Справа № 607/7151/16-а
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2016 Справа №607/7151/16-а

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Воробель Н.П.,

за участі секретаря Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Тернополі про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суд із вказаним адміністративним позовом, у якому заявляє вимогу про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 965893 від 26 червня 2016 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що жодного правопорушення не вчиняв. Коли він розпочинав рух, то номерний знак освітлювався належним чином, а того що у дорозі трапилась несправність і він перестав підсвічуватись він не мав можливості прослідкувати. Щодо поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то зазначає, що 24 червня 2016 року, тобто до винесення спірної постанови, власник автомобіля, яким він рухався - ОСОБА_2 застрахувала даний автомобіль, однак передати йому полісу не змогла, оскільки він перебував за межами України. Окрім цього вказує, що було порушено порядок пред'явлення полісу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній руху» та ст. 21.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» працівники поліції мають право вимагати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних лише у випадку складення протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. У його випадку, ні протоколу про адміністративне правопорушення, ні матеріали дорожньо-транспортної пригоди не складалось.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначені вимоги підтримав із вказаних у позові мотивів.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в м. Тернополі ОСОБА_3, у судовому засіданні позову не визнала, проти його задоволення заперечила, вказала, що спірна постанова відповідає вимогам закону, а тому підстави для її скасування відсутні.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне:

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 965893 від 26 червня 2016 року, ОСОБА_1 26 червня 2016 року о 03 год. 50 хв., керував автомобілем марки Mitsubismi Pajero, н.з. НОМЕР_1, без підсвітки заднього номерного знака, що не дозволяло чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, чим порушив п. 30.2. ПДР України; при перевірці документів виявлено відсутність поліса обов'язкового страхування, чим порушено п. 2.1ґ ПДР України.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та на нього, із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом - ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, а тому обов'язок доказування правомірності рішення працівника поліції щодо винесення спірної постанови покладений саме на неї.

Однак, жодного доказу на підтвердження правомірності цього рішення останньою надано не було, а тому суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначених адміністративних правопорушень.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи міститься, надана позивачем, фотокопія полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9359657 стоком дії з 24 червня 2016 (тобто до винесення спірної постанови) до 23 червня 2017 року.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

За даних обставин, враховуючи що судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень, суд вважає за недоцільне піддавати правовому аналізу усі інші доводи позивача, котрі стосуються процесуальної сторони винесення спірної постанови.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 70, 71, 94, 122, 158 - 163, 1712 КАС України, ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ст. 245, ч. 1 ст. 247, 251, ч. 1 ст. 254, 280, 293 КУпАП, п.п. 2.1ґ, 30.2. ПДР, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10 жовтня 2001 р., суд, -

постановив:

адміністративний позов - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 965893 від 26 червня 2016 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та, із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП - провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на дану постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуюча суддя Н.П. Воробель