Справа № 357/1777/15-а
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/1777/15-а
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква заяву старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області по справі № 357/1777/15-а,

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана заява старшого державного виконавця Черток А.Ф. з проханням змінити спосіб і порядок виконання рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист № 357/1777/15-а Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області провести перерахунок та виплату до пенсій ОСОБА_1 з 12.06.2014 року по 02.08.2014 року за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням сум раніше проведених виплат за вказаний період; за шкоду, заподіяну здоров`ю ОСОБА_1 з 12.06.2014 року по 02.06.2014 року у розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням сум раніше проведених виплат за вказаний період та надбавки дитині війни, в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком, з 12.06.2014 року по 02.08.2014 року, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням сум раніше проведених виплат за вказаний період.

В судове засідання заявник та сторони не зявились, від представника Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника в якій вимоги заяви не визнають в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.02.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області задоволено частково: зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області провести перерахунок та виплату доплати до пенсій ОСОБА_1 з 12.06.2014 року по 02.08.2014 року за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням сум раніше проведених виплат за вказаний період; зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю ОСОБА_1 з 12.06.2014 року по 02.08.2014 року у розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням сум раніше проведених виплат за вказаний період та зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавки дитині війни, в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком, з 12.06.2014 року по 02.08.2014 року, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням сум раніше проведених виплат за вказаний період.

08.06.2016 року постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/1777/15-а, виданого 21.03.2016 року.

На виконання вказаної постанови пенсійним фондом розпорядженням № 142222 від 20.05.2016 року було здійснене відповідне нарахування грошових коштів ОСОБА_1

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими для до виконання на всій території України.

Згідно ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Отже, суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише: у виняткових випадках; за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим; за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Стаття 263 КАС України містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України, адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Як встановлено у справі, УПФУ у Білоцерківському районі на виконання рішення суду було здійснено нарахування ОСОБА_1 пенсії, однак кошти не були виплачені на його користь за відсутності відповідного бюджетного асигнування, що підтверджено матеріалами справи та не заперечуються сторонами.

Однак, вказані обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС України було б підставою для зміни способу його виконання, адже виплата нарахованих сум буде здійснена управлінням ПФУ після надходження відповідних коштів із державного бюджету.

Таким чином, зміна на підставі ст. 263 КАС України та ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» способу і порядку виконання судового рішення не передбачає обраного судом відповідно до ст. 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Отже, зміна способу виконання рішення суду про зобов'язання органу ПФУ здійснити виплату із зобов'язання на стягнення такої виплати не є законною.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 11.11.14 року у справі № 21-394а14.

Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Частково задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області судом не здійснювався конкретний розрахунок сум належної позивачу пенсії, а відповідача було зобовязано лише провести перерахунок та виплату пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення, шляхом зміни зобовязання про здійснення виплат на стягнення нарахованих пенсійним фондом грошових коштів, оскільки запропонований державним виконавцем порядок змінює постанову суду по суті, що виходить за межі позовних вимог.

Крім того, згідно норм ст. 263 КАС України державний виконавець має право звернутися до суду з поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

В даному випадку державний виконавець звертається до суду із заявою, тобто, з порушенням порядку, встановленого законом.

Керуючись ст. 263 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області по справі № 357/1777/15-а відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2