Справа № 817/822/16
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2016 р.Р і в н е 817/822/16
10год. 15хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М. за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Наулік О.І.,

відповідача: представник Гоч Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінерал- Груп"
до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т АН О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мінерал-Груп" звернулося до суду з позовом до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.05.2016 року №.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем необґрунтовано, безпідставно зроблені висновки про заниження Товариством з обмеженою відповідальністю "Мінерал- Груп" суми податку на додану вартість. Вказала, що до перевірки платником податків було надано усі необхідні первинні та інші документи на спростування викладених в акті перевірки висновків. Просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Пояснила суду на обґрунтування своїх заперечень, що під час перевірки позивача було виявлено порушення ним п. 198.1, п. 198.3,п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, яке полягало у заниженні об'єктів оподаткування податком на додану вартість внаслідок завищення витрат, що враховуються при визначенні податкового кредиту з податку на додану вартість по господарських операціях з рядом контрагентів, які контролюючий орган вважає нереальними. Представник відповідача вказала, що викладені в акті перевірки порушення підтверджуються необхідними доказами. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено що Рівненською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінерал-Груп" (далі - ТОВ "Мінерал-Груп") з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю " БІ СІ ІНВЕСТ" (далі - ТОВ "БІ СІ ІНВЕСТ"), Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК ГРАНДІС" (далі - ТОВ "ТК ГРАНДІС) за період з 01.02.2015 року по 28.02.2015 року, Товариством з обмеженою відповідальністю "АТІКА БУД" (далі - ТОВ "АТІКА БУД"), Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЛІН-ГРУПП"( далі - "СЕЛІН-ГРУПП") за період з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року, за результатами якої складено акт від 11.05.2016 року № 21/14-141/37685405 ( а.с. 24-44).

Платником податків подано заперечення на акт перевірки (а.с. 45-46), висновки якого залишені контролюючим органом без змін (а.с. 169-171).

На підставі акту перевірки від 11.05.2016 року Рівненською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.05.2016 року про збільшення ТОВ "Мінерал-Груп" суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 576981,00 грн., в тому числі 461585,00 грн. за основним платежем та 115396,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В основу оспорюваного податкового повідомлення-рішення покладено висновки відповідача про порушення позивачем вимог:

- п. 198.1, п. 198.3,п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 461 585,00 грн., у тому числі:

1) за лютий 2015 року в сумі 369 025,00 грн. з контрагентами-постачальниками: ТОВ "БІ СІ ІНВЕСТ" на суму 182 833 грн., ТОВ "ТК ГРАНДІС" на суму 186 192 грн;

2) за березень 2015 року в сумі 92 560,00 грн. з контрагентами-постачальниками: ТОВ "АТІКА БУД" на суму 76 000,00 грн., ТОВ "СЕЛІН-ГРУПП" на суму 16 560,00 грн.

Підставою для наведених висновків стали твердження контролюючого органу про нереальність здійснених операцій по ланцюгу постачання товарів для ТОВ "Мінерал-Груп", внаслідок чого завищено суму податкового кредиту.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV, факт здійснення господарських операцій фіксується первинними документами, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальну зміну майнового стану суб'єкта господарювання, яка фіксується шляхом складення контрагентами первинних документів.

Вимога щодо реальної зміни майнового стану, як ознака фактичного здійснення господарської операції та необхідність фіксування такої зміни у первинних документах кореспондує з нормами Податкового кодексу України, якими встановлено порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Зокрема, згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (абз.1). Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абз. 2).

В свою чергу, відповідно до пп. "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) встановлено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

З матеріалів справи вбачається, що на час проведення перевірки позивач - ТОВ "Мінерал-Груп" зареєстроване в якості юридичної особи, перебуває на обліку як платник податків та є зареєстрованим платником податку на додану вартість.

30.01.2015 року між ТОВ "БІ СІ ІНВЕСТ" (продавець) та ТОВ "Мінерал-Груп" (покупець) укладено договір № 22-02, предметом якого стала купівля-продаж товарів, найменування, кількість, ціна яких визначається накладними (а.с. 47).

На виконання умов даного договору продавцем передано у власність покупця товари, а саме:

- ролико-опори, бандажі опорні, редуктори приводні, електродвигуни 45кВт, загрузочні станції, вигрузочні станції, кількість та ціна яких вказується у видатковій накладній № 965 від 27.02.2015 року ( а.с. 48);

- вінець зубчастий, ціна якого вказується у видатковій накладній № 964 від 27.02.2015 року ( а.с. 49);

- корпус сушильного барабану, ціна якого вказується у видатковій накладній № 963 від 27.02.2015 року ( а.с. 50).

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною № Р18 від 27.02.2015 року (а.с. 51).

Розрахунки за товари проведені між сторонами шляхом переведення боргу, що підтверджується договором № ШТ-250 від 02.03.2015 року про переведення боргу між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІ СІ ІНВЕСТ" (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "ШАНСІ ТОРГ" (новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мінерал-Груп" ( первісний боржник), згідно якого первісний боржник переводить свій борг на нового боржника, внаслідок чого новий боржник заміняє первісного як зобов'язану сторону у договорі № 22-02 від 30.01.2015 року (а.с.55). Перерахунок коштів первісним боржником новому здійснено відповідно до платіжного доручення № 130 від 10.03.2015 року (а.с.56).

ТОВ "БІ СІ ІНВЕСТ" виписано для ТОВ "Мінерал-Груп" податкову накладну № 965 від 27.02.2015 року на суму 443 900,00 грн., в тому числі ПДВ 73 983,33 грн., податкову накладну № 964 від 27.02.2015 року на суму 324 000,00 грн., в тому числі ПДВ 54 000,00 грн., податкову накладну № 963 від 27.02.2015 року на суму 329 100,00 грн., в тому числі ПДВ 54 850,00 грн., суму ПДВ за якими позивачем віднесено до складу податкового кредиту за відповідний період (а.с. 52-54).

27.02.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК ГРАНДІС" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Мінерал-Груп" (покупець) укладено договір № 18/02-2015, предметом якого стало постачання товарів, найменування, кількість, ціна котрого визначається накладними ( а.с.57).

На виконання умов даного договору постачальником передано у власність покупця товари, а саме:

- редуктори спеціальні циліндричні з паразитним валом, кількість та ціна яких вказується у видатковій накладній № 2737 від 27.02.2015 року ( а.с. 58);

- редуктори спеціальні циліндричні з паразитним валом, муфти зубчасті, кількість та ціна яких вказується у видатковій накладній № 2738 від 27.02.2015 року ( а.с. 59);

- муфти зубчасті М3-01-0200 СК-УМ, кількість та ціна яких вказується у видатковій накладній № 2739 від 27.02.2015 року ( а.с. 60).

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною № Р36 від 27.02.2015 року (а.с. 61).

Розрахунки за товари проведені між сторонами шляхом переведення боргу, що підтверджується договором № 01/03-2015 ДП від 02.03.2015 року про переведення боргу між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК ГРАНДІС" (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "АВІКОРС" (новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мінерал-Груп" ( первісний боржник), згідно якого первісний боржник переводить свій борг на нового боржника, внаслідок чого новий боржник заміняє первісного як зобов'язану сторону у договорі № 22-02 від 30.01.2015 року (а.с.65). Перерахунок коштів первісним боржником новому здійснено відповідно до платіжного доручення № 129 від 10.03.2015 року, платіжного доручення № 116 від 02.03.2015 року (а.с.66-67).

ТОВ "ТК ГРАНДІС" виписано для ТОВ "Мінерал-Груп" податкову накладну № 2739 від 27.02.2015 року на суму 169 776,00 грн., в тому числі ПДВ 28 296,00 грн., податкову накладну № 2738 від 27.02.2015 року на суму 558 576,00 грн., в тому числі ПДВ 93 096,00 грн., податкову накладну № 2737 від 27.02.2015 року на суму 388 800,00 грн., в тому числі ПДВ 64 800,00 грн., суму ПДВ за якими позивачем віднесено до складу податкового кредиту за відповідний період (а.с. 62-64).

27.02.2015 року між ТОВ "АТІКА БУД" (продавець) та ТОВ "Мінерал-Груп" (покупець) укладено договір № 3-21, предметом якого стала купівля-продаж товарів, найменування, кількість, ціна яких визначається накладними (а.с. 68).

На виконання умов даного договору продавцем передано у власність покупця товари, а саме:

- матриці, кількість та ціна яких вказується у видатковій накладній № 151 від 31.03.2015 року ( а.с. 69).

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною № Р86 від 31.03.2015 року (а.с. 70).

Розрахунки за товари проведені між сторонами шляхом переведення боргу, що підтверджується договором № С-4 від 31.03.2015 року про переведення боргу між Товариством з обмеженою відповідальністю "АТІКА БУД" (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "МАРИНОРК" (новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мінерал-Груп" (первісний боржник), згідно якого первісний боржник переводить свій борг на нового боржника, внаслідок чого новий боржник заміняє первісного як зобов'язану сторону у договорі № 3-21 від 27.02.2015 року (а.с.72). Перерахунок коштів первісним боржником новому здійснено відповідно до платіжного доручення № 167 від 01.04.2015 року (а.с.73).

ТОВ "АТІКА БУД" виписано для ТОВ "Мінерал-Груп" податкову накладну № 151 від 31.03.2015 року на суму 456 000,00 грн., в тому числі ПДВ 76 000,00 грн., суму ПДВ за якою позивачем віднесено до складу податкового кредиту за відповідний період (а.с. 71).

31.03.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЛІН-ГРУПП" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Мінерал-Груп" (покупець) укладено договір № 28/03-2015, предметом якого стало постачання товарів, найменування, кількість, ціна котрого визначається накладними ( а.с.74).

На виконання умов даного договору постачальником передано у власність покупця товари, а саме:

- ворошителі, кількість та ціна яких вказується у видатковій накладній № 1032 від 31.03.2015 року ( а.с. 75).

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною № Р58 від 31.03.2015 року (а.с. 76).

Розрахунки за товари проведені між сторонами шляхом переведення боргу, що підтверджується договором № 01/04-2015 від 01.04.2015 року про переведення боргу між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЛІН-ГРУПП" (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКОЛАЙТ-СЕРВІС" (новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мінерал-Груп" ( первісний боржник), згідно якого первісний боржник переводить свій борг на нового боржника, внаслідок чого новий боржник заміняє первісного як зобов'язану сторону у договорі № 28/03-2015 від 31.03.2015 року (а.с.78). Перерахунок коштів первісним боржником новому здійснено відповідно до платіжного доручення № 165 від 01.04.2015 року (а.с.79).

ТОВ "СЕЛІН-ГРУПП" виписано для ТОВ "Мінерал-Груп" податкову накладну № 1032 від 31.03.2015 року на суму 99360,00 грн., в тому числі ПДВ 16560,00 грн., суму ПДВ за якою позивачем віднесено до складу податкового кредиту за відповідний період (а.с. 77).

Суд приходить до висновку, що надані позивачем для перевірки та у судове засідання документи є первинними в розумінні Податкового кодексу України та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідають усім необхідним вимогам законодавства та слугують належним підтвердженням фактичного здійснення господарських операцій із зазначеними контрагентами, а суми податкового кредиту визначені вірно.

Cуд відхиляє доводи відповідача про недоцільність і неможливість здійснення розрахунків позивачем за основними договорами з контрагентами на підставі договорів переведення боргу через відсутність будь-яких взаємовідносин між новим боржником і кредитором, які б слугували необхідністю взаємопогашень зобов'язань.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України ( № 435-IV від 16.01.2003 року) переведення боргу - це заміна боржника у зобов'язанні на нового лише за згодою кредитора.

Згідно ч.1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується укладення договорів переведення боргу та їхнє виконання у повному обсязі, що у свою чергу свідчить про фактичне здійснення розрахунків за договорами купівлі-продажу та поставки, оскільки такий порядок розрахунків не суперечить умовам основних договорів.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що висновки відповідача ґрунтуються на відсутності реального здійснення господарських операцій за участю позивача та контрагентів. Відповідач вказує на те, що операції з придбання у контрагентів-постачальників фактично не проводилися, оскільки : - у контрагентів відсутня фактична можливість надання товарів на адресу ТОВ "Мінерал- Груп", тобто відсутнє реальне джерело походження ідентифікованого товару; - податкова звітність контрагентів-постачальників не надавалася/подавалася до податкового органу з нульовими показниками, податкові декларації приймалися за місцем реєстрації вищевказаних контрагентів "до відома"; - у контрагентів відсутні складські приміщення, транспортні засоби та обладнання для здійснення господарської діяльності; - анульовані свідоцтва платників ПДВ у контрагентів-постачальників; - підприємства контрагентів-постачальників створені на незначні періоди, - оплата за поставлений товар здійснювалася шляхом переведення боргу на контрагентів, в яких також анульовані свідоцтва платників ПДВ, відсутність фінансового-господарських відносин даних контрагентів з постачальниками товарів позивачу відповідно.

Судом під час розгляду справи встановлено, що судовими рішеннями Окружного адміністративного суду м. Києва, а саме постановами № 826/10051/15 від 13.07.2015 року, № 826/10052/15 від 15.07.2015 року, № 826/11200/15 від 04.09.2015 року, № 826/13297/15 від 14.08.2015 року, які набрали законної сили, встановлено, що декларації з податку на додану вартість контрагентів позивача за лютий-березень 2015 року є такими, що подані у момент їх фактичного отримання податковим органом. Даними рішеннями контролюючий орган зобов'язано відобразити визначені у деклараціях показники з податку на додану вартість в електронних базах даних податкової звітності ДПІ, у тому числі в інтегрованих картках платників податків контрагентів (а.с.172- 203). Тому, суд вважає, що висновки відповідача щодо взяття "до відома" декларації з ПДВ за лютий-березень 2015 року та про невідображення контрагентами позивача податкових накладних у складі податкових зобов'язань - не відповідають дійсності.

Крім того, суд вважає, що жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності у контрагентів позивача матеріальних ресурсів, що впливає на виконання укладених договорів з позивачем, відповідачем не надано, а відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань, взятих на себе контрагентами та на нереальність здійснення операцій з передачі товарів позивачеві.

Також суд зазначає, що наявність або відсутність матеріально-технічної бази у контрагента господарюючого суб'єкта не є передумовою для визначення господарської компетенції останнього і не має правового значення для вирішення питання про наявність намірів сторін про реальне настання правових наслідків, обумовлених угодами, або порушення позивачем правил оподаткування.

У судовому засіданні 05.09.2016 року свідок Вовк О.О. (директор ТОВ "Мінерал- Груп") пояснив, що всі договори на поставку товарів були укладені відповідно до вимог чинного законодавства, а товар був прийнятий ним особисто.

Стосовно відсутності документів, що підтверджують відрядження директора ТОВ "Мінерал-Груп", не зазначення супровідних документів на вантаж у товаро-транспортних накладних, не зазначення відомостей про відповідальну особу за відпуск товару, відсутність опису вантажно-розвантажувальних операцій з товаром, суд вважає, що сама по собі наявність або відсутність окремих документів, зокрема і допущення помилок чи неточностей в них, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Судом також враховуються практика Європейського суду (справа "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03), Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03)), відповідно до якої платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його контрагентами, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Податковий орган не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускали його контрагенти, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди.

Відповідно, суд вказує на те, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивачем виконані всі умови для віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

З огляду на наведене, оспорюване податкове повідомлення-рішення від 25.05.2016 року № є неправомірними та підлягає скасуванню, а позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати присуджуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області від 25.05.2016 року № про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Мінерал-Груп" грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 576981,00 грн., в тому числі 461585,00 грн. за основним платежем та 115396,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Присудити на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінерал- Груп"за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 8654 (вісім тисяч шістсот п'ятдесят чотири) грн. 72 (сімдесят дві) коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.