Справа № 826/17727/15
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ПАТ «УкрСибБанк» та ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.08.2015 № .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 липня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 липня 2015 року відповідачем була проведена позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків-фізичною особою ОСОБА_2. Під час перевірки відповідачем встановлено, що платник податків-фізична особа ОСОБА_2 подав до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2014рік, але не задекларував дохід у сумі 3 033 692,84 грн., отриманий як додаткове благо.

За даними відомостей з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, листів-підтверджень № 11-51/16801 від 21.05.2015 ( вх. 18462/10 від 27.05.2015) та № 11-1-186/79-472 від 30.04.2015 (вх. 16621/10) щодо нарахованого доходу у вигляді анулювання (прощення) заборгованості від ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Укрсоцбанк" відповідно, було встановлено дохід, отриманий платником податку у грошовій формі як додаткове благо, яке підлягає декларуванню.

Враховуючи те, що фізичною особою ОСОБА_2 до ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС м. Києва не задекларовано отриманий у 2014 дохід у вигляді додаткового блага на загальну суму 3 033 692,84 грн., контролюючий орган дійшов переконання про те, що фізичною особою ОСОБА_2 приховано дохід за 2014, який підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб у сумі 3654,00 грн. за ставкою 15% та у сумі 511 586,60 грн. за ставкою 17%, відповідно до ст. 167 Податкового кодексу країни.

11 серпня 2015 року відповідачем на підставі акта перевірки № 692/26-54-17-01-17-НОМЕР_1 від 29.07.2015, прийнято податкове повідомлення рішення:

- № , яким позивачу, за порушення п.п. 164.2.17 ст.167, п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на доходи фізичних осіб" всього в сумі 644 050,75 грн., в т.ч. за основним платежем в сумі 515 240,60 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 128 810,15 грн.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс України, ПК України).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктами 164.1.2 та 164.1.3. Податкового кодексу України встановлено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року.

У відповідності до абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Відтак, обов'язок для сплати фізичною особою податку на доходи фізичних осіб від отриманого додаткового блага, згідно абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, виникає за наступних обов'язкових умов: повідомлення кредитором щодо прощення кредитної заборгованості та отримання позичальником додаткового блага у формі суми анульованого боргу (що було виконано банком); включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного).

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що 23.11.2007 між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку "УкрСоцбанк" (правонаступником якого є ПАТ "УкрСоцбанк") та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №10-29/4695, за яким банк зобов'язувався надати позичальнику кошти в сумі 14 022,00 дол. США, а позичальник зобов'язувався прийняти, використовувати за цільовим призначенням та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 11.00% річних та інших платежів.

ПАТ "Укрсоцбанк" надіслав позивачу повідомлення № 10.1-186/96-4272 від 27.03.2014, яким повідомив, що 27.03.2014 банком здійснено анулювання заборгованості за договором кредиту № 10-29/4695 від 23.11.2007 в сумі 21 992,63 грн. Повідомлено, що згідно пп.164.2.17 "д" Податкового кодексу України позивачу необхідно відобразити вищевказану суму в річній податковій декларації та самостійно сплатити суму податку на доходи фізичних осіб.

Довідкою №б/н від 03.04.2014, виданою ПАТ "УкрСоцбанк" зазначено, що зобов'язання ОСОБА_2 за договором кредиту № 10-29/4695 від 23.11.2007 виданого на купівлю транспортного засобу, перед ПАТ "Укрсоцбанк" виконано в повному обсязі.

Банк до позичальника (ОСОБА_2.) по договору кредиту № 10-29/4695 від 23.11.2007 претензій не має.

Також, 26.03.2007 між АКІБ "УкрСибБанк" (правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббапк") та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №0, за яким банк зобов'язувався надані позичальнику кошти в сумі 199 000 доларів США, а позичальник зобов'язувався прийняти, використовувані за цільовим призначенням та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12.00% річних та інших платежів.

Листом №30-91/2248 від 31.07.2014, виданого ПАТ "УкрСибБанк" повідомлено, що у разі погашення ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №0 від 26.03.2007 у розмірі 65 000 доларів США, а також судових витрат у розмірі 1 820 грн., АТ "УкрСибБанк" анулює залишок заборгованості за вищевказаним договором та зніме обтяження на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно (квартира), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Після погашення позивачем заборгованості у розмірі 65 000 доларів США ПАТ "УкрСибБанк" анульовано заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26.03.2007 в сумі 248 801,55 дол. США, що склало за курсом НБУ 3 766 619,00 грн. та штрафні санкції в сумі 25 288,43 грн.

31.07.2014 АТ "УкрСибБанк" було вручено під підпис позивачу повідомлення про анулювання боргу (в порядку пп. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України) від 31.07.2014, в якому вказано про анулювання кредитної заборгованості позивача за договором та повідомлено позивачу, що відповідно до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України анульована сума заборгованості є доходом позивача, отриманим як додаткове благо, та вказано про необхідність сплатити самостійно податок з ПДФО та відобразити його у річній податковій декларації на доходи фізичних осіб.

Водночас, позивачем було подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2014 рік, однак не задекларовано дохід, отриманий як додаткове благо у вигляді анульованого (прощеного) кредитного боргу на суму 3 033 692,84 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що доводи відповідача про те, що в порушення підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України ОСОБА_2 мав задекларувати дохід у вигляді додаткового блага в сумі 3 033 692,84 грн. та, відповідно, сплатити податок з вказаної суми є обґрунтованими.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 19.08.2014 № є правомірним, а тому відсутні підстави для його скасування.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 липня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.