Справа № 812/1010/16
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

19 вересня 2016 року СєвєродонецькСправа № 812/1010/16

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С. перевіривши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій про стягнення суми неотриманої пенсії, компенсації та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій про стягнення суми неотриманої пенсії, компенсації та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 01.09.2016 адміністративний позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом надання: - оригіналу та двох копій адміністративного позову підписаного Позивачем із зазначенням дати підписання; - зазначити конкретну дату, з якої Позивач дізнався про порушення його прав з документальним підтвердженням, а в разі пропуску строку звернення до суду надати докази поважності причин пропуску; - визначити конкретний склад відповідачів та позовних вимог до кожного із заявлених відповідачів, а також обґрунтування заявлених позовних вимог відносно кожного з відповідачів; - уточнення позовних вимог із визначенням чітких і зрозумілих вимог до кожного із відповідачів, з визначення конкретних дій та рішень, які позивач просить визнати протиправними, з обґрунтування позовних вимог відносно кожного з відповідачів; - відповідно до уточнених позовних вимог оригінал квитанції про сплату судового збору, або докази звільнення від сплати.

На виконання вимог ухвали до відділу діловодства та обліку звернень громадян від позивача надійшла підписана ним позовна заява з вимогами до Міністерства внутрішніх справ України, в якій позивач просить:

1) стягнути з Відповідача на користь Позивача пенсію з урахуванням індексу інфляції, банківського відсотку та депозитної ставки НБУ у сумі 61 260 196 гривень;

2) за рахунок коштів Відповідача компенсувати позивачеві неотримані пільги згідно Законом України "Про інвалідів війни та про соціальний і правовий захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у сумі 1 209 284,60 грн;

3) на протязі місяця забезпечити Позивача та членів його родини, які були на першочерговій черзі на отримання комфортним житлом (за погодженням з Позивачем) або виплатити компенсацію у сумі 4 325 000,00 грн;

4) в зв'язку зі шкодою завданою здоров'ю, відмові в медичному огляді та лікуванні, примушення до рабської праці, стягнути на користь позивача 1000 гривень за кожен день з моменту отримання травми при виконанні обов'язків військової служби Позивача до проведення незалежного медичного огляду для встановлення відсотку втрати працездатності і групи інвалідності в зв'язку з втратою роботи за основною спеціальністю та відсутністю посад для подальшого проходження служби, та з причиненого захворювання що пов'язане з аварією на ЧАЕС, а саме 10 958 000,00 грн.

5) виплатити одноразову компенсацію згідно ст.23 "Закону про міліцію" за травму отриману при виконанні обов'язків військової служби у розмірі 172 776,00 грн.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.108 КАС України суд повертає позовну заяву, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Згідно з п.4 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Як вбачається з пунктів 1) та 2) прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача пенсію з урахуванням індексу інфляції, банківського відсотку та депозитної ставки НБУ у сумі 61 260 196 гривень, а також за рахунок коштів Відповідача компенсувати позивачеві неотримані пільги згідно з Законом України "Про інвалідів війни та про соціальний і правовий захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у сумі 1 209 284,60 грн.

Оскільки зазначені позовні вимоги стосуються пенсійних та соціальних виплат, отже в цій частині дана позовна заява подана з порушенням правил предметної підсудності, встановлених ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим пункти 1) та 2) позовних вимог не можуть бути предметом розгляду Луганського окружного адміністративного суду, тому що вирішення такого спору є компетенцією місцевого загального суду як адміністративного. Місцевим загальним судом як адміністративним, який має право розглядати ці вимоги, є Лисичанський міський суд Луганської області, а тому позовна заява в цій частині підлягає поверненню позивачу.

При цьому, слід зазначити, що в силу частини 6 статті 108 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом, з дотриманням вимог статті 18 КАС України.

Із пунктів 3), 4), 5) прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач не заявляє вимогу щодо вирішення публічно-правового спору, а лише просить відшкодувати збитки та шкоду та стягнути суму компенсації.

Згідно з ч.2 ст.21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Частина 2 статті 17 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з п.1) ч.1 ст.15 Цивільно-процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, оскільки Позивач не заявляє до Відповідача вимог щодо вирішення публічно-правового спору, його вимоги, що містять пункти 3), 4), 5) прохальної частини позовної заяви підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 256 Цивільно-процесуального кодексу України, справи про встановлення факту, що мають юридичне значення належать до компетенції місцевих загальних судів та розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Отже, для захисту своїх прав щодо встановлення факту виробничої травми, захисту житлових прав, відшкодування збитків та шкоди, що завдана здоров'ю, позивачу потрібно звернутися до місцевого суду за правилами, передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 22 вересня 2015 року (реєстраційний № рішення в ЄДРСР 52524037 та 52867865).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в частині пунктів 3), 4), 5) позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, оскільки вказаний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 17, 108, 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позивачу уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України в частині пунктів 1), 2) позовних вимог, а саме: про стягнення сум неотриманої пенсії та соціальних виплат.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка її подала разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, з дотриманням вимог статті 18 КАС України до Лисичанського міського суду Луганської області як адміністративного.

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за уточненим позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України в частині пунктів 3), 4), 5) позовних вимог про стягнення суми збитків, шкоди, що завдана здоров'ю, а також компенсаціїї.

Роз'яснити позивачу право на звернення до місцевого суду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяВ.С. Шембелян