Справа № 2-а-12472/11
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2011-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Постанова

Іменем україни

31 жовтня 2011 року 9 год. 00 хв. суддя Ленінського районного суду м.Миколаєва Коваленко І.В. розглянувши одноособово в приміщенні Ленінського районного суду міста Миколаєва в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік

в с т а н о в и в:

У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є особою, яка евакуйована із зони відчуження в наслідок аварії на Чорнобильській АЕС та відповідно до статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, встановлених законом на момент виплати. Проте, в порушення Закону, відповідач виплату грошової допомоги у 2011 році здійснив в значно меншому розмірі, а саме 75,00 грн., виходячи із розміру встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Постанова КМУ № 562).

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) даний позов підлягає розгляду в порядку скороченого провадження одноособово суддею, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Скорочене провадження у справі відкрито ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.09.2011.

05.10.2011 відповідач надав до суду заперечення проти позову, в яких просив відмовити у його задоволенні з посиланням на правомірність проведеної виплати.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд встановив наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в управління соціальних виплат і компенсацій Ленінського району Департаменту праці та соціального захисту виконавчого комітету Миколаївської міської ради як особа, яка евакуйована із зони відчуження в наслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Статус позивача підтверджуються дублікатом посвідчення серії Б № 006972, виданого на її імя 10.06.1993.

Відповідно Постанови КМУ № 562, 08.06.2011 позивачу виплачено щорічну допомоги на оздоровлення за 2011 рік в розмірі 75,00 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення позивачеві застосуванню підлягає стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постанова КМУ № 562, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача з нарахування позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у 2011 році відповідно до Постанови КМУ № 562 є неправомірними.

Щодо стягнення з відповідача не донарахованої щорічної допомоги на оздоровлення, суд не вбачає підстав для такого стягнення, оскільки відповідач є бюджетною установою та має кошторис на власне утримання. Фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснюється за рахунок державного бюджету (стаття 63). Крім того даний спосіб захисту не відповідає способу захисту, передбаченого законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме визнання неправомірними дій та зобовязання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік відповідно до вимог статі 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням мінімальної заробітної плати на дату виплати допомоги, з урахуванням раніш виплаченої суми.

На підставі статей 19, 22, 46 Конституції України, статі 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та керуючись статтями 183-2, 256 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Департаменту праці та соціального захисту населення в Миколаївської міської ради щодо нарахування та виплати у 2011 році ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення як особі, яка евакуйована із зони відчуження в наслідок аварії на Чорнобильській АЕС, у розмірі меншому ніж передбачено статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік відповідно до вимог статі 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням мінімальної заробітної плати на дату виплати цієї допомоги, з урахуванням раніш виплаченої суми.

Постанова згідно із статтею 256 КАС України підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.В.Коваленко