Справа № 805/1238/16-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Волгіна Н.П.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року справа №805/1238/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Ляшенка Д.В., Ястребової Л.В.,

секретар судового засідання Терзі Д.А.,

за участю позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Тернинко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Слов'янської об'єднаної держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2016 року у справі №805/1238/16-а за позовом ОСОБА_3 до Слов'янської об'єднаної держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.03.2010 року по 21.03.2014 року.

В обґрунтування позову зазначив, що 29.03.2010 року звільнений з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу контролю відшкодування ПДВ управління податкового контролю юридичних осіб Слов'янської ОДПІ.

Постановою ВАСУ від 05.02.2014 року його поновлено на посаді, наказ про це відповідачем видано 21.03.2014 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто зі Слов'янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.03.2010 року по 20.03.2014 року (включно) у сумі 170 349,48 гривень (з врахуванням податків, зборів та інших обов'язкових платежів).

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що постанова ВАСУ від 05.02.2014 року виконана в повному обсязі, оскільки позивачу виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.06.2009 року по 14.09.2009 у сумі 10 306,17 грн відповідно до постанови Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2009 року.

Суд першої інстанції безпідставно прийняв як доказ відмови відповідача сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу лист-відповідь на заяву ОСОБА_3 про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.03.2010 року по 21.03.2014 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

На підставі ч. 1 ст. 72 КАС України, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з постанови Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2009 року (а.с. 8-11) по адміністративній справі №2а-11391/09/0570, що набрала законної сили, наказом ДПІ по м. Слов'янську від 10.12.1992 року № 21 позивача прийнято на роботу на посаду державного податкового інспектора відділу оподаткування кооперативних і громадських організацій.

Наказом Слов'янської ОДПІ №47-о від 16.06.2009 року державну службу головного державного податкового ревізора-інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податкового контролю юридичних осіб ОСОБА_3 припинено 16.06.2009 року. Підстава - постанова судді Слов'янського міськрайонного суду Неминущого Г.Л. від 29.02.2008 року по адміністративній справі №3к-4867/2008, якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого п. «г» ч. 3 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2009 року скасовано наказ Слов'янської ОДПІ № 47-о від 16.06.2009 року "Про припинення державної служби ОСОБА_3.", поновлено позивача на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податкового контролю юридичних осіб Слов'янської ОДПІ; стягнуто з податкового органу на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.06.2009 року по 14.09.2009 року у розмірі 10 306,17 грн.

На виконання судового рішення наказом податкового органу від 29.09.2009 року № 90-о ОСОБА_3 поновлено на посаді з 17.06.2009 року (а.с.7, 28).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.02.2010 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.04.2013 року, постанова Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2009 року скасована, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено (а.с. 12-16).

Відповідно до зазначеного судового рішення апеляційної інстанції наказом Слов'янської ОДПІ ДПА України від 29.03.2010 року № 26-о державну службу головного державного податкового ревізора-інспектора відділу перевірок ризикових операцій управління податкового контролю юридичних осіб ОСОБА_3 припинено з 29.03.2010 року (а.с. 28).

Постановою ВС України від 10.12.2013 року (справа № 21-387а13) ухвалу ВАСУ від 09.04.2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції (а.с. 13-14).

Постановою Вищого адміністративного суду України від 05.02.2014 року постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.02.2010 року у справі №2а-11391/09/0570 скасовано, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2009 року залишено без змін в частині скасування наказу про звільнення ОСОБА_3 та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16.06.2009 року по 14.09.2009 року у розмірі 10 306,17 грн (а.с. 15-16).

На виконання вказаного судового рішення наказом Слов'янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області від 21.03.2014 року поновлено ОСОБА_3 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу контролю за декларуванням ПДВ управління оподаткування та контролю об'єктів і операцій спеціальне звання «Інспектор податкової та митної справи 1 рангу» (а.с. 29-30).

При цьому позивачу у квітні 2014 року нараховано та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 6 707,19 грн за період з 16.06.2009 року по 14.09.2009 року (а.с. 25).

Позивач звернувся з заявою до відповідача про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29.03.2010 року по 21.03.2014 року, на яку отримав лист, що йому вже був виплачений середній зароіток за час вимушеного прогулу за судовим рішенням - постановою ВАСУ від 05.02.2014 року (а.с.40,42)

Тобто, на виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду №2а-11391/09/0570 від 14.09.2009 року, якою встановлена незаконність звільнення позивача зі служби 16.06.2009 року, ОСОБА_3 поновлено на посаді 25.09.2009 року з 17.06.2009 року.

Проте, в зв'язку із скасуванням рішення суду першої інстанції від 14.09.2009 року постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.02.2010 року, - відповідачем 29.03.2010 року прийнятий наказ про звільнення позивача із займаної посади.

На виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 05.02.2014 року та постанови Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2009 року наказом Слов'янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області від 21.03.2014 року поновлено ОСОБА_3 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу контролю за декларуванням ПДВ управління оподаткування та контролю об'єктів і операцій (а.с. 29-30).

На підставі ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Як вбачається з матеріалів справи остаточне судове рішення за позовом ОСОБА_3 про скасування наказу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції № 47-о від 16.06.2009 року "Про припинення державної служби ОСОБА_3." та поновлення позивача на посаді прийнято Вищим адміністративним судом України 05.02.2014 року. При цьому, його позовні вимоги розглядались більше одного року не з вини позивача.

Вимушений прогул у трудовому праві - це час, протягом якого працівник з вини роботодавця не мав змоги виконувати трудові функції, обумовлені трудовим договором.

На підставі викладеного судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що періодом вимушеного прогулу, протягом якого позивач не мав можливості виконувати свої трудові функції, є період з 30.03.2010 року (наступний день після звільнення позивача з посади на підставі наказу №26-к від 29.03.2010 року) по 20.03.2014 року (день, що передував поновленню позивача на посаді на підставі наказу від 21.03.2014 року № 28-о).

Судова колегія не приймає посилання апелянта, що постанова ВАСУ від 05.02.2014 року виконана в повному обсязі в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки відповідачем ОСОБА_3 звільнено за рішенням суду апеляційної інстанції 29.03.2010 року, а поновлено тільки 21.03.2014 року. При цьому адміністративна справа за позовом ОСОБА_3 як в суді першої інстанції, так і в апеляційній, касаційній інстанціях, при розгляді Верховним судом України, стосувалася єдиного предмету позову - про скасування наказу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції № 47-о від 16.06.2009 року "Про припинення державної служби ОСОБА_3." та поновлення на посаді.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Слов'янської об'єднаної держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2016 року у справі №805/1238/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2016 року у справі №805/1238/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 20 вересня 2016 року.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді Д.В. Ляшенко

Л.В. Ястребова