Справа № 820/2560/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

19.09.2016 р. № 820/2560/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Мар'єнко Л.М., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", в якому просив суд визнати протиправними дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: м. Харків, провулок Іртиський, 1/107 за ТОВ Кей-Колект; скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 10 липня 2015 року індексний номер: 22756273 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) про реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю Кей-Колект права приватної власності на житловий будинок за адресою: м. Харків, провулок Іртиський, 1/107.

Через канцелярію суду 25.08.2016 року від представника третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" - ОСОБА_3 надійшло клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначено, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, умов цивільно-:правової угоди, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 14.06.2016 р. №21-41-а 16 дійшла висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Сторони в судове засідання не прибули, повідомлені належним чином про дату час та місце розгляду справи. Від представника позивача ОСОБА_4, через канцелярію суду 19.09.2016 року, надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши відомості про належне повідомлення сторін про час, дату та місце розгляду справи, враховуючи положення ч. 6 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 41 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 липня 2008 року між ОСОБА_1 та АКІБ УкрСиббанк було укладено договір про надання споживчого кредиту на суму 242065,00 доларів США за договором №0 (а.с. 9-13).

Одночасно з ним, в порядку забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між ОСОБА_1 та АКІБ УкрСиббанк укладено договір іпотеки (нерухомого майна) б/н від 15 липня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстраційним номером 4100, згідно якого Іпотекодавець (ОСОБА_1О.) передав Іпотекодержателю (банку) в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, провулок Іртиський, 1/107, загальною площею 263,00 кв.м., житловою площею 127,2 кв.м. (а.с.14-17).

12.12.2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" укладено договір факторингу №1 предметом якого є передача у власність останньому права вимоги: повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом; сплати сум комісійної винагороди за надання та користування кредитними коштами на підставі Первинних договорів, укладених між банком і Боржниками вказані у додатку до цього договору. Одночасно з відступленням прав вимоги до Фактора переходять усі права банка за усіма договорами забезпечення (а.с.18-23)

Цього ж дня між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" укладено договір уступлення вимоги за договором іпотеки, за умовами якого, в зв'язку з укладенням договору факторингу, товариство прийняло права вимоги за договором іпотеки, зазначеного у Додатку до цього договору, зокрема, за договором іпотеки від 15 липня 2008 року (а.с. 24-25).

10.07.2015 року ТОВ Кей Колект звернулося до приватного нотаріуса ОСОБА_2 із заявою про реєстрацію за підприємством на праві приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, провулок Іртиський, 1/107.

Рішенням державного реєстратора приватного нотаріусу ОСОБА_2 №22757211 від 10.07.2015 року проведено державну реєстрацію за TOB Кей-Колект прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, провулок Іртиський, 1/107 (а.с. 83), що підтверджується також витягом № 40424843 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.07.015 р.(а.с. 84).

Судом встановлено, що предметом розгляду в даному провадженні є правомірність дій державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: м. Харків, провулок Іртиський, 1/107 за ТОВ Кей-Колект та скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 10 липня 2015 року індексний номер: 22756273 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) про реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю Кей-Колект права приватної власності на житловий будинок за адресою: м. Харків, провулок Іртиський, 1/107, з приводу чого суд зазначає наступне.

Згідно положень ч.1 та 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що завданням адміністративного судочинства є розгляд і вирішення спорів про поновлення порушених субєктивних прав громадян і організацій у сфері публічно - правових відносин.

Положеннями статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що є справою адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є спір, який виник між двома (кількома) конкретними субєктами стосовно їхніх прав та обовязків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один субєкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) субєктів, а ці субєкти відповідно зобовязані виконувати вимоги та приписи такого владного субєкту. У випадку якщо субєкт владних повноважень у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого субєкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно не може вирішуватись адміністративним судом.

У ч.2 ст.4 КАС України закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду"», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень", згідно п.7 ч.1 ст.3 КАС України, означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п.1ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди, суд приходить до висновку що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №21-41а16 від 14.06.2016 року.

Згідно з ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Пунктом 1 ч.1 ст.157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Із врахуванням викладеного, керуючись зазначеними вище приписами норм діючого законодавства, враховуючи позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 14.06.2016 року, застосування якої є обов'язковою для суду, суд вважає, що провадження у справі № 820/2560/16 підлягає закриттю.

Згідно з ч.3 ст. 157 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Відповідно до ч.2 ст. 157 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2016 року по справі №820/2560/16 у вигляді заборони вчиняти будь-які дії з реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, провулок Іртиський, 1/107 та проводити відчуження третім особам об'єкту майна, що знаходиться за адресою: м. Харків, провулок Іртиський, 1/107.

Розяснити позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мар'єнко Л.М.