Справа № 826/16803/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Твердохліб В.А., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської митниці Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНК-Індастріз Україна" до Харківської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішень,-

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТНК-Індастріз Україна" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів: №807010001/2015/000064/1 від 28 квітня 2015 року; №807010001/2015/000065/1 від 28 квітня 2015 року; №807010001/2015/000068/1 від 30 квітня 2015 року; №807010001/2015/000069/1 від 04 травня 2015 року; №807010001/2015/000070/1 від 18 травня 2015 року;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: №807010001/2015/00065 від 28 квітня 2015 року; №807010001/2015/00066 від 28 квітня 2015 року; №807010001/2015/00069 від 30 квітня 2015 року; №807010001/2015/00070 від 04 травня 2015 року; №807010001/2015/00071 від 18 травня 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2016 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явилися в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 жовтня 2014 року між позивачем (покупець) та НК "Роснєфть" (продавець) укладено контракт №100014/10663К на постачання бензину та палива дизельного.

Згідно п. 1.2 контракту, кількість, якість, асортимент, ціна, строк, базис та інші необхідні умови поставки оговорюються сторонами в додатках чи/або доповненнях, підписаних обома сторонами, що є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно із п. 5.1 контракту, ціна на товар, що поставляється по цьому контракту встановлюється в доларах США за метричну тону та визначається згідно додатків, що є невід'ємною частиною цього контракту.

30 березня 2015 року між покупцем та продавцем укладено додаток №024 до контракту, відповідно до п.1.1 якого продавець передає, а покупець приймає на умовах СРТ залізнична станція Соловей та/або станція Соловей експ., паливо дизельне Євро стор С, вид ІІІ, ГОСТ Р 52368-2005, виробництва ТОВ "Саратовский НПЗ", Росія.

Згідно п. 4.1 додатку №024, вартість товару, що поставляється по цьому додатку, фіксується в доларах США за одну метричну тону та складає 550,03 дол. США.

09 лютого 2015 року між позивачем (клієнт) та ТОВ "Ітек Транс" (експедитор) укладено договір транспортного експедирування №0019ПЦ, згідно умов якого ТОВ "Ітек Транс" зобов'язувалось організувати виконання послуг, пов'язаних з організацією перевезень товару залізничним транспортом.

01 січня 2015 року між позивачем (довіритель) та ТОВ "Брок-Енерджі" (повірений) укладено договір доручення №0018ПЦ, відповідно до умов якого ТОВ "Брок-Енерджі" зобов'язувалось, як повірений, надавати комплекс митно-брокерських послуг, перелік яких визначено в п. 1.1 зазначеного договору.

Виконуючи зобов'язання за договором №0018ПЦ, ТОВ "Брок-Енерджі" 28 квітня 2015 року на товар вагою 314,421 тонни, який поставлено на підставі додатку №024 від 30 березня 2015 року до контракту, було подано відповідачу вантажно-митну декларацію №807010001/2015/003554, в якій було визначено митну вартість вантажу за ціною додатку №024 від 30 березня 2015 року до контракту на рівні 550,03 дол. США за тонну метричну.

28 квітня 2015 року від відповідача засобами електронної пошти надійшов запит про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, а саме: договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов'язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

28 квітня 2015 року від відповідача засобами електронної пошти позивачем було отримано повідомлення про те, що митна вартість на ідентичний товар складає 554,00 дол. США за тонну, тому митна вартість товару, заявлена позивачем не може бути прийнята.

Того ж дня, відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів №807010001/2015/000064/1, згідно якого митна вартість товару була підвищена до 554,00 дол. США за тонну та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807010001/2015/00065.

Підставою для коригування митної вартості товарів у рішенні №807010001/2015/000064/1 стало те, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано на підставі ст. ст. 54, 55, 58 Митного кодексу України.

Так, невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, полягає в тому, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Коригування митної вартості було здійснено за другорядним методом (методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів).

Крім того, 28 квітня 2015 року в порядку ч. 7 ст. 55 МК України митним брокером ТОВ "Брок-Енерджі" подано відповідачу митну декларацію №807010001/2015/003560.

Виконуючи зобов'язання за договором №0018ПЦ, ТОВ "Брок-Енерджі" 28 квітня 2015 року на товар вагою 384,687 тонни, який поставлено на підставі додатку №024 від 30 березня 2015 року до контракту, було подано відповідачу вантажно-митну декларацію №807010001/2015/003555, в якій було визначено митну вартість вантажу за ціною додатку №024 від 30 березня 2015 року до контракту на рівні 550,03 дол. США за тонну метричну.

28 квітня 2015 року від відповідача засобами електронної пошти надійшов запит про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, а саме: договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов'язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

28 квітня 2015 року від відповідача засобами електронної пошти позивачем було отримано повідомлення про те, що митна вартість на ідентичний товар складає 554,00 дол. США за тонну, тому митна вартість товару, заявлена позивачем не може бути прийнята.

Того ж дня, відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів №807010001/2015/000065/1, згідно якого митна вартість товару була підвищена до 554,00 дол. США за тонну та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807010001/2015/00066.

Підставою для коригування митної вартості товарів у рішенні №807010001/2015/000065/1 стало те, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано на підставі ст. ст. 54, 55, 58 МК України.

Так, невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, полягає в тому, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Коригування митної вартості було здійснено за другорядним методом (методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів).

28 квітня 2015 року в порядку ч. 7 ст. 55 МК України митним брокером ТОВ "Брок-Енерджі" подано відповідачу митну декларацію №807010001/2015/003561.

Виконуючи зобов'язання за договором №0018ПЦ, ТОВ "Брок-Енерджі" 30 квітня 2015 року на товар вагою 476,924 тонни, який поставлено на підставі додатку №024 від 30 березня 2015 року до контракту, було подано відповідачу вантажно-митну декларацію №807010001/2015/003647, в якій було визначено митну вартість вантажу за ціною додатку №024 від 30 березня 2015 року до контракту на рівні 550,03 дол. США за тонну метричну.

30 квітня 2015 року від відповідача засобами електронної пошти надійшов запит про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, а саме: договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов'язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

30 квітня 2015 року від відповідача засобами електронної пошти позивачем було отримано повідомлення про те, що митна вартість на ідентичний товар складає 554,00 дол. США за тонну, тому митна вартість товару, заявлена позивачем не може бути прийнята.

Того ж дня, відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів №807010001/2015/000068/1, згідно якого митна вартість товару була підвищена до 554,00 дол. США за тонну та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807010001/2015/00069.

Підставою для коригування митної вартості товарів у рішенні №807010001/2015/000068/1 стало те, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано на підставі ст. ст. 54, 55, 58 МК України.

Так, невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, полягає в тому, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Коригування митної вартості було здійснено за другорядним методом (методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів).

30 квітня 2015 року в порядку ч. 7 ст. 55 МК України митним брокером ТОВ "Брок-Енерджі" подано відповідачу митну декларацію №807010001/2015/003648.

Виконуючи зобов'язання за договором №0018ПЦ, ТОВ "Брок-Енерджі" 03 травня 2015 року на товар вагою 426,364 тонни, який поставлено на підставі додатку №024 від 30 березня 2015 року до контракту, було подано відповідачу вантажно-митну декларацію №807010001/2015/003701, в якій було визначено митну вартість вантажу за ціною додатку №024 від 30 березня 2015 року до контракту на рівні 550,03 дол. США за тонну метричну.

04 травня 2015 року від відповідача засобами електронної пошти надійшов запит про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, а саме: договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов'язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

04 травня 2015 року від відповідача засобами електронної пошти позивачем було отримано повідомлення про те, що митна вартість на ідентичний товар складає 554,00 дол. США за тонну, тому митна вартість товару, заявлена позивачем не може бути прийнята.

Того ж дня, відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів №807010001/2015/000069/1, згідно якого митна вартість товару була підвищена до 554,00 дол. США за тонну та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807010001/2015/00070.

Підставою для коригування митної вартості товарів у рішенні №807010001/2015/000069/1 стало те, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано на підставі ст. ст. 54, 55, 58 МК України.

Так, невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, полягає в тому, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Коригування митної вартості було здійснено за другорядним методом (методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів).

04 травня 2015 року в порядку ч. 7 ст. 55 МК України митним брокером ТОВ "Брок-Енерджі" подано відповідачу митну декларацію №807010001/2015/003702.

Виконуючи зобов'язання за договором №0018ПЦ, ТОВ "Брок-Енерджі" 18 травня 2015 року на товар вагою 64,767 тонни, який поставлено на підставі додатку №024 від 30 березня 2015 року до контракту, було подано відповідачу вантажно-митну декларацію №807010001/2015/004209, в якій було визначено митну вартість вантажу за ціною додатку №024 від 30 березня 2015 року до контракту на рівні 550,03 дол. США за тонну метричну.

18 травня 2015 року від відповідача засобами електронної пошти надійшов запит про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, а саме: договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов'язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

18 травня 2015 року від відповідача засобами електронної пошти позивачем було отримано повідомлення про те, що митна вартість на ідентичний товар складає 554,00 дол. США за тонну, тому митна вартість товару, заявлена позивачем не може бути прийнята.

Того ж дня, відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів №807010001/2015/000070/1, згідно якого митна вартість товару була підвищена до 554,00 дол. США за тонну та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807010001/2015/00071.

Підставою для коригування митної вартості товарів у рішенні №807010001/2015/000070/1 стало те, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано на підставі ст. ст. 54, 55, 58 МК України.

Невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, полягає в тому, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Коригування митної вартості було здійснено за другорядним методом (методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів).

18 травня 2015 року в порядку ч. 7 ст. 55 МК України митним брокером ТОВ "Брок-Енерджі" подано відповідачу митну декларацію №807010001/2015/004217.

Вважаючи такі рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, товариство з метою відновлення своїх порушених прав звернулось з відповідним позовом до суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Митним кодексом України, Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини першої статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно із частиною першою статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до частини шостої статті 264 Митного кодексу України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною другою, третьою статті 55 Митного кодексу України встановлено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 598 затверджено форму рішення про коригування митної вартості товарів, правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та перелік додаткових складових до ціни договору.

У відповідності до положень наказу від 24.05.2012 року № 598 у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі 33 також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Відповідно до частини першої статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Також, відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем, разом із митними деклараціями, були подані відповідні: картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами; накладну ЦІМ/УМВС; рахунок-проформу; доповнення до зовнішньоекономічного контракту - додаток №024 від 30.03.2015 р.; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №100014/10663К від 30.10.2014 р.; договір про надання послуг митного брокера №0018ПЦ від 01.01.2015 р.; сертифікат відповідності; декларацію про відповідність; інформацію про позивні результати здійснення радіологічного контролю товару; декларацію про походження товару; звільнення від сплати додаткового імпортного збору; копію митної декларації країни відправлення.

Однак, під час митного оформлення товару та визначенні митної вартості товарів, приводом для висновку відповідача про те, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору стало те, що позивач обрав метод визначення митної вартості товару не у відповідності до умов, наведених у главі 9 Митного кодексу України.

На підставі частини третьої статті 53 Митного кодексу України митним органом запропоновано декларанту протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

Судом першої інстанції також встановлено, що 08 липня 2015 року, в порядку ч. 8 ст. 55 МК України, відповідачу було направлено лист №00676 з наданням додаткових документів, що підтверджували вартість поставленого товару за ціною договору (контракту), а саме: копію контракту; копію додатку №100014 від 30.10.2015 р.; копії актів приймання-передачі №1 від 20.04.2015 р., №2 від 21.04.2015 р., №3 від 23.03.2015 р., №4 від 28.04.2015 р.; копію проформи-інвойсу №1009 від 03.04.2015 р.; копію листа ВАТ "НК "Роснєфть" щодо порядку формування вартості товару №6-30514 від 30.03.2015 р.; копію витягу з видання "Біржовий товарний ринок Росії" з 23-27 березня 2015 року №104; висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза" №1804 від 02.07.2015 р.; копію митної декларації країни експортера №10006120/080415/000900 від 08.04.2015 року.

За результатами розгляду вказаного вище листа, відповідачем надано відповідь від 20.07.2015 року, якою відмовлено у скасуванні оскаржуваних рішень у зв'язку із тим, що декларантом не надані в повному обсязі додаткові документи.

При цьому, відповідач не обґрунтував чому митна вартість товарів не може бути визначена шляхом попередніх п'яти методів.

Крім того, відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що за умови ненаведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. А ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом коригування митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 29.05.2012 у справі № 21-91а12 та від 11.09.2012 року у справі № 21-262а12.

Таким чином, позивачем було подано всі необхідні та належні документи, які дозволяли відповідачу визначити митну вартість товару за першим методом - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, а тому враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення Харківської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів: №807010001/2015/000064/1 від 28 квітня 2015 року; №807010001/2015/000065/1 від 28 квітня 2015 року; №807010001/2015/000068/1 від 30 квітня 2015 року; №807010001/2015/000069/1 від 04 травня 2015 року; №807010001/2015/000070/1 від 18 травня 2015 року та карток відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: №807010001/2015/00065 від 28 квітня 2015 року; №807010001/2015/00066 від 28 квітня 2015 року; №807010001/2015/00069 від 30 квітня 2015 року; №807010001/2015/00070 від 04 травня 2015 року; №807010001/2015/00071 від 18 травня 2015 року, що прийнята на підставі такого рішення, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Щодо доводів відповідача про те, що до митного органу позивачем не було надано комерційний інвойс, який є обв'язковим документом, що підтверджує заявлену митну вартість, та платіжні документи, то судова колегія не приймає їх до уваги.

Як пояснив представник позивача, за умовами контракту оплата проводиться після поставки товару, а тому надати вказані документи до митного органу позивач не міг.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, позивачем до декларації додано документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, зокрема контракт, додаток до контракту, рахунок проформу, картку обліку особи, що здійснює операції з товарами, тощо.

В умовах контракту та додатку до нього чітко визначено ціну товару.

Відповідно до частини 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу), тощо.

Як встановлено судом, позивачем було надано контракт, а також інші документи, що підтверджують митну вартість товарів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що за умовами контракту від 30 жовтня 2014 року, товар поставляється на таких умовах: п.2.1.1 DAF російсько-український кордон ж/д станція, зазначена у відповідному додатку та/або доповненні до даного Контракту відповідно до умов, визначених в Інкотермс-2000 та даному Контракті; п.2.1.2 СРТ ж/д станція, зазначена у відповідному Додатку та/або Доповненні до даного Контракту відповідно до умов, що визначені Інкотермс-2000 і даним Контрактом.; 2.1.3. DDU резервуар ЛПДС «Новоград-Волинський» чи інший резервуар, визначений сторонами, відповідно до умов, визначениз в Інкотермс-2000 і даним Контрактом.

Згідно з Додатком №024 від 30 березня 2015 року до Контракту від 30 жовтня 2014 року продавець продає,а покупець придбаває на умовах СРТ ж.д станція Соловей та/або ст. Соловей Експ.

Пункт 4.1. Ціна товару, що поставляється відповідно до Додатку, фіксується у доларах США за одну метричну тону і становить 550,03 доларів США.

CPT або Фрахт/перевезення оплачені до (…назва місця призначення) - термін інкотермс, означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов'язаний оплатити витрати, пов'язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику.

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що у вартість ціни товару , що становить 550,03 доларів США за одну метричну тону, входить транспортування товару на умовах, визначених контрактом та додатками до нього.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не було надано до митного оформлення підтвердження оплати товару, а саме платіжних документів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки умовами Контракту від 30 жовтня 2014 року, чітко визначено умови оплати за товар, відстрочка платежу, та зазначено строки оплати вартості партії товару по факту його поставки.

До митного оформлення, позивачем було надано рахунок-проформа, тобто комерційний документ, який містить відомотсі про ціну товару та, який відповідно до вимог законодавства, є основним документом, на підставі якого декларант визначає митну вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Із пояснень представника позивача, наданих в ході апеляційного розгляду справи, вбачається, що оплата за весь послений товар була здійснена відповідно до умов Контракту згідно платіжного документу №60 від 30.06.2015 року. Зазначений документ було подано до митниці після здійснення оплати.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволенння позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2016 року.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Відповідно до ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Твердохліб В.А.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 14 вересня 2016 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Твердохліб В.А.

Троян Н.М.