Справа № 804/4945/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2016 р.Справа №804/4945/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю представників: позивача відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочний Дім» до Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -
4 серпня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Молочний Дім» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, що полягає у непідготовці у встановлені терміни висновку про повернення відповідних сум коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочний Дім» з відповідного бюджету та ненаданні для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів;
- зобовязати Західно-Донбаську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області підготувати висновок про повернення надміру сплаченої суми грошових зобовязань з податку на прибуток ТОВ «Молочний Дім» на поточний рахунок платника в сумі 3148221 грн. з відповідного бюджету та надати для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року провадження у справі було зупинено для надання часу для підготовки заперечень на адміністративний позов.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне:
- 09.06.2016 року ТОВ «Молочний дім» було подано заяву про повернення надміру сплаченої суми грошових зобовязань з податку на прибуток на поточний рахунок платника в сумі 3148221 грн.;
- позивач вважає, що бездіяльністю відповідача грубо порушені права платника податків ТОВ «Молочний дім», а саме, право на повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобовязання, передбачене статтею 43 Податкового кодексу України.
Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву, у яких просив залишити позовну заяву без задоволення, обґрунтовуючи наступним:
Представники сторін в судовому засіданні підтримали обрані правові позиції.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
На підставі пункту 57.1 Податкового кодексу України платники податку на прибуток щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.
Судом встановлено, що платник податків надмірно сплатив авансові внески з податку на прибуток за 2013-2014 рік у розмірі 3148221 грн. згідно дебетових повідомлень:
- за серпень 2013 року: у розмірі 150000 грн. дата валютування 23.08.2013 року та у розмірі 151615 грн. дата валютування 27.08.2013 року;
- за вересень 2013 року: у розмірі 100000 грн. дата валютування 10.09.2013 року, у розмірі 100000 грн. дата валютування 18.09.2013 року, у розмірі 100000 грн. дата валютування 24.09.2013 року, у розмірі 151615 грн. дата валютування 27.09.2013 року;
- за жовтень 2013 року: у розмірі 100000 грн. дата валютування 11.10.2013 року, у розмірі 100000 грн. дата валютування 18.10.2013 року, у розмірі 100000 грн. дата валютування 25.10.2013 року, у розмірі 151615 грн. дата валютування 29.10.2013 року;
- за листопад 2013 року: у розмірі 100000 грн. дата валютування 08.11.2013 року, у розмірі 100000 грн. дата валютування 15.11.2013 року, у розмірі 100000 грн. дата валютування 22.11.2013 року, у розмірі 151615 грн. дата валютування 29.11.2013 року;
- за січень 2014 року: у розмірі 100000 грн. дата валютування 10.01.2014 року, у розмірі 100000 грн. дата валютування 17.01.2014 року, у розмірі 151615 грн. дата валютування 24.01.2014 року, у розмірі 100000 грн. дата валютування 28.01.2014 року;
- за лютий 2014 року: у розмірі 100000 грн. дата валютування 14.02.2014 року, у розмірі 100000 грн. дата валютування 18.02.2014 року, у розмірі 100000 грн. дата валютування 25.02.2014 року, у розмірі 151615 грн. дата валютування 26.02.2014 року;
- за березень 2014 року: у розмірі 136916 грн. дата валютування 18.03.2014 року.
23.05.2016 року між позивач та Західно-Донбаською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено звірку розрахунків та встановлено надмірно сплачені авансові внески з податку на прибуток на суму 3421418,08 грн. за даними територіального податкового органу, на суму 3421248,08 грн. за даними платника податків, розбіжність становить 170 грн., про що складено акт звірки №1907-07, підписаний сторонами та скріплений печатками.
10.06.2016 року ТОВ «Молочний дім» звернувся до Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з заявою про повернення надмірно сплаченої суми грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 3148221 грн.
В обґрунтування зазначеної заяви вказано, що позивач сумлінно виконував вимоги Податкового кодексу України щодо сплати авансових платежів з податку на прибуток, останній авансовий платіж з податку на прибуток було сплачено в березні 2014 року. За підсумками податкового періоду підприємство задекларувало негативний обєкт оподаткування у розмірі 12174647 грн. Поряд з цим, у підприємства накопичилось за 2013-2014 роки надміру сплачені суми грошового зобовязання щодо сплати авансових платежів з податку на прибуток. На цей час надмірно сплачені грошові зобовязання з податку на прибуток складають 36421248,08 грн.
Зазначений лист отримано позивачем 26.07.2016 року, що підтверджується наданою суду копією накладної.
Під час розгляду адміністративної справи 18.08.2016 року Західно-Донбаською ОДПІ направлено до ГУДФС у Дніпропетровській області інформацію стосовно сум, заявлених позивачем, на повернення надміру сплачених сум платежів до Державного бюджету. Відповіді ГУДФС у Дніпропетровській області на надану відповідачем інформацію, суду не надано.
Вирішуючи спір, суд виходить із того, що відповідно до статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобовязання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Обовязковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобовязання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобовязання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
На підставі пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за пять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом пяти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Відповідно до статті 25 Бюджетного кодексу України державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.
Згідно з пункту 16 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845, органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів, а також таких, що надійшли в інший установлений законодавством спосіб.
За змістом пункту 2 «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787 (Порядок №787), цей Порядок на виконання вимог статті 43 Податкового кодексу України визначає процедуру повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.
Згідно пункту 5 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обовязковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (субєкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, імя, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.
Згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.
Якщо суд визнає рішення і дії контролюючих органів із зазначених питань протиправними, зобовяже вчинити певні дії відповідно до вимог податкового законодавства і коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій контролюючих органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються платнику податків в порядку і на умовах, встановлених у статті 43 Податкового кодексу України і статті 45 Бюджетного кодексу України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком №787 на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митним органом, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи. Цей порядок не передбачає повернення помилково та/або надміру сплачених обовязкових платежів у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) і з здійсненням судового контролю над рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів.
Аналогічну правову позицію Верховний Суд України сформулював у постановах від 15 квітня 2014 року та 12 листопада 2014 року (справи №№21-21а14, 21-201а14).
Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з того, що наявність на особовому рахунку ТОВ «Молочний дім» переплати з податку на прибуток за 2013-2014 роки у розмірі, що заявлена позивачем до повернення, відповідачем не оспорюється, а навпаки, підтверджується останнім.
Враховуючи відсутність спору про право позивача на повернення сум грошових зобовязань з податку на прибуток, суд вважає, що відповідач - не пізніше, ніж за пять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання позивачем заяви від 10.06.2016 мав би підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до вимог пункту 2.19 Наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.01.2016 року №46 «Про індикативні показники доходів на І квартал 2016 року та уточнення індикативних показників доходів на грудень 2015 року» та пункту 2.18 Наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.04.2016 року №359 «Про індикативні ї доходів на 2 квартал 2016 року» зобовязано: враховуючи напруженість індикативних показників зі збору платежів до державного бюджету на І квартал 2016 року, здійснювати повернення надміру та/або помилково сплачених сум податкових зобовязань за податками (повернення на розрахунковий рахунок), зарахування надміру помилково сплачених сум у погашення податкових зобовязань за іншими кодами (підкодами) бюджетної класифікації та повернення надміру та/або помилково сплачених сум внеску за попереднім інформуванням координаційно-моніторингового управління (щодо повернення по СГ понад 10 тис. гривень) та з подальшим інформуванням Координаційно-моніторингового департаменту (за сумами повернення по СГ понад 50 тис. гривень), встановити, що у разі необхідності повернення/зарахування надміру та/або помилково сплачених сум податкових зобовязань складається висновок (додаток 7), який повинен містити дослідження питань повноти дотримання субєктом господарювання правил оподаткування, відсутності участі у схемах мінімізації податкових зобовязань, використання у фінансово - господарській діяльності підприємств інструментів оптимізації, аналіз поточного фінансового стану податків та обґрунтування щодо необхідності повернення надміру та/або помилково сум.
Окрім того, листом ДФС у Дніпропетровській області від 15.03.2016 року №7/04-36-20-02-21 «Про виконання вимог наказів ГУ ДФС щодо здійснення перекиду сплачених коштів» попереджено начальників ДПІ ГУ ДФС про персональну відповідальність за порушення вимог наказів ГУ ДФС щодо зарахування надміру сплачених сум податкових зобовязань за іншими податками (обовязковими платежами) або їх повернення на розрахунковий рахунок платника, у тому числі повернення надміру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску без отримання погодження ГУ ДФС.
Як пояснив відповідач, повернення помилково надміру сплачених сум грошових зобовязань у сумі понад 50 тис. грн. здійснюється з урахуванням вимог наказів ДФС «Про індикативні показники доходів» з попереднім погодженням з ДФС у Дніпропетровській області та ДФС України, проте в даному випадку такого погодження не надало саме ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Суд критично ставиться до зазначених відповідачем підстав щодо не підготування та неподання висновку органу казначейства для повернення надміру сплачених платежів ТОВ «Молочний дім», оскільки вищевикладеними обмеженнями встановлено порядок повернення сум грошових зобовязань у сумі понад 50 тис. грн., яким відповідне повернення здійснюється з попереднім погодженням з ДФС у Дніпропетровській області та ДФС України.
З метою вказаного погодження позивач звернувся до ДФС у Дніпропетровській області лише 18.08.2016 року, отримавши ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду про відкриття провадження по цій справі №804/4945/16 від 08.08.2016 року, про що зазначив у своєму зверненні.
Таким чином, доводи Західно-Донбаської ОДПІ є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки визначена позивачем бездіяльність відповідача мала місце та не спростована в судовому засіданні належними засобами доказування.
На думку суду, контролюючий орган, не забезпечивши своєчасне складення та направлення відповідного висновку, порушив статтю 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції», а саме право на мирне володіння особою своїм майном, що також є невідємним правом на повагу до своєї власності.
Так, відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном.
Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.
Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976).
Судом не була встановлена розумна соразмірність між використаними засобами та тією метою, на яку податковим органом була направлена міра, що обмежила позивача у реалізації права власності на своє майно.
Належить зазначити також порушення субєктом владних повноважень принципу захисту обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно повязаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty) і є невідємним елементом принципу правової держави та верховенства права.
Як відзначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприяття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.
Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.
Як відзначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.
Така дія названого принципу повязана із іншим принципом відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності (Сase 8/81 Ursula Becker v. Finanzamt Munster-Innenstadt [1982] ECR 053, § 24; Case 148/78 Criminal Proceedings against Tullio Ratti [1979] ECR 1629, § 22; Case 168/95 Criminal Proceedings against Luciano Arcaro [1996] ECR 1-4705, § 42 тощо).
З огляду на викладене, суд вважає правомірним задоволення позову у повному обсязі.
Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує.
Податкова інспекція в цій справі є субєктом владних повноважень, який повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Але відповідач не здійснив дій, покладених на нього відповідно до Податкового Кодексу України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Отже, суд задовольняє позовні вимоги в частині визнання протиправної бездіяльності відповідача та зобовязання підготувати висновок про повернення надміру сплачених грошових зобовязань по сплаті податку на прибуток приватних підприємств у сумі 3148221 грн. та подати його для виконання органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
У відповідності до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочний Дім» до Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо непідготовки висновку про повернення надміру сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю «Молочний Дім» сум податку на прибуток в розмірі 3148221 грн. та неподання його для виконання органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Зобовязати Західно-Донбаську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області підготувати висновок про повернення надміру сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю «Молочний Дім» сум податку на прибуток в розмірі 3148221 грн. та подати його для виконання органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочний Дім» за рахунок бюджетних асигнувань Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 1378 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 19 вересня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1