Справа № 2а-679/2010
Суддя: Адамович М. Я.
Дата ухвалення: 2010-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сокальський районний суд Львівської області
Справа №2а-679/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2010р. Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Адамовича М.Я.

при секретарі Панчук І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ІДПС взводу №5 ЛПС ОСОБА_2 у Волинській області ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В Сокальський районний суд Львівської області з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до відповідача інспектора ІДПС взводу №5 ЛПС ОСОБА_2 у Волинській області ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в позовній заяві вказавши, що 22.08.2010р. відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 450 гривень. З даною постановою категорично не згідна. Стягнення було накладене на водія автомобіля який рухався по лівій смузі руху по дорозі яка має дві смуги руху в одному напрямку, коли права була вільна, своїми діями водій порушив п.11.2 та п.11.5 ПДР України. Просить звернути увагу на те, що зазначене у постанові не знаходить підтвердження у ПДР України оскільки п.11.5 ПДР говорить - « На дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті,а також для повороту ліворуч, розвороту, або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки(стоянки)».В даному пункті вказано лише про розташування транспортних засобів, і жодного посилання, щодо заборони руху по крайній лівій смузі немає. Таким чином порушити п.11.5 ПДР неможливо,оскільки в ньому відсутня заборона на вчинення будь-яких дій.. Крім того позивач вказує, що на момент коли вона у своєму автомобілі рухалась по дорозі інспектор ДПС знаходився у службовому автомобілі і не міг зафіксувати факт чи відбулося адміністративне правопорушення. Просить оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить такі задовольнити, в обгрунтування надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач інспектор ІДПС взводу №5 ЛПС ОСОБА_2 у Волинській області ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки.

Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

З дослідженої постанови серії АС №132104 по справі про адміністративне правопорушення від 22.08.2010 року, встановлено, що позивач ОСОБА_1 22.08.2010 р. керувала транспортним засобом марки «КІА CARENS» д.н.з. ВК 1168 AT у с. Піддубці Луцького району Волинської області , а саме, рухалась по лівій смузі руху по дорозі яка має дві смуги руху в одному напрямку,коли права була вільна, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КупАП. На позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 450 грн.

В свою чергу, протоколу про адміністративне правопорушення складено не було, а у оскаржу вальній постанові даний протокол зазначено як додаток до постанови.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КупАП наступає адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними

технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання) , а так само порушення правил навчальної їзди.

В свою чергу, згідно ст. 280 КупАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В судовому засіданні встановлено, що протоколу про адміністративне правопорушення складено не було, а при винесені постанови не було встановлено чи правопорушник визнав факт порушеннями заперечував,чи наводив докази невинуватості.,тим самим порушено вимоги ст..283,284 КУпАП.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, прийнятій відповідачем, не надається будь-якої оцінки вказаного доказу.

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови серія АС № 132104 від 22.08.2010 року про

притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді сплати штрафу підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 17, 104, 158, 160, 161,162,163 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову АС №132104 по справі про адміністративне правопорушення від 22.08.2010 року, винесену інспектором взводу №5 ЛПС ОСОБА_2 у Волинській області ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді сплати штрафу на суму 450 грн.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий: