Справа № 816/1114/16
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Полтава Справа № 816/1114/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

представника відповідача - Пелих Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне Управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне Управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо не здійснення нарахування та не здійснення виплати судді Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_2 витрат на відрядження до Одеського регіонального відділення Національної школи суддів України терміном на три дні з 14 по 16 червня 2016 року для участі у семінарі на тему "Актуальні проблеми обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження";

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області затвердити Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, складений 17 червня 2016 року суддею Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_2 за результатами його відрядження до Одеського регіонального відділення Національної школи суддів України терміном на три дні з 14 червня 2016 року по 16 червня 2016 року для участі у семінарі на тему "Актуальні проблеми обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження", на загальну суму 528,11 грн;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити судді Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_2 витрати на відрядження до Одеського регіонального відділення Національної школи суддів України терміном на три дні з 14 по 16 червня 2016 року для участі у семінарі на тему "Актуальні проблеми обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження" в загальній сумі 528,11 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що він як суддя Козельщинського районного суду Полтавської області у період з 14 по 16 червня 2016 року перебував у відрядженні в м. Одеса, де у Одеському регіональному відділенні Національної школи суддів України приймав участь в семінарі на тему "Актуальні проблеми обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження". У зв'язку із вказаним відрядженням позивачем були витрачені кошти в сумі 528,11 грн, з яких 90,00 грн - добові за три дні та 438,11 грн - витрати на проїзд залізничним транспортом. Після повернення з відрядження, ОСОБА_2 подав відповідачу посвідчення про відрядження, наказ, транспортні документи та Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, за формою затвердженою наказом Міністерства фінансів України №841 від 28 вересня 2015 року (в редакції наказу №350 від 10 березня 2016 року) з метою повернення витрат, понесених у відрядженні, в сумі 528,11 грн, однак вказані витрати на відрядження ТУ ДСА України в Полтавській області в порушення положень статті 121 КЗпП України відшкодовані йому не були.

Позивач в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, направив до суду заяву від 25 липня 2016 року про розгляд справи за його відсутності (а.с. 36).

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні даного адміністративного позову посилаючись на те, що на даний час кошти в сумі 528,11 грн, як компенсація витрат на відрядження, не можуть бути перераховані ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що згідно листа Державної казначейської служби України у Полтавській області №07.1-16/1/5250 від 05 вересня 2016 року платежі за платіжними дорученнями ТУ ДСА України в Полтавській області за всіма кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України, не проводяться. У зв'язку з тим, що на даний час територіальне управління не має можливості сплатити позивачу кошти, як компенсацію виплат за відрядження, звіт про відрядження останнього також не затверджений.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Указом Президента України "Про переведення суддів" №81/2015 від 14 лютого 2015 року суддю Лисичанського міського суду Луганської області ОСОБА_2. у межах п'ятирічного строку переведено на роботу на посаду судді Козельщинського районного суду Полтавської області.

30 травня 2016 року на адресу Козельщинського районного суду Полтавської області надійшов лист Одеського регіонального відділення Національної школи суддів України за вих.№12-06/261 з проханням відрядити суддю Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_2. для участі в семінарі на тему "Актуальні проблеми обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження", який буде проходити в приміщенні Апеляційного суду Одеської області за адресою: м. Одеса, вул. Гайдара, 24-а (а.с. 16).

З огляду на вказаний лист та керуючись статтею 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" головою Козельщинського районного суду Полтавської області Науменко Н.Д. 13 червня 2016 року видано наказ №06-аг.с про відрядження судді Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_2. до Апеляційного суду Одеської області, м. Одеса, терміном на три дні з 14 по 16 червня 2016 року для участі у семінарі на тему "Актуальні проблеми обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження" (а.с. 15).

У період з 14 по 16 червня 2016 року ОСОБА_2 перебував у відрядженні в м. Одеса, де у Одеському регіональному відділенні Національної школи суддів України приймав участь в семінарі на тему "Актуальні проблеми обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження", що підтверджується посвідченням про відрядження №8 та сертифікатом серії НШ №073296 (а.с. 17-18, 26).

Після повернення з відрядження ОСОБА_2 з метою повернення витрат, понесених у відрядженні в сумі 528,11 грн, подав відповідачу посвідчення про відрядження, наказ №06-аг.с від 13 червня 2016 року, транспортні документи та Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, за формою затвердженою наказом Міністерства фінансів України №841 від 28 вересня 2015 року (в редакції наказу №350 від 10 березня 2016 року).

Проте, витрати на відрядження в сумі 528,11 грн ТУ ДСА України в Полтавській області відшкодовані ОСОБА_2 не були.

Не погоджуючись з бездіяльністю ТУ ДСА України в Полтавській області щодо не здійснення нарахування та не здійснення виплати судді Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_2 витрат на відрядження до Одеського регіонального відділення Національної школи суддів України терміном на три дні з 14 по 16 червня 2016 року для участі у семінарі на тему "Актуальні проблеми обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження" в загальній сумі 528,11 грн, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 суд виходить з наступного.

Гарантії і компенсації при службових відрядженнях передбачені статтею 121 Кодексу законів про працю України, згідно з якою працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством. За відрядженими працівниками зберігаються протягом усього часу відрядження місце роботи (посада). Працівникам, які направлені у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку.

Згідно з пунктом 1 розділу 1 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №59 від 13 березня 1998 року (у редакції наказу Міністерства фінансів України №362 від 17 березня 2011 року) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №218/2658 31 березня 1998 року (далі - Інструкція №59), службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника органу державної влади, підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв'язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства). Документами, що підтверджують зв'язок такого відрядження з основною діяльністю підприємства, є, зокрема (але не виключно): запрошення сторони, що приймає і діяльність якої збігається з діяльністю підприємства, що направляє у відрядження; укладений договір чи контракт; інші документи, які встановлюють або засвідчують бажання встановити цивільно-правові відносини; документи, що засвідчують участь відрядженої особи в переговорах, конференціях або симпозіумах, інших заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з діяльністю підприємства, яке відряджає працівника.

Пунктом 4 розділу 1 Інструкції №59 передбачено, що підприємство, що відряджає працівника, забезпечує його коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом). Аванс відрядженому працівникові може видаватися готівкою або перераховуватися у безготівковій формі на відповідний рахунок для використання із застосуванням платіжних карток.

Відповідно до пунктів 15, 16 розділу 1 Інструкції №59 підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв'язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та Податкового кодексу України. У разі відрядження за кордон підтвердні документи, що засвідчують вартість понесених за кордоном у зв'язку з таким відрядженням витрат, оформлюються згідно із законодавством відповідної держави.

Окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (витрати на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи, понесені у зв'язку з таким відрядженням). Суми добових витрат для працівників підприємств затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 N98.

Згідно з пунктами 1, 4, 6, 11 та 12 розділу 2 Інструкції №59 направлення працівника підприємства у відрядження здійснюється керівником цього підприємства або його заступником і оформляється наказом (розпорядженням) із зазначенням: пункту призначення, найменування підприємства, куди відряджений працівник, строку й мети відрядження.

За кожний день (включаючи день вибуття та день прибуття) перебування працівника у відрядженні в межах України, враховуючи вихідні, святкові й неробочі дні та час перебування в дорозі (разом з вимушеними зупинками), йому виплачуються добові в межах сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 N98. Визначення кількості днів відрядження для виплати добових проводиться з урахуванням дня вибуття у відрядження й дня прибуття до місця постійної роботи, що зараховуються як два дні.

Витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов'язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті.

Відрядженому працівникові перед від'їздом у відрядження видається грошовий аванс у межах суми, визначеної на оплату проїзду, найм житлового приміщення і добові витрати. Після повернення з відрядження працівник зобов'язаний до закінчення п'ятого банківського дня, наступного за днем прибуття до місця постійної роботи, подати звіт про використання коштів, наданих на відрядження. Сума надміру витрачених коштів (залишку коштів понад суму, витрачену згідно із звітом про використання коштів, наданих на відрядження) підлягає поверненню працівником до каси або зарахуванню на відповідний рахунок підприємства, що їх надало, у встановленому законодавством порядку.

Витрати на відрядження відшкодовуються лише за наявності документів в оригіналі, що засвідчують вартість цих витрат, а саме: транспортних квитків або транспортних рахунків (багажних квитанцій), у тому числі електронних квитків за наявності посадкового талона та документа про сплату за всіма видами транспорту, в тому числі чартерних рейсів, рахунків, отриманих з готелів (мотелів) або від інших осіб, що надають послуги з розміщення та проживання відрядженого працівника, в тому числі бронювання місць у місцях проживання, страхових полісів тощо.

У разі використання електронного проїзного/перевізного документа на поїзд підставою для відшкодування витрат на його придбання є роздрукований на паперовому носії посадочний документ (у разі перевезення багажу - роздрукований на паперовому носії перевізний документ; у разі окремого замовлення послуги (зокрема, послуги з користування комплектом постільних речей, резервування місць) - роздрукований на паперовому носії документ на послуги).

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України №98 від 02 лютого 2011 року "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" (далі - постанови №98) установлено, що особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів відшкодовуються, зокрема, витрати на:

- на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті);

- на оплату вартості проживання у готелях (мотелях), інших житлових приміщеннях;

- на побутові послуги, що включені до рахунків на оплату вартості проживання у місцях проживання (прання, чищення, лагодження та прасування одягу, взуття чи білизни), але не більш як 10 відсотків сум добових витрат для держави, до якої відряджається працівник, визначених у додатку 1 до цієї постанови, за всі дні проживання;

- на бронювання місць у готелях (мотелях) у розмірах не більш як 50 відсотків вартості місця за добу;

- на користування постільними речами в поїздах.

Згідно з додатком 1 до постанови №98 сума витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів, в межах України становить 30 грн.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що суддя Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_2. у період з 14 по 16 червня 2016 року дійсно перебував у відрядженні в м. Одеса, де у Одеському регіональному відділенні Національної школи суддів України приймав участь в семінарі на тему "Актуальні проблеми обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження", тобто кількість днів відрядження ОСОБА_2 до м. Одеси становить три календарні дні.

Таким чином, виходячи з приписів постанови №98 сума добових ОСОБА_2 за три календарні дні (14, 15 та 16 червня 2016 року) становить 90,00 грн (3 дні х 30,00 грн).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 14 червня 2016 року до м. Одеси виїжджав із залізничної станції сел. Козельщина, що підтверджується проїзним документом серії ЄЇ№817717, вартість проїзду по вказаному маршруту становить 213,70 грн (а.с. 22). 15 червня 2016 року до м. Кременчук ОСОБА_2 виїжджав із залізничного вокзалу м. Одеси, що підтверджується посадочним документом №000в3в70-С3ЕD-0СЕ0-0001, вартість проїзду по вказаному маршруту становить 224,41 грн (а.с. 21). Відтак, загальна вартість витрат ОСОБА_2 на проїзд становить 438,11 грн.

Враховуючи викладене, на переконання суду понесення ОСОБА_2 витрат в загальному розмірі 528,11 грн (90,00 грн /добові/ + 438,11 грн /витрати на транспорт/) у зв'язку з відрядженням для участі у семінарі до м. Одеси підтверджується документально, а тому зазначені витрати підлягають відшкодуванню територіальним управлінням.

Згідно пунктів 3 та 6 Порядку складання Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №841 від 28 вересня 2015 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1248/27693 13 жовтня 2015 року, Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт (далі - Звіт), подається до закінчення п'ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку завершує таке відрядження або завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок податкового агента платника податку, що надав кошти під звіт.

Звіт складається платником податку (підзвітною особою), що отримав(ла) такі кошти на підприємствах всіх організаційно-правових форм або у самозайнятої особи.

Фізична особа, яка отримала такі кошти, заповнює всі графи Звіту, крім: "Звіт перевірено", "Залишок унесений (перевитрата видана) в сумі за касовим ордером", кореспонденції рахунків бухгалтерського обліку, розрахунку суми утриманого податку за несвоєчасно повернуті витрачені кошти на відрядження або під звіт, які заповнюються особою, яка надала такі кошти. Графу "Звіт затверджено" підписує керівник (податковий агент).

Встановлені в ході судового розгляду справи обставини підтверджують, а відповідач фактично не заперечує проти того, що ОСОБА_2 до територіального управління було подано Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, проте в порушення вимог чинного законодавства України вказаний звіт затверджено не було, та, як наслідок, не було відшкодовано понесені ОСОБА_2 витрати на відрядження в сумі 528,11 грн.

За доцільне зауважити, що при вирішенні даного спору судом окрім іншого було враховано те, що після надходження в червні 2016 року до ТУ ДСА України в Полтавській області від ОСОБА_2 посвідчення про відрядження, наказу №06-аг.с від 13 червня 2016 року, транспортних документів та Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, за формою затвердженою наказом Міністерства фінансів України №841 від 28 вересня 2015 року (в редакції наказу №350 від 10 березня 2016 року) для відшкодування понесених витрат на відрядження, територіальне управління направило лист до Державної судової адміністрації України від 27 липня 2016 року вих.№05-470 з проханням надати роз'яснення щодо правомірності відшкодування територіальним управлінням витрат на відрядження ОСОБА_2 з огляду на те, що останній самостійно, без відома та направлення управління, взяв участь у семінарі, що відбувався у м. Одеса (а.с. 55).

29 серпня 2016 року територіальне управління отримало відповідь Державної судової адміністрації України на лист від 27 липня 2016 року, відповідно до якої витрати ОСОБА_2 на відрядження підлягають відшкодуванню останньому (лист від 25 серпня 2016 року вих.№11-6188/16 а.с. 69).

Доводи відповідача з приводу того, що кошти в сумі 528,11 грн, як компенсація витрат на відрядження, не можуть бути перераховані ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що згідно листа Державної казначейської служби України у Полтавській області №07.1-16/1/5250 від 05 вересня 2016 року платежі за платіжними дорученнями ТУ ДСА України в Полтавській області за всіма кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України, не проводяться, судом оцінюються критично, оскільки відповідно до пунктів 3 та 4.12 Типового положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №104 від 15 липня 2015 року, основним завданням територіальних управлінь є організаційне та фінансове забезпечення діяльності місцевих загальних судів, з метою створення належних умов для діяльності судів, суддів цих судів та забезпечення роботи органів суддівського самоврядування. Територіальні управління відповідно до своїх повноважень, зокрема, здійснюють у межах повноважень, визначених законом та цим Положенням, соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апаратів місцевих загальних судів.

Резюмуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності ТУ ДСА України в Полтавській області щодо не здійснення нарахування та виплати судді Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_2 витрат на відрядження до Одеського регіонального відділення Національної школи суддів України терміном на три дні з 14 червня 2016 року по 16 червня 2016 року для участі у семінарі на тему "Актуальні проблеми обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження"; зобов'язання ТУ ДСА України в Полтавській області затвердити Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, складений 17 червня 2016 року суддею Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_2 за результатами його відрядження до Одеського регіонального відділення Національної школи суддів України терміном на три дні з 14 червня 2016 року по 16 червня 2016 року для участі у семінарі на тему "Актуальні проблеми обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження", на загальну суму 528,11 грн; зобов'язання ТУ ДСА України в Полтавській області нарахувати та виплатити судді Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_2 витрати на відрядження до Одеського регіонального відділення Національної школи суддів України терміном на три дні з 14 червня 2016 року по 16 червня 2016 року для участі у семінарі на тему "Актуальні проблеми обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження" в загальній сумі 528,11 грн.

Щодо вимог ОСОБА_2 про допуск постанови суду до негайного виконання, суд дійшов такого висновку.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до частин першої та другої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Зважаючи на те, що витрати на відрядження є разовою виплатою та не є складовою суддівської винагороди, тобто предмет розгляду даної справи не стосується стягнення з ТУ ДСА України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 виплат, що відносяться до складу грошової винагороди останнього, суд дійшов висновку про відсутність підстав для допуску постанови до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне Управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо не здійснення нарахування та виплати судді Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_2 витрат на відрядження до Одеського регіонального відділення Національної школи суддів України терміном на три дні з 14 червня 2016 року по 16 червня 2016 року для участі у семінарі на тему "Актуальні проблеми обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження".

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області затвердити Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, складений 17 червня 2016 року суддею Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_2 за результатами його відрядження до Одеського регіонального відділення Національної школи суддів України терміном на три дні з 14 червня 2016 року по 16 червня 2016 року для участі у семінарі на тему "Актуальні проблеми обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження", на загальну суму 528 (п'ятсот двадцять вісім) гривень 11 (одинадцять) копійок.

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити судді Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_2 витрати на відрядження до Одеського регіонального відділення Національної школи суддів України терміном на три дні з 14 червня 2016 року по 16 червня 2016 року для участі у семінарі на тему "Актуальні проблеми обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження" в загальній сумі 528 (п'ятсот двадцять вісім) гривень 11 (одинадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2016 року.

Суддя С.О. Удовіченко