Справа № 810/2341/15
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15 вересня 2016 року м. Київ К/800/53296/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Олексієнка М.М.,

Швеця В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" на постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" до Районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови державного виконавця Районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Карпенко Наталії Василівни про накладення штрафу в розмірі 1360,00грн. від 27 квітня 2015 року ВП №47015753 та стягнення з Районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" коштів у сумі 1360,00грн.,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" звернулось до суду з позовом до Районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови державного виконавця Районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Карпенко Наталії Василівни про накладення штрафу в розмірі 1360,00грн. від 27.04.2015р. ВП №47015753 та стягнення з Районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" коштів у сумі1360,00грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2015р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015р., в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ТОВ "Білоцерківвода" звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просило рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідно до ч.2 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 26.03.2015р. постановою державного виконавця Районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП 47015753 з примусового виконання наказу, виданого 24.03.2015р. Господарським судом Київської області на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2015р. у справі №911/3750/14 щодо витребування з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новація-1» майна, а саме: частини магістрального водоводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою: м.Біла Церква, вул.Ставищанська, 130) і водозабором на р.Рось; шламонакопичувача, площею 14,5 га; також вузла розвантаження і переробки вапна.

Пунктом 2 вказаної постанови боржнику надано 7-денний строк для добровільного виконання судового рішення.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 47015753 було надіслано позивачеві листом від 26.03.2015р. №2019 та отримано ним 27.03.2015р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції позивача за вх. №825 та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

З метою перевірки факту добровільного виконання боржником рішення суду державний виконавець надіслав стягувачу (ТОВ «Новація-1») лист від 01.04.2015р. про надання інформації щодо виконання ТОВ «Білоцерківвода» рішення суду.

Заявою від 03.04.2015р. стягувач (ТОВ «Новація-1») повідомило РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ, що станом на 03.04.2015р. боржник рішення господарського суду не виконав, присуджене майно не передав.

03.04.2015р. державний виконавець надіслав на адресу боржника і стягувача вимогу від 03.04.2015р. №2312, в якій зазначив, що станом на 03.04.2015р. в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які документи, що підтверджують виконання рішення господарського суду, тому вимагав в строк до 07.04.2015р. надати документи, які б підтверджували факт передачі стягувачеві присудженого майна (предметів).

Проте, боржник рішення господарського суду не виконав, оскільки вважає, що присуджене майно не належить ТОВ «Білоцерківвода», а є власністю громади міста Біла Церква, в зв'язку з чим державним виконавцем було вчинено певні виконавчі дії (зокрема, за участю понятих та у присутності представника стягувача складено акт про передачу присудженого майна представнику стягувача), винесено постанови від 07.04.2015р. про стягнення виконавчого збору в сумі 2040,00грн. та від 08.04.2015р. - про накладення на ТОВ «Білоцерківвода» штрафу в сумі 680,00 грн. за невиконання у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії.

В подальшому, у зв'язку з повторним невиконанням рішення суду постановою державного виконавця від 27.04.2015р. ВП 47015753 на ТОВ «Білоцерківвода» накладено штраф в подвійному розмірі - 1360,00 грн.

Розглядаючи дану справу та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили, зокрема, з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вказує на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12.10.1978р. вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 17 КАС України встановлено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як встановлено ч.1 ст.181 цього ж Кодексу, учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із ч.4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Частина 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України визначає порядок оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби та передбачає, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов судів, прийнятих в порядку господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 30.06.2015р. у справі №825/2566/14.

За правилами ч.1 ст.228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно ж до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 228, 230, 231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачу, що за вирішенням даного спору він може звернутись в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та строки, передбачені главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: Пасічник С.С.

Олексієнко М.М.

Швець В.В.

Суддя С.С. Пасічник