Справа № 2-а-8705/10
Суддя: Кондратюк А. Д.
Дата ухвалення: 2010-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-8705/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого - судді Кондратюка А.Д. розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 В»ячеславівни до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених коштів,

встановив:

Позивач звернувсь до суду з даним позовом та просить рішенням суду визнати дії відповідача неправомірними та стягнути на її користь з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради недовиплачені кошти в сумі 39509,70 гривень, передбачені ст.37ст.39 Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за періоди відповідно з 01.12.2008 року по 01.12.2009 року, мотивуючи це тим, що вона має статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи, проживає та працює в зоні гарантованого добровільного відселення.

В заяві до суду позивач просила справу розглядати в її відсутність, а позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав до суду лист, в якому просив розглядати справу в його відсутність, позов не визнає.

Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працює та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 - зоні гарантованого добровільного відселення, та є потерпілим від Чорнобильської катастрофи З категорії. Таким чином він має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.ст. 37,39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тобто, у спірний період часу, ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на території гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата в розмірі 40 % мінімальної заробітної плати щомісяця, а до ст.39 даного закону, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат, щомісяця.

Відповідно до постанови КМУ № 936 від 20.05.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата компенсацій та допомоги передбаченої ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус...» працюючим і не працюючим громадянам, а також пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації, тобто правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної постанови.

Заборгованість за ст.37 ЗУ «Про статус...» підлягає стягненню за період з 01.12.2008 року по 01.12.2009 року, з урахуванням наявних в справі доказівдовідки про фактично отримані позивачем кошти.

Позовні вимоги в частині стягнення компенсаційних коштів, передбачених за ст.39 ЗУ "Про статус..." підлягають задоволенню за період з 01.01.2006 року по 01.12.2009 року, відповідно до довідки про фактичне отримання позивачем зазначених коштів та згідно з ч.2 ст.233, ст.238 "Кодексу законів про працю України", незалежно від часу її виникнення, оскільки

в даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до ст.2 Закону України "Про оплату праці" є складовою структури заробітної плати.

При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних плат, які діяли у вказаних періодах:

- з 1.12.2008 р. - 435 грн.; - з 1.12.2009 р. - 520 грн.;

- з 1.01.2006 р. - 350 грн.; - з 1.12.2009 року - 650 грн..

Отже, з урахуванням викладеного вище, та відповідно до проведеного позивачем розрахунку, за весь спірний період часу розмір заборгованості перед позивачем складає - за ст.37 ЗУ «Про статус...» (за мінусом отриманих коштів в сумі - 25,50 грн.) - 2968,50 гривень, за ст.39 ЗУ «Про статус...» (за мінусом отриманих коштів в сумі - 210,00 грн.) - 34250,00 гривень, а всього 37218,50 гривень.

Оскільки розпорядником цих коштів є управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, тому суд, стягує з нього дані кошти, а заперечення відповідача вважає безпідставними.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7-12,158-163,167,254 КАС України, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 37,39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів України № 936 від 20.09.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

постановив

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради - неправомірними.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради на користь ОСОБА_1 В»ячеславівни недовиплачені кошти в сумі 37218,50 гривень.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя