Справа № 823/1018/16
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року справа № 823/1018/16

м. Черкаси

15 год. 55 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

за участю секретаря Дудки Г.О.,

розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, Звенигородського районного відділу УМВС України в Черкаській області, про визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування і акту про нещасний випадок невиробничого характеру, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування по факту отримання тілесних ушкоджень оперуповноваженим СКР Катеринопільського РВ УМВС України в Черкаській області капітаном міліції ОСОБА_1, затверджений 13.10.2015 начальником УМВС України в Черкаській області;

- визнати протиправним та скасувати акт про нещасний випадок невиробничого характеру по факту отримання тілесних ушкоджень оперуповноваженим СКР Катеринопільського РВ УМВС України в Черкаській області капітаном міліції ОСОБА_1, затверджений 06.11.2015 начальником Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_2;

- зобовязати Звенигородський РВ УМВС України в Черкаській області провести розслідування нещасного випадку, що стався 24.07.2014 зі старшим оперуповноваженим по БНОН Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_1 та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС України №1346 від 27.12.2002, та відповідно до пункту 2 Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. № 707.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 24 липня 2014 року приблизно в обідній час позивач, за усною вказівкою заступника начальника кримінальної міліції Звенигородського РВ УМВС майора міліції ОСОБА_3, був задіяний для проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів у гр. ОСОБА_4. О.В., разом з іншими працівниками вказаного райвідділу, на території стоматологічної лікарні в м. Ватутіне по вул. Леніна. Вчиняючи дії щодо затримання одного із злочинців (ОСОБА_4В.), наздоганяючи порушника, позивач перечепився через його ногу (а потім ще й через камінь), не втримав рівновагу і впав на гравій, внаслідок чого отримав травму правої ноги. Пізніше позивачу був поставлений діагноз: розтягнення, розриву зв'язок правого колінного суглобу, саден обох колін, закритого внутрішньосуглобового перелому правого коліна.

Представник позивача зазначає, що після закриття лікарняного позивач неодноразово звертався до начальника СКЗ Звенигородського РВ УМВС майора міліції ОСОБА_5 з приводу проведення службового розслідування по факту отримання тілесних ушкоджень. Проте, службове розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 24.07.2014 проведено лише в жовтні 2015 року, акт про нещасний випадок невиробничого характеру (форма НТ*) складений у 06 листопада 2015 року.

Позивач вважає, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків, повязаних з безпосередньою участю у боротьбі зі злочинністю, оскільки тілесні ушкодження отримані 24.07.2014 в робочий час, за вказівкою керівника під час припинення кримінального правопорушення та затримання особи, яка його вчинила.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, до суду надійшло клопотання представниа позивача про проведення судового розгляду справи без його участі.

Відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явилися, про причину своєї неявки не повідомили, письмові заперечення (пояснення) на позов не надали.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24 липня 2014 року ОСОБА_1 перебував на посаді старшого оперуповноваженого по БНОН Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області. Приблизно в обідній час позивач, за усною вказівкою заступника начальника кримінальної міліції Звенигородського РВ УМВС майора міліції ОСОБА_3, був задіяний для проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів у гр. ОСОБА_4. О.В., разом з іншими працівниками вказаного райвідділу, а саме: оперуповноваженим СКР лейтенантом міліції ОСОБА_6 та експертом ТКЗ ОСОБА_7 старшим лейтенантом міліції ОСОБА_8 Крім того, до проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів був залучений перший заступник начальника райвідділу - начальник СВ підполковник міліції ОСОБА_9 і заступник начальника райвідділу - начальник кримінальної міліції майор ОСОБА_3

Перебуваючи на території стоматологічної лікарні в м. Ватутіне по вул. Леніна вищевказані міліціонери помітили, що двоє невідомих чоловіків здійснили обмін невідомими речами і розійшлися у різні боки. Після чого позивач намагався затримати одного з чоловіків (в подальшому було встановлено, що це злочинець ОСОБА_4В.), який в свою чергу почав чинити опір та тікати. Наздоганяючи порушника, позивач перечепився через його ногу (а потім ще й через камінь), не втримав рівновагу і впав на гравій, внаслідок чого отримав травму правої ноги. Оскільки позивач не міг самостійно пересуватися, то йому було викликано швидку медичну допомогу та госпіталізовано до Ватутінської міської лікарні.

Згідно відповіді Ватутінської міської лікарні від 23.12.2015 №1903, 24 липня 2014 року о 15-00 до диспетчера Ватутінської підстанції ШМД надійшов виклик про отримання травми постраждалим ОСОБА_1 Після доставки останнього до приймального відділення йому був зроблений рентген-знімок травмованої ноги та підтверджено травму. Відразу ж старшим фельдшером Ватутінської підстанції ШМД телефоном було повідомлено чергового працівника Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області про отриману травму співробітником райвідділу.

Відповідно до виписки за 24.07.2014 з журналу звернень про невідкладну медичну допомогу Ватутінської підстанції ШМД, позивачу був поставлений діагноз: розтягнення, розриву звязок правого колінного суглобу, саден обох колін, закритого внутрішньосуглобового перелому правого коліна (зі слів травму отримав під час виконання службових обовязків).

Після отримання першої медичної допомоги, позивач звернувся до Звенигородської центральної районної лікарні (за місцем проживання), де проходив стаціонарне лікування, після чого перебував на лікарняному, загалом у період з 24.07.2014 по 16.09.2014.

Після закриття лікарняного позивач неодноразово звертався до начальника СКЗ Звенигородського РВ УМВС майора міліції ОСОБА_5 з приводу проведення службового розслідування по факту отримання тілесних ушкоджень.

09 вересня 2015 року позивач звернувся до УМВС України в Черкаській області з рапортом про те, що він 24.07.2014, перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого по БНОН Звенигородського РВ УМВС отримав тілесні ушкодження під час затримання правопорушника. Позивачем зазначалося, що причиною подання такого рапорту стала відмова Звенигородського РВ УМВС проводити службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень позивачем.

За рапортом позивача УМВС України в Черкаській області було проведено службове розслідування по факту отримання тілесних ушкоджень оперуповноваженим СКР Катеринопільского РВ УМВС України в Черкаській області капітаном міліції ОСОБА_1

13 жовтня 2015 року начальником УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 затверджено висновок службового розслідування, в якому зафіксовано вищевикладені обставини отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1

У Висновку службового розслідування було вирішено:

1. службове розслідування по факту отримання тілесних ушкоджень позивачем закінчити;

2. тілесні ушкодження у вигляді розтягнення, розриву зв'язок правого колінного суглобу, саден обох колін, закритого внутрішньосуглобового перелому правого коліна, отримані капітаном міліції ОСОБА_1 в період проходження служби і не пов'язані з виконанням ним службових обовязків;

3. за порушення вимог ст. 14 Закону України «Про охорону праці» та вимог ст.235 Статуту патрульно-постової служби міліції України», затвердженого наказом МВС України № 404 від 28.07.1994, суворо вказати позивачу та попередити, що у разі допущення подібних порушень у подальшому до нього буде вжито більш суворих заходів дисциплінарного впливу.

Згідно листа Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 18.04.2016 №2809/55/02-2016, наданого на адвокатський запит від 22.03.2016 №96, 06 листопада 2015 року було складено акт (НТ*) про нещасний випадок невиробничого характеру. Даний акт був направлений в службу охорони праці ОСОБА_11 м. Черкаси.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

З метою врегулювання питань, пов'язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ від 27.12.2002 № 1346 (далі Порядок №1346).

Відповідно до п. 2.1. Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Згідно з п. 2.2. Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Відповідно до п. 2.4. Порядку №1346 якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Пункт 3.1. Порядку №1346 визначає, що про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Згідно з п. 3.2. Порядку №1346 керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов'язаний:

- терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально-профілактичного закладу;

- повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. Якщо потерпілий є працівником іншого підрозділу, повідомити керівника цього підрозділу, у разі нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався внаслідок пожежі, - місцеві органи державної пожежної охорони, а при гострому професійному захворюванні (отруєнні) - відповідну санітарну епідеміологічну станцію (далі - СЕС) системи МВС України;

- зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров'ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків.

Якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався з працівником підрозділу прямого підпорядкування МВС України, розташованого в межах Автономної Республіки Крим, області, м. Севастополя, керівник зобов'язаний повідомити про це відповідну службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС (п. 3.3. Порядку №1346).

Згідно п. 3.4. Порядку №1346 лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою (додаток 3).

Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС (п. 3.5. Порядку №1346).

Згідно п. 3.8. Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків);

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Згідно з п. 3.12. Порядку №1346 до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* долучаються: акт за формою Н-1* (НТ*), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров'я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

Згідно з п. 3.14. Порядку №1346 керівник підрозділу повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1* (НТ*) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, - протягом доби після одержання необхідних матеріалів.

Пунктом 3.19. Порядку №1346 передбачено, що нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Під час судового розгляду справи встановлено, що згідно відповіді Ватутінської міської лікарні від 23.12.2015 №1903, 24 липня 2014 року після огляду ОСОБА_1 відразу ж старшим фельдшером Ватутінської підстанції ШМД телефоном було повідомлено чергового працівника Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області про отриману травму співробітником райвідділу.

Щодо обізнаності керівництва СКЗ Звенигородського РВ УМВС про отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 свідчать пояснення начальника СКЗ Звенигородського РВ УМВС майора міліції ОСОБА_5, які зафіксовані у висновку службового розслідування від 13.10.2015. Зокрема, ОСОБА_5 пояснила, що в липні місяці їй стало відомо, що капітан міліції ОСОБА_1 перебуває на лікарняному з приводу отримання ним травми ноги під час затримання правопорушника; з рапортом про проведення службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень 24.07.2014 ОСОБА_1 не звертався.

З огляду на положення Порядку №1346 суд скептично оцінює позицію керівництва СКЗ Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області стосовно відсутності підстав для проведення службового розслідування нещасного випадку, що трапився 24.07.2014 з ОСОБА_1, за відсутності його рапорту про проведення такого розслідування.

Суд також звернув увагу, що матеріали адміністративної справи не містять відомостей про складання комісією з розслідування нещасного випадку акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5*, також відсутні інші документи, які долучаються до вказаного акту згідно п. 3.12. Порядку №1346.

Відповідачами не надано до суду матеріалів службового розслідування по факту отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 24.07.2014. Натомість, відомості щодо наявності висновку службового розслідування від 13.10.2015 та акту (НТ*) про нещасний випадок невиробничого характеру від 06.11.2015, були отримані позивачем на адвокатські запити ОСОБА_12

Крім того, з висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 не вбачається період проведення службового розслідування; не відображено в повній мірі вчинення всіх заходів, передбачаениз п. 3.8. Порядку №1346, зокрема, щодо обстеження місця події, допиту свідків і осіб, причетних до неї, і одержання пояснення потерпілого, якщо це можливо; не з'ясовано обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), тощо.

На думку суду, встановлені вище обставини справи свідчать про порушення Порядку №1346 в частині строків і процедури проведення розслідування нещасного випадку, у звязку з чим ставиться під сумнів можливість обєктивного та повного дослідження всіх обставин події 24.07.2014.

Стосовно висновків розслідуванню нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 24.07.2014, суд зазначає.

Відповідно до п. 3.9. Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків", якщо він стався в період проходження служби під час, зокрема: перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - роботи) протягом робочого часу або, за дорученням керівника, в неробочий час; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий.

Згідно з п. 3.11. Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю", якщо він трапився в період проходження служби, зокрема: унаслідок безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов'язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо).

Комісія визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався:

- за обставин, не пов'язаних з виконанням службових обов'язків, зазначених у пунктах 3.9, 3.10, 3.11;

- унаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком;

- під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду;

- у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього Порядку, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури;

- унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

У висновку службового розслідування по факту отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 24.07.2014 комісія дійшла висновку про порушення позивачем вимог ст. 14 Закону України «Про охорону праці», що виразилось у недбалому відношенні до особистої безпеки та здоровя та вимог п. 235 Статуту патрульно-постової служби міліції України, затвердженого наказом МВС України від 28.07.1994 №404, що виразилось у втраті пильності під час затримання правопорушника, що призвело до самовільного падіння та отримання тілесних ушкоджень. Враховуючи вказані висновки, комісія УМВС України в Черкаській області дійшла висновку, що відповідно до ч. 9 п. 3.11 Порядку №1346, тілесні ушкодження капітан міліції ОСОБА_1 отримав в період проходження служби, і останні не повязані з виконанням службових обовязків.

Суд звернув увагу, що пункт 3.11 Порядку №1346 не містить частини 9, на яку є посилання у висновку службового розслідування.

Висновок службового розслідування від 13.10.2015 містить показання свідків, зокрема, лейтенанта ОСОБА_6В та підполковника міліції ОСОБА_9, які підтверджують покази капітана міліції ОСОБА_1 з приводу отримання останнім травми ноги.

У вказаному висновку службового розслідування також йдеться про те, що 24.07.2014 слідчим відділом Звенигородського РВ УМВС відкрито кримінальне провадження за фактом збуту наркотичних речовин, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000581 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та цього ж дня затримано гр. ОСОБА_4 Слідчим відділом Звенигородського РВ УМВС у вказаному кримінальному правопорушенні проведено досудове розслідування та 18.09.2014 провадження направлено до Звенигородської міжрайонної прокуратури для затвердження обвинувального акту та подальшого направлення до суду.

Водночас суд вважає за потрібне зазначити, що відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України № 3460-IV від 22 лютого 2006 року, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Перевіряючи в судовому засіданні порушення позивачем статті 14 Закону України «Про охорону праці» та п. 235 Статуту патрульно-постової служби міліції України, затвердженого наказом МВС України від 28.07.1994 №404, а також перевіряючи твердження відповідача, що нещасний випадок стався з вини позивача, суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 14 Закону України «Про охорону праці» працівник зобов'язаний дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства.

Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно п. 235 Статуту патрульно-постової служби міліції України, затвердженого наказом МВС України від 28.07.1994 №404, дії наряду по затриманню правопорушників та осіб, підозрюваних у вчиненні злочинів, вимагають від працівників міліції пильності, рішучості, витримки, вміння швидко орієнтуватись в обстановці і суворо дотримуватись вимог Закону України "Про міліцію".

В розумінні положень статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

З аналізу наведених положень законів випливає, що нещасний випадок вважається таким, що стався з вини працівника міліції, якщо останній міг та зобов'язаний був передбачити можливість настання нещасного випадку і при цьому не вжив необхідних заходів для його уникнення. В той же час, як вбачається з матеріалів службового розслідування, за вказівкою керівника, вчиняючи дії щодо затримання правопорушника, наздоганяючи порушника, позивач перечепився через його ногу (а потім ще й через камінь), не втримав рівновагу і впав на гравій, внаслідок чого отримав травму правої ноги. При цьому, суд приймає до уваги, що позивач прибув до місця, де трапився нещасний випадок для виконання службових обов'язків, у зв'язку із скоєнням та розкриттям злочину.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи встановлені вище порушення з боку відповідачів при проведенні розслідування нещасного випадку та відсутність належного підтвердження порушення ОСОБА_1 трудової або службової дисципліни, суд дійшов висновку, що оскаржувані акт та висновок службового розслідування складені передчасно, без урахування усіх обставин, що мали значення при їх складанні, при проведенні розслідування не було в повному обсязі досліджено всі докази, що мають відношення до вказаних події, а тому позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що в даному випадку проведення службового розслідування відноситься до повноважень УМВС України в Черкаській області.

Стосовно дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом судом встановлено, що про проведення службового розслідування та складання акту (НТ*) про нещасний випадок невиробничого характеру від 06.11.2015, позивачу стало відомо у квітні 2016 року, після отримання відповіді від Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області на адвокатський запит від 22.03.2016 №96. Матеріали адміністративної справи містять копію вказаної відповіді Звенигородського РВ УМВС від 18.04.2016 №2809/55/02-2016.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування по факту отримання тілесних ушкоджень оперуповноваженим СКР Катеринопільського РВ УМВС України в Черкаській області капітаном міліції ОСОБА_1, затверджений 13.10.2015 начальником УМВС України в Черкаській області.

Визнати протиправним та скасувати акт (НТ*) про нещасний випадок невиробничого характеру по факту отримання тілесних ушкоджень оперуповноваженим СКР Катеринопільського РВ УМВС України в Черкаській області капітаном міліції ОСОБА_1, затверджений 06.11.2015 начальником Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_2

Зобовязати управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області провести розслідування нещасного випадку, що стався 24.07.2014 зі старшим оперуповноваженим по БНОН Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_1 та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС України №1346 від 27.12.2002.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 13.09.2016.