Справа № 804/5134/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2016 р.Справа №804/5134/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом першого заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Публічного акціонерного товариства «Нікопольський південнотрубний завод» про стягнення заборгованості, -
11 серпня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява першого заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Публічного акціонерного товариства «Нікопольський південнотрубний завод» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за списком №1 в сумі 405663,45 грн. та за списком №2 в сумі 805293,63 грн., всього у розмірі 1210957,08 грн. за квітень 2016 року.
В обґрунтування позову зазначено, що внаслідок порушення вимог частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV відповідач має заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за списком №2.
Представник позивача клопотав про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач до суду не прибув, заперечень на позовну заяву не надав, ухвалу про відкриття провадження у справі та повістку про виклик до суду відповідачем отримано 29 серпня 2016 року, що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача належним чином про розгляд справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 121 Конституції України, статей 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Згідно статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
У матеріалах справи міститься лист першого заступника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області Т. Шашликової до начальника Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області Л. Жаринової від 2 серпня 2016 року за вих. №114-3416вих.16, яким повідомлено управління про представництво інтересів держави в особі Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області шляхом звернення Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою про стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Нікопольський південнотрубний завод».
Підставою для звернення керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області до суду з цим позовом є порушення відповідачем інтересів держави в сфері надходження коштів до Пенсійного фонду для забезпечення державою соціальних гарантій пільгової категорії населення.
Судом встановлено, що у зв'язку із відсутністю в управління коштів на сплату судового збору останнє не мало можливості реалізувати власні повноваження.
За обліковими даними позивача заборгованість Публічного акціонерного товариства «Нікопольський південнотрубний завод» по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за квітень 2016 року становить 1210957,08 грн. та виникла відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»:
1) за списком №1 в сумі 405663,45 грн. за розрахунком:
- Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області на суму 370535,96 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області на суму 3556,01 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на суму 2049,77 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області на суму 1637,21 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на суму 6669,92 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополь Запорізької області на суму 2228,83 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на суму 875,08 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська на суму 1716,40 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України у Великолепетинському районі Херсонської області на суму 1373,15 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Заліщицькому районі Тернопільської області на суму 1878,38 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на суму 1794,11 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська на суму 74,65 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ та Новомосковському районі Дніпропетровської області на суму 823,06 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Немірівському районі Вінницької області на суму 1472,01 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області на суму 2067,80 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави на суму 669,01 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на суму 269,86 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на суму 1371,55 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області на суму 2302,58 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області на суму 2298,11 грн.;
2) за списком №2 в сумі 805293,63 грн. за розрахунком:
- Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області на суму 770760,13 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в м. Марганець Дніпропетровської області на суму 3207,22 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області на суму 9785,01 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на суму 808,48 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави на суму 113,01 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська на суму 2779,65 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області на суму 343,70 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська на суму 1483,01 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ та Новомосковському районі Дніпропетровської області на суму 2299,21 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська на суму 2030,72 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на суму 1250,89 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі Хмельницької області на суму 1710,75 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Шишатському районі Полтавської області на суму 1611 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполь на суму 2682,34 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Октябрьському районі м. Полтави на суму 2744,84 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області на суму 488,88 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанськ Луганської області на суму 1836,81 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі Харківської області на суму 1380,65 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в м. Обухів та Обухівському районі Київської області на суму 2320,34 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова на суму 795,19 грн.;
- Управління Пенсійного фонду України в Кам'янобрідському районі м. Луганська на суму 5139 грн.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
На обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у таких розмірах: для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (абзац третій пункту 1 статті 4 Закону №400/97-ВР).
Положеннями частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.
Згідно із пунктом 6.1 частини 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16 січня 2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція №21-1), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:
- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;
- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у встановлених відсоткових розмірах.
Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (пункт 6.4 Інструкції №21-1).
Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції №21-1).
Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (пункт 6.7 Інструкції №21-1).
У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства (пункт 6.8 Інструкції №21-1).
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пунктів «а», «б» - «з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №1 та списком №2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом №1058-IV).
Винятком із цього правила є лише відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, призначених з урахуванням вимог статті 14 Закону №1788-XII.
Враховуючи викладене, суд вважає правомірним стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за квітень 2016 року за списком №1 та №2 в сумі усього 1210957,08 грн., оскільки відповідач доказів добровільного погашення заборгованості не надав.
Відмовляючи у задоволенні клопотання заявника про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору на користь прокуратури Дніпропетровської області, суд виходить із того, що згідно положень частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Таким чином, на день розгляду справи судом, чинне законодавство містить заборону на стягнення з відповідача здійснених судових витрат суб'єктом владних повноважень, будь-який інший порядок повернення суб'єкту владних повноважень здійснених судових витрат законодавством не передбачений.
Оскільки суд при вирішенні вимог, заявлених у позовних заявах та клопотаннях, керується виключно нормами та вимогами, встановленими в нормативних актах, суд не може без наявності відповідної норми перебирати на себе функції законодавчого органу, та в даному випадку встановлювати порядок повернення здійснених судових витрат суб'єкту владних повноважень, що може бути визначено виключно законами України.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов першого заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Публічного акціонерного товариства «Нікопольський південнотрубний завод» про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Нікопольський південнотрубний завод» на користь Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за квітень 2016 року у розмірі 1210957,08 грн., у тому числі: за списком №1 в сумі 405663,45 грн., за списком №2 в сумі 805293,63 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 19 вересня 2016 року.

Суддя І.О. Верба