправильне вирішення частини позовних вимог є підставою для її скасування із прийняттям нової постанови.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлене судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 122-1, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Слов'янського міського відділу (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року у справі № 805/1591/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Ліквідаційної комісії Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області № 24 о/с лк від 19.04.2016 року в частині підстав звільнення ОСОБА_4 за пп. «з» п. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області звільнити ОСОБА_4 на підставі пп. «а» п. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 06.11.2015 року.

Стягнути з Ліквідаційної комісії Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_4 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 02.02.2016 року по 19.04.2016 року у розмірі 7834 (сім тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 20 коп. (з відрахуванням податків, зборів та інших обов'язкових платежів).

Стягнути з Ліквідаційної комісії Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу у розмірі 31408 (тридцять одна тисяча чотириста вісім) грн. 02 коп. (з відрахуванням податків, зборів та інших обов'язкових платежів).

Стягнути з Ліквідаційної комісії Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_4 компенсацію за невикористану відпустку у кількості 38 діб у розмірі 5219 (п'ять тисяч двісті дев'ятнадцять) грн. 18 коп. (з відрахуванням податків, зборів та інших обов'язкових платежів).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 19 вересня 2016 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко