Справа № 369/8576/16-а
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2016-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/8576/16-а
Провадження № 2-а/369/584/16
ПОСТАНОВА

іменем України

16.09.2016 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Дуплій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом Києво-Святошинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 про примусове видворення з України, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з зазначеним позовом до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 про примусове видворення з України. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 вересня 2016 року в Києво-Святошинському районі Київської області співробітниками УДМС України в Київській області був виявлений громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2, який перебуває на території України без наявних законних підстав, які б надавали право законного перебування його на території України на визначений термін. У результаті проведення перевірки наявних у відповідача документів встановлено, що громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2 має паспорт громадянина ОСОБА_3 С№00714301, виданий на його імя 28 вересня 2015 року. Згідно наявних даних перетину державного кордону України у бік вїзду, датований 05 жовтня 2015 року. Також стосовно громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 27 лютого 2016 року Києво-Святошинським РВ УДМС України в Київській області приймалось рішення про примусове повернення, яке він мав виконати в термін до 07 березня 2016 року, але не виконав. Прибувши в Україну названий громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2 з його слів приїхав до друзів з метою вирішення особистих питань та працевлаштування. Вказали, що перебуваючи в Україні відповідач постійного місця проживання, законного джерела існування, власності, коштів на існування він не має, також повідомив, що не має власних коштів для повернення в країну походження.

Просили суд примусово видворити з України громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та допустити негайне виконання постанови суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному та просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що 15 вересня 2016 року в Києво-Святошинському районі Київської області співробітниками УДМС України в Київській області був виявлений громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на території України без наявних законних підстав, які б надавали право законного перебування його на території України на визначений термін.

У результаті проведення перевірки наявних у відповідача документів встановлено, що громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2 має паспорт громадянина ОСОБА_1 С№00714301, виданий на його імя 28 вересня 2015 року. В зазначеному вище паспорті наявний дата-штамп перетину державного кордону України у бік вїзду, датований 05 жовтня 2015 року.

Також 27 лютого 2016 року Києво-Святошинським РВ УДМС України в Київській області приймалось рішення про примусове повернення громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2. Дане рішення відповідач мав виконати в термін до 07 березня 2016 року, але не виконав. Дані обставини визнавались відповідачем у судовому засіданні.

Як встановлено при розгляді справи, враховуючи пояснення ОСОБА_2, перебуваючи в Україні, постійного місця проживання, законного джерела існування, власності, коштів на існування не має. Також повідомив, що не має власних коштів для повернення в країну походження, що і було основною підставою невиконання рішення про примусове повернення від 27 лютого 2016 року.

Відповідно п.п. 1.8. спільного Наказу МВС АДПС та СБУ від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 «Про затвердження Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства» примусове видворення з України іноземців здійснюється на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова виноситься судом за позовом територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону (стосовно іноземців, яких затримано у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органів СБУ, крім випадків затримання іноземців за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Позовні заяви територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону, органів СБУ про примусове видворення іноземців подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням відповідного органу, підрозділу за наявності однієї з таких підстав: якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення

Згідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобовязані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч.1. ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства вїжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 ст.16 Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які вїжджають в Україну здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 15 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які вїхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2-14 цієї статті вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на вїзд, або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно ч.4. ст..4 Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Відповідно до ч.1. ст. 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», вїзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що перетинання державного кордону у разі вїзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Згідно до п.14 ст.1. вище зазначеного Закону нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які переткнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обовязок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у звязку коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Абзацом 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоровя, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що іноземний громадянин знаходиться на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України, законних підстав перебування його на території України судом не встановлено, у звязку з чим суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Зважаючи на викладена та керуючись ст.ст. 23-25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 18, 162, 183-5, 256, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов Києво-Святошинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Києво-Святошинського районного суду Київської області апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя