Справа № 2а-480/12/1370
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2012-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

14 березня 2012 р. р. № 2а-480/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Коморний О.І.

секретар судового засідання Гнилиця Р.І.

в присутності:

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

при розгляді у попередньому судовому засіданні під час підготовчого провадження адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області, слідчого ізолятора УДДУПВП у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся 19.01.2012р. до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати бездіяльність Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області, Слідчого ізолятора УДДУПВП у Львівській області щодо невиплати позивачеві грошового забезпечення в повному обсязі в період з листопада 2000 року по 29.09.2011 року згідно наказів на зміну та з врахуванням того, що позивач працював через кожні дві доби в періоди зазначені у вказаних наказах.

- зобов'язати Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області, Слідчий ізолятор УДДУПВП у Львівській області здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_4 з листопада 2000 року по 29.09.2011 року, згідно наказів на зміну та з врахуванням того, що позивач працював через кожні дві доби в періоди зазначені у вказаних наказах.

- стягнути з Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області, Слідчого ізолятора УДДУПВП у Львівській області на користь ОСОБА_4 суму недоплаченого грошового забезпечення з листопада 2000 року по 29.09.2011 року, згідно наказів на зміну та з врахуванням того, що позивач працював через кожні дві доби в періоди зазначені у вказаних наказах.

Ухвалою суду від 14.03.2012 року провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області, слідчого ізолятора УДДУПВП у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії закрито в частині позовних вимог: - визнати бездіяльність Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області щодо невиплати позивачеві грошового забезпечення в повному обсязі в період з листопада 2000 року по 29.09.2011 року згідно наказів на зміну та з врахуванням того, що позивач працював через кожні дві доби в періоди зазначені у вказаних наказах; - зобов'язати Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області, здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_4 з листопада 2000 року по 29.09.2011 року, згідно наказів на зміну та з врахуванням того, що позивач працював через кожні дві доби в періоди зазначені у вказаних наказах; - стягнути з Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області, на користь ОСОБА_4 суму недоплаченого грошового забезпечення з листопада 2000 року по 29.09.2011 року, згідно наказів на зміну та з врахуванням того, що позивач працював через кожні дві доби в періоди зазначені у вказаних наказах.

Позивачем 19.01.2012 року подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, мотивоване тим, що про порушення своїх прав позивач дізнався 26.12.2011 року, після отримання довідки до грошового атестату.

Представником слідчого ізолятора подано 29.02.2012 р. клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

При вирішенні заявлених клопотань суд зазначає, що право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 55 ОСОБА_5 України, відповідно до якої, права і свободи людини і громадянина захищаються судом і кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_5 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

ОСОБА_5 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_5 України повинні відповідати їй.

ОСОБА_5 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_5 України гарантується.

Із наведеними нормами ОСОБА_5 України кореспондуються норми, закріплені у ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідно до яких, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. При цьому у відповідності до ч.2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності ОСОБА_5 чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративний позов, відповідно до ст..99 КАС України, може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно п. 15 ч. 1 статті 3 КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.3 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду у справах щодо проходження публічної служби встановлюється місячний строк, який, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання про момент коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав суд враховує Рішення Конституційного суду України № 4-рп/2012 від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозвязку з положеннями статей 117, 2371 цього кодексу, у якому Конституційний Суд України дійшов висновку, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач згідно наказу №64о/с від 27.09.2011 року звільнений в запас із постановкою на військовий облік за п.63 «ж»(за власним бажанням) з 29 вересня 2011 року.

Відповідно до наданого відповідачем викопіювання з зошиту реєстрації грошових атестатів, грошовий атестат позивачем отримано 01.11.2011 року.

Згідно довідки відповідача №342 від 13.03.2012 року, остаточні розрахунки з позивачем проведено 25.10.2011 року.

З урахуванням зазначеного, перебіг строку звернення до суду встановлений ч.3ст. 99 КАС України для позивача розпочався з моменту фактичного розрахунку, який як встановлено судом згідно з довідкою №342 від 13.03.2012 року проведено повністю у жовтні 2011 року.

До суду позивач звернувся лише 18.01.2012 року, тобто з пропуском встановленого КАС України місячного строку.

При цьому посилання представника позивача на ту обставину, що про порушення свого права позивач дізнався після отримання 26.12.2011р. довідки №34 до грошового атестата є безпідставним, оскільки вказана довідка видана на підставі та у відповідності до грошового атестата (який, як встановлено судом, отриманий позивачем 01.11.2011 року) та не містить жодних додаткових сум виплат чи відомостей про їх не виплату, що б вказувало на те, що про порушення своїх прав позивач дізнався власне після отримання 26.12.2011року вказаної довідки.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 КАС України).

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У ст. 100 КАС України передбачено можливість визнання судом причин пропуску строку звернення до суду поважними. ОСОБА_4 причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Доказів які б підтверджували вищевказані обставини в матеріалах відсутні.

Згідно з ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України №1425/11/13-10 від 13.10.2010р., під час вирішення питання про відкриття провадження у справі місцевим адміністративним судам необхідно перевіряти додержання строку звернення до суду. У разі пропуску такого строку та визнання вказаних особою причин пропуску строку неповажними місцевий адміністративний суд повинен залишити адміністративний позов без розгляду.

Якщо провадження у справі було помилково відкрито за адміністративним позовом, поданим із порушенням строку звернення до адміністративного суду, питання про поновлення якого судом не вирішувалося, і про пропуск строку стало відомо у ході розгляду справи, суд перевіряє поважність причин пропуску строку на звернення до суду і в разі визнання їх неповажними залишає адміністративний позов без розгляду.

Суд констатує, що доказів поважності причин звернутися до суду починаючи з жовтня 2011 року чи з 01.11.2011 (отримання грошового атестата) протягом місяця відповідно до ч.3. ст. 99 КАС України позивачем не надано і такі в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 165, КАС України, суд

у х в а л и в :

1. У задоволені клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_4 в частині позовних вимог до слідчого ізолятора УДДУПВП у Львівській області щодо виплати грошового забезпечення за період з листопада 2000 року по 29.09.2011 року, зобовязання слідчого ізолятора УДДУПВП у Львівській області здійснити перерахунок грошового забезпечення та стягнення з слідчого ізолятора УДДУПВП у Львівській області на користь ОСОБА_4 суми недоплаченого грошового забезпечення за листопада 2000 року по 29.09.2011 року залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.03.2012 року о 10:00 год.

Суддя Коморний О.І.