Справа № 808/1553/16
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року (об 11 год. 15 хв.)Справа № 808/1553/16 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Батрак І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Обслуговуючого кооперативу «Гарант-Азов»

про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невикористання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2015 році

ВСТАНОВИВ:

Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі Запорізький ОВ ФСЗІ, позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Обслуговуючого кооперативу «Гарант-Азов» (далі ОК «Гарант-Азов», відповідач), в якому просить стягнути з відповідача суму адміністративно-господарських санкцій та пені за невикористання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2015 році у розмірі 10 240,91 грн.

На обґрунтування позовних вимог посилається на приписи Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 №70 «Про порядок сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів» та зазначає, що відповідно до ОСОБА_1 про зайнятість та працевлаштування інвалідів (форма 10-ПІ річна поштова), наданого відповідачем, середньооблікова кількість штатних працівників, що працювали у відповідача, за звітний період складала 14 осіб, таким чином, середньооблікова кількість інвалідів, відповідно до нормативу, встановленого Законом, на ОК «Гарант-Азов» повинна складати 1 особу. Вказує, що середньооблікова кількість інвалідів у роботодавця склала 0 осіб, що є меншим ніж встановлено нормативом, а тому відповідно до статті 20 Закону відповідач повинен до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 10 071,79 грн. Окрім того, порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені, яка згідно із Порядком нарахування пені та її сплати, затвердженого наказом Мінпраці від 15.05.2007 №223, починає нараховуватись з наступного дня граничного строку сплати санкцій, тобто з 16 квітня. Пояснює, що пеня за невиконання нормативу щодо працевлаштування інвалідів у поданій до суду позовній заяві відповідно до п. 3.7 Порядку позивачем розрахована на дату її подання, та становить 169,12 грн. На підставі викладеного, а також враховуючи, що відповідачем всупереч вимогам законодавства суми адміністративно-господарських санкцій та пені самостійно не сплачено, просить стягнути з ОК «Гарант-Азов» заборгованість у розмірі 10 240,91 грн.

У судовому засіданні 18.07.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у адміністративному позові.

Представник позивача у судове засідання не зявився, проте 13.09.2016 надав до суду заяву (вх. №26304), у якій просить суд розглянути справу за його відсутності у письмовому провадженні.

Відповідач позовні вимоги не визнав та подав до суду заперечення на адміністративний позов (вх. від 29.06.2016 №19451), у яких, зокрема, зазначає, що відповідно до вимог статей 18, 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» в травні 2015 року у звязку зі збільшенням кількості працівників до 20 осіб головою ОК «Гарант-Азов» був затверджений новий штатний розклад кооперативу з урахуванням одного створеного робочого місця для працевлаштування інвалідів відповідно до необхідного нормативу. Пояснює, що керуючись Порядком подання звітності №3-ПН «Інформаційний попит на робочу силу (вакансії)», відповідач 27.05.2015 надав Василівському районному центру зайнятості Інформацію про попит на робочу силу (вакансії), яка відображає потребу в працівникові за категорією «інваліди» та необхідність у сприянні Державної служби зайнятості в укомплектуванні зазначеної вакансії. Таким чином, на думку відповідача, ОК «Гарант-Азов» виконав обовязок, встановлений статтею 50 Закону України «Про зайнятість» щодо повідомлення державної служби зайнятості про наявність вакансії ля працевлаштування інвалідів протягом 10 днів з моменту її відкриття. Крім того, на адресу Запорізького ОВ ФСЗІ була направлена заява про реєстрацію роботодавця у відділенні, що також підтверджується довідкою позивача від 25.01.2016 №23/209/252. На підставі вищезазначеного, вважає, що відповідачем вжито усіх необхідних, залежних від нього заходів для виконання нормативу працевлаштування інвалідів, але до теперішнього часу центром зайнятості для працевлаштування не направлялися особи з обмеженими фізичними можливостями, відсутні також випадки відмови відповідачем у працевлаштуванні безробітних з обмеженими можливостями. Голова кооперативу також приймав заходи щодо самостійного пошуку бажаючих працювати, в усній формі звертався до інвалідів з пропозицією працевлаштування, систематично подавав відповідні оголошення по каналах гучномовного звязку, який об лаштований постійний змішаний ринок м. Дніпрорудне. Отже, оскільки ОК «Гарант-Азов» виконав вимоги діючого законодавства щодо забезпечення реалізації прав інвалідів на працевлаштування, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.07.2016 проти позову заперечив із підстав, наведених у наданих суду запереченнях, а також надав додаткові усні пояснення.

Крім того, 06.09.2016 на адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення (вх. №25678), у яких надав інформацію щодо кількості працюючих у 2015 році згідно із штатним розписом. Так, з 01.01.2015 1 особа, з 31.03.2015 6 осіб, з 13.05.2015 в штатний розклад додатково введені 15 штатних одиниць, що повязані з організацією кооперативом ринкової діяльності, після збільшення кількості працівників до 20 осіб в штатний розклад кооперативу з 27.05.2015 була введена вакансія одиниця диспетчера для працевлаштування інваліда відповідно до необхідного нормативу. На підставі вищезазначеного та з урахуванням раніше наданих письмових заперечень, вважає, що оскільки ОК «Гарант-Азов» вжито усіх необхідних, залежних від нього заходів для виконання нормативу працевлаштування інвалідів, адміністративний позов Запорізького ОВ ФСЗІ є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Просить провести судове засідання без його присутності.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною шостою статті 12 та частиною першою статті 41 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОК «Гарант-Азов» (ідентифікаційний код 34789330) є юридичною особою, яка зареєстрована 22.12.2006 за адресою: 71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Молодіжна, буд. 3 А, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Із матеріалів справи вбачається, що наказом від 26.08.2014 №10 було затверджено з 26.08.2014 штатний розклад ОК «Гарант-Азов» в новій редакції, відповідно до якого кількість штатних одиниць склала 1.

Відповідно до наказу від 30.03.2015 №3 у звязку з виробничою необхідністю затверджено з 31.03.2015 штатний розклад відповідача у новій редакції, кількість працюючих склала 6 штатних одиниць.

З 12.05.2015 у звязку з організацією кооперативом ринкової діяльності, введено додатково в штатний розклад 15 штатних одиниць, що повязані з діяльністю підрозділу «Постійний (змішаний) ринок», та наказом №9 затверджено в новій редакції.

Після збільшення кількості працівників до 20 осіб в штатний розклад відповідача з 27.05.2015 була введена вакансія диспетчера для працевлаштування інваліда згідно із штатним розкладом, затвердженим наказом №22 від 27.05.2015.

Крім того, у звязку із розширенням штату працівників відповідачем до Василівського районного центру зайнятості подано Інформацію про попит на робочу силу (вакансії) №3-ПН від 27.05.2015, в якому зазначалася інформація про наявність одного робочого місця (вакансії) для інвалідів на посаду диспетчера.

Супровідним листом №1 від 15.01.2016 ОК «Гарант-Азов» на адресу позивача направлено Заяву про реєстрацію роботодавця у відділенні Фонду соціального захисту інвалідів, ОСОБА_1 про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2015 рік.

Відповідно до Довідки про реєстрацію роботодавця у відділенні Фонду соціального захисту інвалідів від 25.01.2016 №7090 за Формою №2 повідомлено, що кооператив зареєстрований №23/209/252 Запорізьким ОВ ФСЗІ.

Згідно наданого відповідачем ОСОБА_1 про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2015 рік за формою №10-ПІ від 18.01.2016 середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу ОК «Гарант-Азов» у 2015 році становила 14 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність у підприємства 0 осіб, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, встановленого статтею 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», становила 1 особу, середньорічна заробітна плата штатного працівника 20 143,57 грн.

Листом від 27.01.2016 №03-21/84 Запорізьке ОВ ФСЗІ повідомило відповідача про необхідність відображення у рядку 06 ОСОБА_1 суми адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2015 році у розмірі 10 0071,79 грн.

Проте, посилаючись на відсутність складу господарського правопорушення у діях ОК «Гарант-Азов» листом від 09.02.2016 №5 останній повідомив позивача про відсутність підстав для застосування адміністративно-господарських санкцій за створене, але не зайняте інвалідом робоче місце, відповідно рядок 06 форми не повинен заповнюватись.

У звязку з несплатою відповідачем суми адміністративно-господарських санкцій та пені у розмірі 169,12 грн. за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2015 році у загальному розмірі 10 240,91 грн. у добровільному порядку Запорізьке ОВ ФСЗІ звернулось із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 69 Господарського кодексу України (далі - ГК України) підприємство з правом найму робочої сили забезпечує визначену відповідно до закону кількість робочих місць для працевлаштування неповнолітніх, інвалідів, інших категорій громадян, які потребують соціального захисту. Відповідальність підприємства за невиконання даної вимоги встановлюється законом.

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 № 875-ХІІ (далі Закон № 875-ХІІ).

Частинами першою, другою та третьою статті 19 Закону № 875-ХІІ передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

У звязку з збільшенням кількості штатних одиниць з травня 2015 року ОК «Азов-гарант» є юридичною особою та відноситься до категорії субєктів підприємницької діяльності, яким відповідно до статті 19 Закону № 875-ХІІ встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, який у відповідача повинен складати 1 робоче місце, про що і зазначено в ОСОБА_1 про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2015 рік.

Частиною першою статті 20 Закону № 875-ХІІ визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону № 875-ХІІ порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

У даному випадку Фонд соціального захисту інвалідів у розрахунку ціни позову визначив суму адміністративно-господарських санкцій у розмірі 10 240,91 грн. та пеню в сумі 169,12 грн. Загальна сума заборгованості, на думку позивача, склала 10 240,91 грн.

При цьому, адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обовязковим платежем), обовязкова сплата яких передбачена Конституцією України, Податковим кодексом України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у звязку зі скоєнням правопорушення.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно із частиною першою статті 18 Закону № 875-ХІІ забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 18 Закону № 875-ХІІ).

Відповідно до частини третьої статті 18-1 Закону № 875-ХІІ державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Аналіз вищевказаних норм закону дає підстави дійти висновку, що на підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю покладено обов'язок, по-перше, виділити та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, по-друге, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, по-третє, якщо середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, сплатити відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.

При цьому обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов'язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій статті 18 Закону № 875-ХІІ.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про зайнятість населення» від 05 липня 2012 року №5067-VІ, відповідно до пункту 4 частини третьої статті 50 якого роботодавці зобовязані, зокрема, своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Наказом Міністерства соціальної політики України №316 від 31.05.2013 затверджено форму звітності № 3-ПН „Інформація про попит на робочу силу (вакансії) та Порядок її подання.

Пунктом 2 розділу ІІ вказаного Порядку встановлено, що Форма подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Ураховуючи, що Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» покладає на підприємство обов'язок створити, атестувати належним чином робочі місця для працевлаштування інвалідів та повідомити про це органи державної служби зайнятості, а ті в свою чергу зобов'язані направити підприємству на працевлаштування інвалідів, а тому суд вважає, що на підприємства покладено обов'язок по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, а не обов'язок їх безпосереднього працевлаштування. Щомісячне подання форми №3-ПН, якщо на вказану вакансію робітника не було працевлаштовано, а нові вакансії у роботодавця не відкривалися, Порядком подання форми звітності № 3-ПН"Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" не передбачено.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на адресу Василівського районного центру зайнятості відповідачем вчасно направлялись звіти за формою 3-ПН про наявність вакансій, що підтверджено листом вказаного центру зайнятості від 06.06.2016 №811/05-06.

В свою чергу, центром зайнятості інваліди для працевлаштування на підприємство відповідача 22.06.2015 видано направлення на працевлаштування 1 безробітному з числа інвалідів, за результатом виданого направлення особа не працевлаштована, у звязку з відмовою від запропонованої роботи.

Викладене свідчить про виконання відповідачем вимог щодо створення робочих місць відповідно до нормативів, встановлених статтею 19 Закону № 875-ХІІ та належне інформування центру зайнятості про наявність вільних робочих місць на його підприємстві та потребу у направленні йому центром зайнятості інвалідів для працевлаштування.

Доказів, які б свідчили про те, що підприємство неправомірно або безпідставно відмовило інвалідам у прийнятті на роботу, які були направлені центром зайнятості або безпосередньо звернулись до відповідача, позивачем до суду не надано.

На думку суду, сукупність названих обставин свідчить, що ОК «Гарант-азов» вживав всі належні заходи щодо пошуку та працевлаштування інвалідів, що виключає підстави для застосування санкцій та пені, передбачених статтею 20 Закону № 875-XII.

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач був звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 94 КАС України не передбачено їх стягнення у даному випадку.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак