Справа № 819/1938/15
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 р. Справа № 876/9513/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.08.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 08.07.2015року звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Бучацької ОДПІ ДФС (Монастириського відділення) про скасування податкового повідомлення-рішення від 26.02.2015 р.

Даним податковим повідомленням-рішенням йому нараховано суму податкового зобов'язання за платежем "Транспортний податок з фізичних осіб" у розмірі 25000 грн. Вважає його необґрунтованим та таким що підлягає до скасування з огляду на те, що його транспортний засіб, автомобіль марки "Mitsubishi" модель "Pajero Wagon" не може бути об'єктом оподаткування транспортним податком, оскільки він 2005 р. випуску та перебуває в експлуатації 10 років, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 21.08.2013 р. Також надав суду документи, що підтверджують придбання даного автомобіля ним та попередніми власниками.

Оскаржуваною постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.08.2015 року - позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, тим, що його прийнято на підставі наявних на момент проведення перевірки інформації даних та з урахуванням відсутності можливості їх уточнення у межах передбаченого законом строку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що вважає доведеним вищезазначеними письмовими доказами факт використання легкового автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, об'єм двигуна 3200 см. куб. 2005 р. випуску, кузов № НОМЕР_1 колір X24-чорний з 08.02.2006 р., понад термін, встановлений п. п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, а саме, понад 5 років. Відтак, суд приходить до висновку, що вищезазначений автомобіль не є об'єктом оподаткування, визначеним п. п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Згідно із п. п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 розділу XII Податкового кодексу України (далі - ПКУ), об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а. с. 7), що позивачу на праві власності належить транспортний засіб - легковий автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON, об'єм двигуна 3200 см. куб. 2005 р. випуску, кузов № НОМЕР_1 колір X24-чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2.

П. п. 14.1.163 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України встановлено, що перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Відповідно до п. п. 14.1.124 п. 14.1 ст. 14 ПК України, новий транспортний засіб - транспортний засіб, що не має актів державної реєстрації уповноважених органів, у тому числі іноземних, які дають право на його експлуатацію.

П. п. 14.1.251 п.14.1 ст. 14 ПК України визначено, що транспортні засоби, що використовувалися - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами даної адміністративної справи, що легковий автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON, об'єм двигуна 3200 см. куб. 2005 р. випуску, кузов № НОМЕР_1 колір X24-чорний було придбано попередній власником ОСОБА_2 у ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 750 від 27.12.2005 р. (додатки: акт приймання-передачі від 08.02.2006 р., видаткова накладна № 59 від 08.02.2006 р. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає доведеним вищезазначеними письмовими доказами факт використання легкового автомобіля MITSUBISHI PAJERO WAGON, об'єм двигуна 3200 см. куб. 2005 р. випуску, кузов № НОМЕР_1 колір X24-чорний з 08.02.2006 р., понад термін, встановлений п. п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, а саме, понад 5 років.

Відтак, суд приходить до висновку, що вищезазначений автомобіль не є об'єктом оподаткування, визначеним п. п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України. При цьому судом не враховується заперечення відповідача стосовно обґрунтованості та підставності оскарженого податкового повідомлення-рішення з огляду на відомості з інформаційної системи ДФС України "Податковий блок" про платників транспортного податку щодо дати здійснення реєстраційної дії автомобіля - 21.08.2013 р. з огляду на надані позивачем докази, оцінені судом під час судового розгляду, якими спростовано належність даного автомобіля до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності винесення оскаржуваного рішення, одже, позовні вимоги підлягають до задоволення а податкове повідомлення-рішення від 26.02.2015 р. № 12897-17 є протиправним та підлягає до скасування.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Тернопільській області - залишити без задоволення.

постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.08.2015 року у справі № 819/1938/15 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар