Справа № 335/10295/16-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого слідчого з особливо важливих справ СУ ГУНП України в Запорізькій області, підполковника міліції ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірної та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

14.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до старшого слідчого з особливо важливих справ СУ ГУНП України в Запорізькій області, підполковника міліції ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірної та зобовязання вчинити певні дії.

Перевіривши доводи та зміст позову, а також додані до нього письмові докази, вважаю, що у відкритті адміністративного провадження слід відмовити, з наступних підстав.

За приписами ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Згідно п. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого врядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 7 ст. 3 КАС України визначено коло суб'єктів владних повноважень, до яких віднесено органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інші суб'єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Також ч.2 ст.4 КАС України визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором згідно КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Кримінального процесуального кодексу України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їхніх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Відносини щодо застосування до фізичної особи запобіжних заходів, врегульовані Главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Застава як вид запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов'язків з умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов'язків (ч. 1 ст. 182 КПК). Механізм внесення, повернення та звернення у дохід держави коштів у разі застосування запобіжного заходу у вигляді застави регулюється Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу.

При цьому згідно до п.8 цього Порядку для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи:

-заява особи чи заставодавця, в якій обовязково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового звязку;

-засвідчена судом копія ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави;

-копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом пяти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства.

У позові заявник зазначила, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27.10.2014 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000184 відносно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 97440,00 грн. 29.10.2014 року нею було внесено розмір застави. 13.12.2014 року ОСОБА_3 помер. Вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.04.2015 року було винесено вирок по кримінальному провадженню №0000184. Питання про повернення їй застави вироком не вирішено, тому вона просить визнати бездіяльність слідчого з повернення їй застави та зобовязати повернути їй 97440,00 грн. застави.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Пунктом 4 ч.2 ст.539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, повязаного із виконанням вироку, подається:

4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини пятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в звязку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Отже питання щодо повернення застави вирішується судом, що ухвалив вирок в порядку кримінального судочинства.

Згідно спільного Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.03.2011 № 334/8/13-11, від 11.03.2011 N 259/0/4-11, оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури до суду може здійснюватися у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному КАС України.

Таким чином, спірні відносини, які виникають між заявником та слідчим, не є управлінськими, а повноваження слідчого щодо порядку прийняття заяв та їх розгляду регламентовані Кримінально-процесуальним кодексом України.

Тому, враховуючи приписи КАС України, такі спори не випливають із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

З огляду на зазначене, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у відкриття провадження в адміністративній справі у зв'язку з тим, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та роз'яснити позивачу його право на звернення до суду відповідно до кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ч. 6 ст. 109 КАС України передбачає, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VІ, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, у разі відмови у відкритті провадження.

У випадках, установлених п.1 ч.1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Як свідчать матеріали справи, судовий збір сплачено згідно платіжної квитанції від 13.09.2016 року у розмірі 551,20 грн.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе повернути позивачеві судовий збір.

Керуючись ст.ст.17,18,109 КАС України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження за адміністративною справою за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до старшого слідчого з особливо важливих справ СУ ГУНП України в Запорізькій області, підполковника міліції ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірної та зобовязання вчинити певні дії, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Розяснити ОСОБА_1, що вона може звернутися до суду в порядку кримінального судочинства.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області повернути ОСОБА_1 сплачену суму судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 551,20 грн., сплачену на р/р 0007 згідно квитанції № 0.0.615753773.1 від 13.09.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її ухвалення - апеляції.

Суддя: Ю.В. Апаллонова