Справа № 802/1142/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 вересня 2016 р. Справа № 802/1142/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Фурмана В.В.

представника позивача: Федик Ю.Ю.

представника відповідача: Клюси Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі ГУНП у Вінницькій області, відповідач ) про:

- визнання протиправним та скасування наказу №655 від 05.07.2016р. в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність;

- зобов`язання виключити з особової справи відомості про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуваючи на службі в органах внутрішніх справ України 07.11.2015р. прийнятий на службу до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на посаду поліцейського батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Вінниця" (далі - БПСПОП "Вінниця") ГУ НП у Вінницькій області.

Відповідно до наказу ГУ НП у Вінницькій області № 655 від 05.07.2016 року до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність за порушення вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2012 року №455, п.1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, функціональних обов`язків.

Як вказує позивач, йому поставлено у вину порушення вищевказаних норм, що виявилось у недотриманні субординації, норм професійної та службової етики при зверненні до командира батальйону майора поліції ОСОБА_2 , з проявленням неповаги, зухвалості та нетактовності, що призвело до створення конфлікту з командиром батальйону в умовах проведення Антитерористичної операції (далі - АТО). З такими агрументами позивач не погоджується та пояснює, що вів себе тактовно та ставив командиру питання що стосувались несення служби, а відтак вважає, що відсутні підстави для застосування дисциплінарного стягнення.

Представник позивача позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила з підстав викладених в письмових запереченнях. Зокрема зазначила, що відповідно до частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини. Разом з тим, позивачем порушено вищевказані норми, що виявилось у зверненні до командира батальйону перед всім особовим складом на підвищених тонах, без дотримання вимог субординації, що загострювало ситуацію, принижувало авторитет командира перед особовим складом батальйону. Відтак вважає, що позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та видано відповідний наказ. За таких обставин вважає, позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, встановив наступне.

З 07.11.2015 року ОСОБА_1 прийнятий на службу до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на посаду поліцейського БПСПОП "Вінниця" ГУ НП у Вінницькій області.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області від 06.06.2016 року № 683 по факту звернення командира БПСПОП "Вінниця" ОСОБА_2 з рапортом щодо порушення службової дисципліни окремими працівниками вказаного підрозділу, призначено службове розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 05.07.2016р., згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 вчинено дисциплінарний проступок. Зокрема, у висновку зазначено, що 02.06.2016 року відбулася ротація особового складу підрозділу в місті Краматорськ під час якої майором поліції ОСОБА_3 була дана команда про шикування особового складу БПСПОП "Вінниця", на чолі з керівником загону - заступником командира батальйону полковником поліції ОСОБА_4 .

Після вишикування особового складу, керівник загону ОСОБА_4 перед строєм, в різкій формі, не дотримуючись правил субординації та не вибираючи слів почав висловлювати незадоволення з приводу прийняття рішень щодо організації роботи ОСОБА_5 , керівництвом ГУ НП у Вінницькій області на чолі з тимчасово виконуючим обов`язки начальника ГУ НП полковником поліції ОСОБА_6 і його заступником Морозом P.O. Різкі висловлювання ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , які виступили на його підтримку, мало не призвело до сутички між особовим складом, який прибув на ротацію, що завдало втрати позитивного іміджу БПСПОП "Вінниця".

Службовим розслідуванням встановлено, що позивач, також звертався до командира батальйону на підвищених тонах, без дотримання вимог субординації, що в свою чергу загострювало ситуацію, принижувало авторитет командира перед особовим складом батальйону.

За таких обставин, в ході проведення службового розслідування ГУ НП у Вінницькій області встановлено факти порушення ОСОБА_12 службової дисципліни, що виразилось у недотриманні норм професійної та службової етики, неповаги до командира батальйону і не підтримання порядку та дисципліни в умовах проведення АТО.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області № 655 від 05.07.2016р. за порушення вимог Дисциплінарного статуту ОВС України -2006 року, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 №155, ч.1, п.1, ст.18 Закону України Про Національну поліцію, функціональних обов`язків, що виразилось у недотриманні, вимог субординації, норм професійної та службової етики, неповаги до командира батальйону майора поліції ОСОБА_3 та не підтриманні порядку і дисципліни в умовах проведення АТО, поліцейського БПСПОП «Вінниця» ГУНП у Вінницькій області рядового ОСОБА_1 попереджено про неповну службову відповідність.

Не погоджуючись з даним наказом, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаюсь щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України "Про Національну поліцію" (далі- Закон № 580-VIII).

Відповідно до пунктів 1, 2, 6 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно пункту 4 розділу XI Закону № 580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Із положень статті 19 Закону № 580-VIII випливає, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

З метою зміцнення дисципліни та законності серед особового складу, безумовного забезпечення прав і свобод громадян, дотримання стандартів етичної поведінки, доброчесності та запобігання конфлікту інтересів у діяльності працівників органів внутрішніх справ, наказом МВС України від 22.02.2012 року № 155 затверджено Правила поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі Правила №155) (чинні на момент виникнення спірних правовідносин).

Із положень положень пунктів 2.2-2.4, 3.3, 4.1 розділу III та пунктів 1.1, 1.2 розділу IV Правил № 155, випливає, що професійний обов`язок працівника полягає в безумовному виконанні закріплених законами та професійно-етичними нормами завдань щодо забезпечення надійного захисту правопорядку, законності, громадської безпеки. Працівник органів внутрішніх справ бере на себе ряд моральних зобов`язань, зокрема бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті.

В свою чергу, в пункті 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України Про Національну поліцію від 23 грудня 2015 року № 901-VIII зазначено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України". Отже, сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів Національної поліції України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Відповідно до cтатті 5 Закону №3460-15 за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

В свою чергу, в розумінні статті 2 Закону №3460-15 , дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 12 Закону №3460-15 визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено статтею 14 Закону №3460-15, зі змісту якої виплмває, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Отже із аналізу вищевказаних норм видно, що за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з Статутом ОВС.

Окремо суд зазначає, що правовий статус батальону БПСПОП "Вінниця" регулюється Положенням про батальйон патрульної служби міліції особливого призначення "Вінниця" УМВС України у Вінницькій області, затвердженого наказом УМВС України у Вінницькій області від 14.07.2014 року №758 (далі - Положення №758).

Так, відповідно до Розділу 1 "Загальні положення" Положення №758, батальйон патрульної служби міліції особливого призначення "Вінниця" є високомобільним спеціальним структурним підрозділом УМВС України у Вінницькій області, створеним з метою належного забезпечення прав та свобод громадян, захисту суспільства від злочинних посягань, забезпечення правопорядку під час проведення загальнодержавних, культурно -масових, релігійних заходів, припинення групових порушень громадського порядку та масових заворушень, проведення спеціальних операцій по затриманню озброєних злочинців, ліквідації аварій та стихійних лих.

До структури даного підрозділу входять дві роти по обслуговуванню м. Вінниці та області, а також при потребі - виконання завдань поза межами регіону.

В свою чергу, підрозділ у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами МВС України, цим Положенням, а також іншими нормативно-правовими актами. Свою діяльність підрозділ здійснює в межах своїх повноважень відповідно до принципів законності, гуманізму, гласності, поваги до прав людини, а також в умовах довіри та за підтримки населення, громадських формувань і трудових колективів

Діяльність підрозділу ґрунтується на принципах верховенства права, забезпечення дотримання прав і свобод людини і громадянина, позапартійності, законності, відкритості для демократичного цивільного контролю, прозорості, відповідальності, централізованого керівництва та єдиноначальності.

Підрозділ безпосередньо підпорядковується начальнику УМВС, а в разі його відсутності - особі, яка виконує його обов`язки.

Під час виконання завдань поза межами регіону постійної дислокації підрозділ переходить в оперативне підпорядкування начальника відповідного ГУ МВС УМВС.

Як зазначалось вище, наказом ГУ НП у Вінницькій області № 655 від 05.07.2016 року позивача попереджено про повну службову невідповідність за порушення вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2012 року №455, п.1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію.

Надаючи оцінку правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, яка втілилась у відповідному наказі, суд вказує, що підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, склад якого включає суб`єкт, суб`єктивну сторону, об`єкт і об`єктивну сторону.

Зокрема, суб`єктом дисциплінарного проступку, що виявлений за результатом проведення службового розслідування є ОСОБА_1 , який перебував на службі у ГУ НП у Вінницькій області, та, відповідно на якого поширювалися обов`язки передбачені нормами Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, Закону України Про Національну поліцію.

В свою чергу, об`єктом дисциплінарного проступку, що ставиться у вину ОСОБА_1 є зокрема, норми службової дисципліни, статутних відносин, правила поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, функціональні обов`язки, що виразились у недотриманні субординації між ним та командиром батальйону, неприпиненні порушень службової дисципліни в умовах проведення АТО.

Надаючи оцінку складу проступку, вчинення якого поставлено у вину позивача, суд зазначає, що згідно із статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Так, службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об`єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Із положень статті 7 вищевказаного статуту випливає, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

В свою чергу, правила субординації - це система суворого і беззаперечного підпорядкування молодших за положенням або чину старшим, заснована на принципах службової дисципліни, механізм регулювання відносин, який базується на владних повноваженнях одних посадових осіб щодо інших.

Так, відповідно до пункту 1.1, абзаців 2, 4, 5 пункту 1.2 Розділу IV Правил №155 (чинних на момент виникнення спірних правовідносин), поведінка працівника органів внутрішніх справ завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально - етичним принципам стража правопорядку. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет працівника.

Норми професійної етики вимагають від працівника:

- постійно контролювати свою поведінку, почуття і емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на службові рішення, уміти передбачати наслідки своїх вчинків і дій;

- виявляти повагу та увагу до старших за званням чи віком, завжди першим вітати: молодшому - старшого, підлеглому - начальника, чоловікові - жінку;

- у спілкуванні з колегами виявляти простоту і скромність, уміння щиро радіти успіхам товаришів по службі, сприяти успішному виконанню ними службових доручень.

Водночас, статутні правила відносин між військовослужбовцями - це правила, визначені передусім Статутом внутрішньої служби і Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, дія яких поширюється на інші військові формування України. Значення статутних взаємовідносин для будь військової організації виключно велике. Засновані на принципах єдиноначальності та суворої субординації, колективізму і високого гуманізму, вони згуртовують воїнів в єдиний бойовий колектив, підвищують боєготовність частин, створюють необхідні умови для оперативного керівництва в бою. На стан військової дисципліни багато в чому впливають взаємини, що склалися серед особового складу частини (підрозділу). Відхилення взаємин від статутних норм нерідко призводили до серйозних порушень військової дисципліни.

В свою чергу, відповідно до Функціональних обов`язків поліцейського БПСПОП Вінниця ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_1 , затверджених командиром батальйону Р.О.Морозом, поліцейський зобов`язаний виявляти повагу до командирів і старших за званням, сприяти їм у підтриманні дисципліни, бути культурним та ввічливим, додержуватись правил військового вітання, ввічливості,знати та неухильно дотримуватись положень Конституції України, Закону України « Про Національну поліцію», інших Законів та нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції.

Надаючи оцінку об`єктивній стороні дисциплінарного проступку позивача, суд зазначає про наступне.

Як встановлено під час службового розслідування та задокументовано у висновку від 05.07.2016 року, після вишикування особового складу, ОСОБА_12 в підтримку керівника загону ОСОБА_4 в різкій формі, не дотримуючись правил субординації та не вибираючи слів почав висловлювати незадоволення з приводу прийняття рішень щодо організації роботи ОСОБА_5 .

Зокрема, об`єктивна сторона проступку позивача полягала в тому, що він звертався до командира батальйону на підвищених тонах, без дотримання вимог субординації, що в свою чергу загострювало ситуацію, принижувало авторитет командира перед особовим складом батальйону.

Факт звернення позивача до командира БПСПОП "Вінниця" ОСОБА_3 у різкій формі, неприпинення порушень дисципліни, підтверджено матеріалами службового розслідування, зокрема поясненнями інших поліцейських, що були присутні під час вказаних подій, зокрема ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .

Надавши оцінку вказаним обставинам та наявним в матеріалах справи письмовим доказам, суд дійшов висновку, що дії позивача 02.06.2016 року під час ротації особового складу підрозділу в місті Краматорськ могли та мало не призвели до сутички між особовим складом, який прибув на ротацію, а також вплинули на моральний стан поліцейських, які прибули для несення служби в зону проведення АТО та на їх бойову готовність. При цьому необхідно звернути увагу, що така поведінка позивача безумовно негативно вплинула на авторитет командира та поставила його під сумнів в особовому складі батальйоні.

Об`єктом посягання від неправомірної поведінки позивача стали статутний порядок у батальйоні, правила професійної та службової етики. У вчиненому позивачем проступку проявилося окрім порушення норм службової дисципліни та недотримання субординації також і невміння стійко переносити труднощі та обмеження пов`язаних із службою, неввічливість, неповага до колег, призначених на ті чи інші посади у батальйоні (із призначенням яких позивач фактично висловив свою незгоду).

При цьому, суд критично оцінює доводи позивача про відсутність негативних наслідків його поведінки. Так зокрема, виходячи із змісту та характеру поставлених питань, відданих наказів під час шикування особового складу, висловлювань в адресу командира, безумовно така поведінка позивача підриває авторитет командира перед особовим складом батальйону та призводить до порушення правил субординації у батальйоні та функціональних обов`язків позивача.

Надаючи оцінку суб`єктивній стороні дисциплінарного проступку позивача, суд зазначає про наступне.

Проаналізувавши характер питань ОСОБА_1 , суд доходить висновку, що основним мотивом та метою їх висловлення було не розв`язання конкретних проблем у функціонуванні БПСПОП "Вінниця", а саме порушення вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ та функціональних обов`язків та правил субординації.

Факт відсутності повноважень командира БПСПОП "Вінниця" ОСОБА_3 на прийняття рішень із тих питань, які поставлені позивачем щодо кадрових призначень, заохочень та вирішення матеріально - технічних проблем батальйону, зокрема підтверджується п. 7.5 Положення про батальйон патрульної служби міліції особливого призначення "Вінниця" УМВС України у Вінницькій області, що затверджене наказом УМВС України у Вінницькій області від 14.07.2014 року №758.

При цьому, суд зазначає, що у випадку своєї принципової незгоди із кадровими та іншими рішеннями в батальйоні, позивач міг звернутися із рапортом про своє звільнення, не вчиняючи дій, що підривають дисципліну, порушують правила субординації та інші професійно - етичні правила, функціональні обов`язки заступника командира.

Проаналізувавши склад дисциплінарного проступку, вчинення якого ставиться у вину ОСОБА_1 , суд доходить висновку про наявність у діях позивача, що мали місце 02.06.2016 року під час ротації БПСПОП "Вінниця" у м. Краматорськ проступку, який є достатньою підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Водночас, суд не погоджується із доводами сторони позивача, що БПСПОП "Вінниця" є добровольчим батальйоном та всі рішення щодо його функціонування мають приймати за результатами обговорення серед особового складу, з огляду на таке.

Згідно пункту 1.1 Положення №758, батальйон патрульної служби міліції особливого призначення "Вінниця" є високомобільним спеціальним структурним підрозділом УМВС України у Вінницькій області, створеним з метою належного забезпечення прав та свобод громадян, захисту суспільства від злочинних посягань, забезпечення правопорядку під час проведення загальнодержавних, культурно -масових, релігійних заходів, припинення групових порушень громадського порядку та пасових заворушень, проведення спеціальних операцій по затриманню озброєних злочинців, ліквідації аварій та стихійних лих. Це означає що такий батальйон входить у структуру МВС України, а рішення щодо його функціонування приймається відповідним керівництвом органів Міністерства внутрішніх справ. При цьому, прийняття кадрових та інших рішень, які стосуються функціонування батальйону за результатами обговорення із особовим складом ані положенням, ані іншими нормативно - правовими актами не передбачено.

Суд також критично оцінює доводи позивача про необ`єктивну характеристику, оскільки подія дисциплінарного проступку знайшла своє підтвердження за результатами розгляду справи. Відтак, зміст навіть позитивної характеристики позивача не може спростувати його вини у вчиненні дисциплінарного проступку.

Отже, приймаючи рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, за результатами реалізації якого ОСОБА_1 попереджено про повну службову невідповідність, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі власних повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що мотивація та докази, на які посилається позивач, не дають суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи відповідача, а встановлені у справі обставини не підтверджують позиції позивача, покладеної в основу позовних вимог, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору. Відтак позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачувався

А тому, керуючись положеннями статті 94 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна