Справа № 2а/0470/3136/12
Суддя: Головко Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2012-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2012 р. Справа № 2а/0470/3136/12

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження

позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Управління пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 214 грн. 82 коп.

В обґрунтування позову Управління пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська зазначило, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 порушила норми Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в результаті чого виникла заборгованість по сплаті страхових внесків за 2010 рік. Також позивач зазначає, що станом на момент звернення з адміністративним позовом до суду, кошти в рахунок погашення заборгованості від відповідача на відповідний розрахунковий рахунок Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська не надходили.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі, зазначивши, що додаткових пояснень, крім тих, які викладені в позовній заяві, немає.

На адресу відповідача судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та судову повістку, проте до суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з ч. 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місцезнаходження вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача про відкриття скороченого провадження у справі.

Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована в Управлінні Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Пунктом 1 статті 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» та пунктом 1 частини 1 статті 11 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно з пп. 1 п. 8 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» платники збору на обовязкове державне пенсійне страхування сплачують збір на обовязкове державне пенсійне страхування в порядку та розмірах, визначених зазначеним Законом.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески у випадку ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків.

Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески у випадку ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків.

Згідно з підпунктом 4 пункту 8 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у проваджені ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески, сума яких встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, що беруть участь у проваджені такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподаткованого доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники фізичні особи, які не мають банківських рахунків, сплачують страхові внески шляхом готівкових розрахунків через банківські установи.

Страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» - є календарний місяць. При цьому у разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобовязані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід).

Відповідно до частини 12 статті 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідачем надано звіт до Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська про нарахування внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2010 рік.

Відповідно до вказаного звіту ФОП ОСОБА_1 нараховано внески в сумі 344 грн. 82 коп. Позивач зазначив, що відповідачем була сплачена сума 130 грн. 00 коп., в результаті чого утворилася недоїмка по страхових внесках за 2010 рік в розмірі 214 грн. 82 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про сплату боргу № ф-19 від 03.01.2012. Від відповідача повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її надіслано листом на адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження з повідомленням про вручення за порядком оформлення зазначених поштових відправлень, установленим Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що докази перерахування коштів на відповідний рахунок УПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська в рахунок погашення заборгованості по страхових внесках в сумі 214 грн. 82 коп. відповідачем не надані. Також відсутні такі докази в матеріалах справи.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтею 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м .Дніпропетровська задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 214 (двісті чотирнадцять) грн. 82 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови шляхом подачі апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції з одночасним її направленням до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2