Справа № 826/1089/16
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1089/16 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Лисенко І.Д., представника позивача Фролікс О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Інституту ядерних досліджень Національної Академії Наук України про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2016 року провадження у справі закрито, стягнуто з позивача судовий збір за подання позовної заяви та зобов'язано подати звіт про виконання рішення суду.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати ухвалу в частині стягнення судового збору та зобов'язання подати звіт про виконання рішення суду, , оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб представника позивача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 25.01.2016 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій за період з серпня 2015 року по грудень 2015 року в сумі 504 537,25 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2016 позов залишено без руху у зв'язку з несплатою судового збору.

04.02.2016 позивач подав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.02.2016 відстрочено сплату судового збору до ухвалення остаточного рішення та відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

14.03.2016 позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 86 049,68 грн, у зв'язку із тим, що відповідачем було частково погашено суму заборгованості у розмірі 401 604,41 грн, згідно з платіжними дорученнями від 27.01.2016, 05.02.2016, 02.03.2016.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.04.2016 призначено розгляд справи у судовому засіданні на 10.05.2016.

11.05.2016 позивач надав суду клопотання про відмову від позовних вимог та закриття провадження у справі № 826/1089/16 з огляду на те, що станом на 06.05.2016 заборгованість на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій за період з серпня 2015 року по грудень 2015 року в сумі 504 537,25 грн відповідачем була сплачена повністю.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що дії позивача щодо відмови від адміністративного позову не суперечать нормам закону, а отже, відсутні підстави для відмови в задоволенні даного клопотання. Стягуючи судовий збір, суд зазначив, що доказів сплати судового збору за звернення із цим позовом до суду не надано, а тому, з огляду відстрочення його сплати, вказаний судовий збір підлягає стягненню з позивача. Зобов'язуючи надати звіт про виконання судового рішення суд послався на ч. 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.02.2016 позивачу було відстрочено сплату судового збору за подання позовної заяви до прийняття остаточного рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 КАС ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених цим Кодексом. Заперечення на інші ухвали можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Оскарження ухвали про відкриття провадження у справі та відстрочення сплати судового збору окремо норми КАС не передбачають. При цьому, жодних заперечень на вказану ухвалу позивачем не заявлено, так само позивач не заперечує правомірності відстрочення йому сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 КАС якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

З викладеного слідує, що у випадку відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, питання сплати судового збору вирішується у порядку розподілу судових витрат.

Порядок розподілу витрат у разі відмови позивача від адміністративного позову врегульовано ст. 95 КАС.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 95 КАС <…> якщо позивач відмовився від адміністративного позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання адміністративного позову, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Таким чином, присудження понесених позивачем у справі витрат, у тому числі і щодо сплати судового збору, із відповідача здійснюється виключно за відповідною заявою позивача. Поряд із цим, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до суду із такою заявою.

Окрім того, слід врахувати, відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Таким чином, у даному випадку відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат, оскільки з позивача - суб'єкта владних повноважень такі витрати за рахунок відповідача - суб'єкта господарювання не відшкодовуються.

Поряд із цим, відсутність підстав для розподілу судових витрат та закриття провадження у справі з мотивів задоволення позову відповідачем, не є підставою для звільнення позивача від обов'язку сплатити судовий збір до Державного бюджету України. Ухвалою від 16.02.2016 суд першої інстанції не звільнив позивача від такого обов'язку, а лише відстрочив його граничний термін до ухвалення відповідного рішення у справі.

На підставі викладеного, враховуючи, що до прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення позивач не виконав свого обов'язку зі сплати судового збору, апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині стягнення судового збору є правомірним.

Щодо посилань позивача на те, що суд першої інстанції не визначив розмір судового збору, який підлягає стягненню, то колегія суддів зазначає, що в даному випадку позивач має право звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою на підставі п. 2 ч. 1 ст. 168 КАС або ж в порядку ст. 170 КАС.

Щодо зобов'язання позивача надати звіт про виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Цій нормі кореспондують положення абзацу сьомого пункту 4 частини першої статті 163 КАС, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може під час прийняття постанови у справі.

Таку ж позицію висловив і Вищий адміністративний суд України в листі від 09.01.2013 № 28/12/13-13.

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне додати, що словосполучення «не на користь якого ухвалене судове рішення», вжите у ч. 1 ст. 267 КАС, свідчить про те, що рішення, під час ухвалення якого суд має право зобов'язати сторону подати звіт, має вирішувати спір по суті, а не окреме процесуальне питання (закриття провадження у справі, стягнення судового збору тощо).

Таким чином, встановлення судового контролю під час прийняття ухвали про закриття провадження у справі є протиправним.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного питання.

Таким чином, на підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, про необхідність скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2016 року в частині зобов'язання позивача подати до суду звіт про виконання рішення про сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 160, 199, 202, 205, 207, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2016 року скасувати в частині зобов'язання Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати у місячний строк з дня набрання ухвалою законної сили до суду звіт про виконання постанови в частині стягнення судового збору.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст рішення виготовлений 14.09.2016.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.