Справа № 760/11420/16-а
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/965/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року, 10 годин 00 хвилин, м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, прийняв таку постанову.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

30.06.2016 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправною відмову Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач-1) щодо виплати йому пенсії, визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - відповідач-2) щодо виплати йому грошової допомоги та інших соціальних виплат, зобов'язати відповідача-1 виплатити йому пенсію за період з 01.01.2015 до теперішнього часу з урахуванням інфляції та 3% річних та зобов'язати відповідача-2 виплатити йому грошову допомогу та інші соціальні виплати за період часу з 13.05.2014 до теперішнього часу з урахуванням інфляції та 3% річних.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він у зв'язку з окупацією Російською Федерацією Автономної Республіки Крим був вимушений покинути попереднє місце проживання, а саме: АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 стверджував, що з 13.05.2014 він набув статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою яка видана Управлінням праці та соціального захисту населення Солом'янської РДА в м. Києві № від 28.01.2015.

Позивач наголошував, що реалізуючи своє право на пенсійне забезпечення та отримання соціальних виплат, як внутрішньо переміщеній особі, він звернувся до відповідача-1 з заявою про виплату пенсії, а до відповідача-2 із заявою щодо призначення щомісячної адресної допомоги, однак відповідач-1 відповіді на його звернення так і не надав, а відповідач-2 відмовив у призначенні адресної допомоги, оскільки строк дії довідки про взяття його на облік, як особи переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, не був продовжений у встановленому законом порядку.

Позивач стверджував, що такі дії відповідачів порушують його конституційні права на соціальне забезпечення, а тому звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

23.08.2016 відповідач-2 подав до суду заперечення проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач-2 посилався на те, що позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою про взяття на облік № від 28.01.2015.

Відповідач-2 зауважив, що 08.07.2016 позивач вперше звернувся до нього з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеної особи для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Вищезазначена заява була розглянута на засіданні Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації, за результатами чого було прийнято рішення про призначення позивачу, як внутрішньо переміщеній особі, усіх видів соціальної допомоги та 15.07.2016 його особову справу було направлено до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат для виплати вищезазначеної допомоги.

Відповідач-2 зауважив, що відповідно до норм чинного законодавства, він здійснює лише призначення та перерахунок щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, а саму виплату призначених допомог та компенсацій здійснює Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Враховуючи вищезазначені обставини, стверджував, що він як орган виконавчої влади, діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією України, а тому позовні вимоги до нього є безпідставними та не підлягають задоволенню.

На підставі вищезазначеного просив відмовити у задоволенні позову до нього у повному обсязі.

26.08.2016 відповідач-1 подав до суду заперечення проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач-1 посилався на те, що з 01.01.2015 виплату особам, які зареєстровані на території АР Крим або в м. Севастополь можливо проводити лише за наявності паперової пенсійної справи та атестату про останній місяць виплати пенсії за попереднім місцем отримання пенсії.

Взяття на облік осіб, які звертаються із заявами щодо взяття на облік за межами АР Крим та м. Севастополя, проводиться після надходження паперової пенсійної справи.

Відповідач-1 зазначив, що паперова пенсійна справа з м. Євпаторія та атестат про останній місяць виплати пенсії за попереднім місцем отримання пенсії на даний час надійшли до нього та позивач відповідно до розпорядження № 64440 від 09.08.2016 прийнятий на облік з 01.01.2015.

Згідно з вищезазначеним розпорядженням сума пенсії складає: за період з 01.01.2015 до 31.08.2015 - 1 049 грн., за період 01.09.2015 до 01.05.2016 - 1 211,60 грн.

Відповідач-1 стверджував, що після повторного відпрацювання пенсійної справи позивача сума його пенсії буде збільшена. Поновлення та виплата пенсії буде здійснена з 04.09.2016.

Враховуючи вищезазначені обставини стверджував, що вимоги позивача викладені в адміністративному позові виконані ним, що свідчить про те, що на даний час відсутній предмет позову, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог до нього у повному обсязі.

З матеріалів справи випливає, що до своїх заперечень відповідач-1 додав клопотання, у якому просив суд проводити розгляд справи за участю його представника, та повідомити про дату час і місце судового розгляду справи.

Суд, дослідивши норми чинного законодавства, прийняв рішення про відмову у задоволенні клопотання про розгляд справи за участю представника відповідача, оскільки за правилами частини четвертої статті 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Крім цього, суд констатує, що повідомлені позивачем обставини та надані відповідачем заперечення є достатніми для ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

З'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

ОСОБА_1 перебуває на обліку осіб, які переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Цей факт встановлений на підставі довідки № від 28.01.2015, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Солом'янської районної державної адміністрації (а.с. 9).

08.07.2016 позивач звернувся до відповідача-2 із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послу (а.с. 41).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації № 2 від 11.07.2016, було вирішено призначити ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 усі види соціальної допомоги та компенсації (а.с. 42).

Згідно з висновком Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат № 645 від 26.07.2016, позивачу було рекомендовано для призначення допомоги, відповідно до постанови КМУ № 505 надати відомості про неотримання допомоги в Київській обл. (а.с. 43).

Відповідно до розпорядження № 64440 від 09.08.2016, ОСОБА_1 взятий на облік в Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.01.2015 та його сума призначеної пенсії за період з 01.01.2015 до 31.08.2015 становить - 1 049 грн. та за період з 01.09.2015 до 01.05.2016 - 1 211,60 грн. (а.с. 48).

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог належить відмовити повністю з таких підстав.

Відповідно до положень статті 45 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра соціальної політики України, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є підвідомчими органами Фонду та разом утворюють систему органів Фонду.

Зі змісту позовних вимог випливає, що позивач просить суд визнати протиправною відмову відповідача-1 щодо виплати йому пенсії та зобов'язати відповідача-1 виплатити зазначену пенсію за період з 01.01.2015 по теперішній час, однак суд вважає, вимоги позивача необґрунтованими, з таких підстав.

Відповідно до постанови КМУ «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» № 637 від 05.11.2014, призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою КМУ від 01.10.2014 № 509.

Відповідно до вимог вищезазначеної постанови, з 01.01.2015 виплату пенсій особам, які зареєстровані на території АР Крим або в м. Севастополі можливо проводити за наявності паперової пенсійної справи та атестату про останній місяць виплати пенсії за попереднім місцем отримання пенсії.

Взяття на облік осіб, які звертаються із заявами щодо взяття на облік за межами АР Крим та м. Севастополя проводиться після надходження паперової пенсійної справи.

З матеріалів справи випливає, що паперова пенсійна справа разом з атестатом про останній місяць виплати пенсії за попереднім місцем роботи позивача надійшли до відповідача-1 та на підставі розпорядження № 64440 від 09.08.2016 він був взятий на облік з 01.01.2015.

Крім цього, з вищезазначеного розпорядження випливає, що сума призначеної пенсії позивача за період з 01.01.2015 до 31.08.2015 становила - 1 049 грн., за період з 01.09.2015 до 01.05.2016 - 1 211,60 грн., а саме поновлення та виплата зазначеного розміру пенсії буде здійснена відповідачем-1 з 04.09.2016.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача до відповідача-1 є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки з матеріалів справи випливає, що на момент ухвалення цього судового рішення позивач вже перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та йому призначено відповідний розмір пенсії за віком, а тому його вимоги до нього не можуть бути предметом судового розгляду цієї справи.

Крім цього, на думку суду, не підлягають задоволенню вимоги позивача до відповідача-2, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

З довідки № від 28.01.2015, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Солом'янської районної державної адміністрації випливає, що позивач перебуває на обліку осіб, які переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визначається Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджений постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 5 Порядку, для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

Суд встановив, що 08.07.2016 позивач звернувся до відповідача-2 із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послу

Так, заява ОСОБА_1 розглянута Комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації, за результатами чого було прийнято рішення про призначення позивачу усіх видів соціальної допомоги та компенсації, як внутрішньо переміщеній особі з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с. 42).

Зі змісту позовних вимог випливає, що позивач просить суд визнати протиправною відмову відповідача-2 щодо виплати грошової допомоги, інших соціальних виплат та зобов'язати відповідача-2 виплатити йому грошову допомогу та інші соціальній виплати за період часу 13.05.2014 до теперішнього часу, однак такі вимоги є безпідставними оскільки, відповідно до пункту 30 Розділу ІІІ Положення про управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, яке затверджено розпорядженням Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації № 7 від 10.12.2010, відповідач-2 здійснює призначення та перерахунок щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до Положення про Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, яке розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 65 від 27.01.2007, до повноважень Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат віднесена підготовка документів на виплату всіх видів соціальної допомоги, житлових субсидій у готівковій формі на придбання твердого і рідкого пічного палива та скрапленого газу, компенсаційних виплат інвалідам, виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших грошових виплат (далі - соціальна допомога, інші грошові виплати). Здійснення контролю за правильністю призначення, перерахунку, нарахування і виплати всіх видів соціальної допомоги, інших грошових виплат. Здійснення державного нагляду за правильністю виплати пенсій та цільової грошової допомоги органами Пенсійного фонду.

На підставі вищезазначеного, суд констатує, що виплату призначених допомог та компенсацій у цій справі має здійснювати не відповідач-2, а Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, а тому вимоги позивача до відповідача-2 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

У свою чергу вимоги позивача про стягнення з відповідачів пенсії, грошової допомоги, інших соціальних виплат з урахуванням інфляції та 3% річних також не підлягають задоволенню, оскільки обираючи такий спосіб захисту порушеного права позивач не звернув уваги на приписи частини четвертої статті 105 КАС, яка серед переліку вимог, які може містити адміністративний позов, не передбачає вимоги про стягнення пенсії, грошової допомоги, інших соціальних виплат з урахуванням інфляції та 3% річних із суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС «у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку».

Враховуючи вищенаведене, посилання позивача на протиправність дій відповідачів не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки як з боку Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, так і з боку Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації не було допущено протиправних дій щодо позивача.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71 КАС «в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку що дії відповідачів відповідають вимогам закону, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Керуючись статтями 19, 45 Конституції України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» № 637 від 05.11.2014, постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» № 505 від 01.10.2014, статтями 2, 94, 99, 104-106, 158-163, 183-2, 254 КАС, суд

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л. В. Шевченко