Справа № 804/15621/15
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2016 рокусправа № 804/15621/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Суховарова А.В. Головко О.В.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національного банку України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Національного банку України, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» та Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» про визнання протиправним дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» звернувся з позовом до Національного банку України, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» про- визнання протиправними дії Національного банку України по непідтвердженню можливості здійснення операцій ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» по перерахуванню 30214409 грн. за контрактом №060515SN від 06.05.2015 року, в сумі 10071469,73 грн. за контрактом №130515SN від 13.05.2015 року, в сумі 3032983,62 грн. за контрактом №181214 від 18.12.2014 року, в сумі 4681137,46 грн. за контрактом №190515КSN від 19.05.2015 року;

Про скасування рішення Національного банку України №25-03001/74026 від 08.10.2015 року в частині непідтвердження можливості здійснення операцій ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» по перерахуванню 30214409 грн. за контрактом №060515SN від 06.05.2015 року, в сумі 10071469,73 грн. за контрактом №130515SN від 13.05.2015 року, в сумі 3032983,62 грн. за контрактом №181214 від 18.12.2014 року, в сумі 4681137,46 грн. за контрактом №190515КSN від 19.05.2015 року;

Про зобовязання Національного банку України направити ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» повідомлення про підтвердження операцій ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» по перерахуванню 10071469,73 грн. за контрактом №130515SN від 13.05.2015 року, в сумі 3032983,62 грн. за контрактом №181214 від 18.12.2014 року, в сумі 4681137,46 грн. за контрактом №190515КSN від 19.05.2015 року;

Про зобов'язання Національного банку України направити ПАТ «Акцент-Банк» повідомлення про підтвердження операцій ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» по перерахуванню 30214409 грн. за контрактом №0605158SN від 06.05.2015 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016р. позов задоволено частково.

Суд постановив скасувати рішення Національного банку України №25-03001/74026 від 08.10.2015 року в частині непідтвердження можливості здійснення операцій Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» по перерахуванню 30214409 грн. за контрактом №060515SN від 06.05.2015 року, в сумі 10071469,73 грн. за контрактом №130515SN від 13.05.2015 року, в сумі 3032983,62 грн. за контрактом №181214 від 18.12.2014 року, в сумі 4681137,46 грн. за контрактом №190515КSN від 19.05.2015 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано те, що Національний банк, відповідно до постанови правління Національного банку України від 03.09.2015 №581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» мав дискреційні повноваження під час прийняття рішень про не підтвердження здійснення операцій позивача, діяв в інтересах держави та суспільства та не був зобов'язаний зазначати причини не підтвердження можливості здійснення операцій клієнтами уповноважених банків, зокрема з перерахування коштів у гривнях на користь нерезидентів.

Також зазначено, що судом першої інстанції при ухваленні постанови про скасування рішення відповідача, не було враховано те, що Національним банком України приймаються нормативно-правові акти та розпорядчі акти у формі постанови Правління Національного банку України, накази та розпорядження. Відтак суд першої інстанції скасував документ, який не є рішенням Національного банку України в розумінні вимог ст.. 56 Закону України «Про національний банк України».

Представник відповідача не з'явився, судова повістка була вручена 31.08.2016.

Представники відповідача та третіх осіб позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечували

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції, для митного оформлення товару позивачем було подано до митного органу відповідні вантажні митні декларації.

5 жовтня 2015 року позивачем було подано до ПАТ КБ «ПриватБанк» платіжні доручення з метою здійснення перерахування грошових коштів за поставлену продукцію на адресу продавця компанії Stalmag Sp. z.o.o, Польща, а саме платіжні доручення від 05.10.2015 року (т.1 а.с.15-18):

- №8861 на суму 30214409,19 грн.;

- №8862 на суму 10071469,73 грн.;

- №8863 на суму 3032983,62 грн.;

- №8864 на суму 4681137,46 грн.

8 жовтня 2015 року позивач отримав вказані платіжні доручення без виконання (т.2 а.с.32-39).

Згідно електронного повідомлення №25-03001/74026 від 08.10.2015 Національним банком України не підтверджені заяви ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» на купівлю та перерахування іноземної валюти за імпортними операціями по реєстру «Інформація про намір купівлі та/або перерахування безготівкової валюти за 05.10.2015 року» на суму 30214409,19 грн., на суму 10071469,73 грн., на суму 3032983,62 грн., на суму 4681137,46 грн.

Електронне повідомлення підписано Керівником проектів та програм Департаменту фінансового моніторингу Г.В. Горбенко на підставі розпорядження Національного банку України від 22.09.2015 року №540-р (т.2 а.с.66-67).

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не наведено підтвердження або обґрунтування доводів щодо наявності недобросовісної практики позивача відносно проведення валютних операцій, на недопущення якої були направлені оскаржувані дії та рішення.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Під час виникнення спірних правовідносин, діяла постанова Правління Національного банку України N 581 від 03.09.2015 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України».

Повідомивши ПАТ КБ «ПриватБанк» про не підтвердження заяви клієнтів на купівлю та перерахування іноземної валюти за імпортними операціями, в повідомлення від 08.10.2015, відповідач обґрунтував таке рішення посиланням на підпункти 16-18 пункту 6 постанови Правління Національного банку України N 581 від 03.09.2015 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України».

Відповідно пп. 16 п. 6 вказаної постанови, уповноваженому банку заборонити здійснювати за дорученням клієнта-резидента купівлю іноземної валюти/перерахування коштів у гривнях на користь нерезидента через кореспондентський рахунок банку-нерезидента у гривнях, відкритий в уповноваженому банку, якщо така купівля іноземної валюти/таке перерахування коштів у гривнях здійснюється з метою проведення розрахунків за імпорт продукції, митне оформлення якої було проведено до 01 січня 2014 року включно, за зовнішньоекономічним договором, за яким відбулася заміна боржника та/або кредитора у зобов'язанні.

Підпунктами 17 та 18 п. 6 встановлено, що уповноважений банк не має права купувати іноземну валюту за дорученням клієнта-резидента (крім фізичної особи), який має кошти в іноземних валютах, розміщених на поточних та депозитних рахунках у цьому та/або інших уповноважених банках. Такий клієнт-резидент виконує зобов'язання в іноземній валюті за рахунок наявних у нього коштів в іноземній валюті.

З метою недопущення недобросовісної практики проведення валютних операцій уповноважені банки формують реєстр операцій за дорученнями клієнтів із купівлі іноземної валюти/перерахування за межі України іноземної валюти/перерахування коштів у гривнях на користь нерезидентів через кореспондентські рахунки банків-нерезидентів у гривнях, відкриті в уповноважених банках/перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидентів через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав (далі - реєстр), та подають його до Національного банку України в день отримання від клієнта заяви про купівлю іноземної валюти/платіжного доручення.

Якщо сума заяви про купівлю іноземної валюти/платіжного доручення на перерахування за межі України іноземної валюти/платіжного доручення на перерахування коштів у гривнях на користь нерезидента через кореспондентський рахунок банку-нерезидента/платіжного доручення на перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидента через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав, у гривнях дорівнює або більше еквівалента 50000 доларів США на дату заяви/платіжного доручення, то уповноважений банк разом із реєстром подає копії документів (у сканованому вигляді), які є підставою для здійснення цих операцій. Інформація за заявами про купівлю іноземної валюти/платіжними дорученнями на перерахування коштів у гривнях на користь нерезидента через кореспондентський рахунок банку-нерезидента в гривнях/платіжними дорученнями на перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидента через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав, у яких сума менша, ніж зазначена, надається в реєстрі в узагальненому вигляді. Інформація за платіжними дорученнями в іноземній валюті на переказ коштів за межі України, у яких сума менша, ніж зазначена, до реєстру не надається.

Пакет документів, що подаються до Національного банку України для підтвердження можливості здійснення відповідних операцій, має додатково містити:

за операціями з імпорту товарів - відповідний акт цінової експертизи (погодження) у випадках, передбачених постановою Правління Національного банку України від 30 грудня 2003 року № 597 «Про переказування коштів у національній та іноземній валюті на користь нерезидентів за деякими операціями», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2004 року за № 159/8758 (зі змінами);

за операцією з купівлі та/або перерахування за кордон коштів в іноземній валюті, отриманих від продажу іноземним інвестором на фондовій біржі боргових цінних паперів (крім державних облігацій України), - довідку Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про відсутність підстав для включення емітента таких цінних паперів до переліку емітентів, що мають ознаки фіктивності, та ознак маніпулювання цінами під час здійснення відповідних операцій з такими цінними паперами;

за операцією з купівлі та/або перерахування за кордон коштів в іноземній валюті, отриманих від продажу іноземним інвестором на фондовій біржі державних облігацій України, - документальне підтвердження, що свідчить про те, що купівля цих цінних паперів здійснювалася виключно за рахунок коштів, отриманих іноземним інвестором від продажу іноземної валюти за гривні, та/або коштів, отриманих іноземним інвестором за операціями з продажу державних облігацій України, виплати за ними доходу та їх погашення (копії відповідних договорів, довідок/виписок уповноважених банків, депозитарних установ тощо). Вимога цього абзацу не поширюється на випадки продажу іноземним інвестором державних облігацій України, що були придбані ним до 03 березня 2015 року включно.

Уповноваженим банкам забороняється проводити операцію клієнта в разі отримання від Національного банку України повідомлення про непідтвердження можливості її здійснення. Підтверджені операції можуть бути виконані не раніше четвертого операційного дня з дня подання уповноваженим банком інформації про ці операції в реєстрі.

З метою запобігання непродуктивному відпливу капіталу за кордон Національний банк України має право запитувати й отримувати від уповноваженого банку копії додаткових документів, необхідних для з'ясування обставин щодо конкретної операції, інформація про яку була подана у відповідному реєстрі. У цьому разі уповноважений банк не може здійснювати таку операцію до моменту отримання окремого підтвердження Національного банку України.

Не потребує включення до реєстру для подання до Національного банку України інформація про переказ коштів, що здійснюється виключно за рахунок іноземної валюти, купленої з дотриманням вимог цього підпункту.

Операція клієнта, інформація про яку була включена банком до реєстру, що був поданий до Національного банку України, та для здійснення якої планувалася купівля іноземної валюти, може бути виконана клієнтом за рахунок власних (некуплених) коштів в іноземній валюті (у межах погодженої суми купівлі) без повторного включення інформації про переказ цих коштів до реєстру (за умови, що за операцією клієнта не було отримано від Національного банку України повідомлення про непідтвердження можливості її здійснення).

Вимоги цього підпункту не поширюються на купівлю та/або перерахування іноземної валюти з метою здійснення авансових платежів (попередньої оплати) в іноземній валюті за імпорт товару. Порядок підтвердження можливості проведення таких операцій визначається постановою Правління Національного банку України від 23 лютого 2015 року № 124 «Про особливості здійснення деяких валютних операцій»;

Судом першої інстанції вірно було взято до уваги те, що митне оформлення товарів, сплату яких не погоджено НБУ, відбулось після 1 січня 2014 року, що підтверджується вантажно-митними деклараціями №110090000/2015/006597, №110090000/2015/006596 від 12.09.2015, №110090000/2015/005080 від 20.07.2015, №110090000/2015/005790 від 13.08.2015, №110090000/2015/006593 від 11.09.2015, №110090000/2015/006121 від 27.08.2015, №/2015/006574 від 11.08.2015.

За зобов'язаннями у зовнішньоекономічних договорах №060515SN, №130515SN, №181214, №190515SN не відбувалось заміни боржника та/або кредитора.

Також судом першої інстанції зазначено, що за платіжними дорученнями №8861 від 05.10.2015 року на суму 30214409 грн., №8862 від 05.10.2015 року на суму 10071469,73 грн., №8863 від 05.10.2015 року на суму 3032983,62 грн., №8864 від 05.10.2015 року на суму 4681137,46 грн. передбачено перерахування коштів постачальнику в національній валюті України, а тому такі операції не стосуються купівлі або обміну іноземної валюти, що виключає застосування на підпункт 17 пункту 6 Постанови №581.

Вірно судом першої інстанції також було встановлено, що відповідачем не наведено підтвердження або обґрунтування доводів щодо наявності недобросовісної практики позивача відносно проведення валютних операцій, на недопущення якої були направлені оскаржувані дії та рішення.

Вірними є висновки суду першої інстанції про те, що позивач та обслуговуючий банк виконали всі вимоги законодавства щодо повідомлення НБУ про заплановані операції з оплати на адресу компанії Stalmag Sp. z.o.o (Польща) сумі 30214409 грн. за контрактом №060515SN, в сумі 10071469,73 грн. за контрактом №130515SN, в сумі 3032983,62 грн. за контрактом №181214, в сумі 4681137,46 грн. за контрактом №190515KSN, в тому числі було сформовано та направлено в НБУ реєстр вказаних операцій та копії документів (у сканованому вигляді), які є підставою для здійснення цих операцій, а саме (т.1 а.с.137-248, т.2 а.с. 15-18)), зокрема:

- платіжне доручення №8861 на суму 30214409,19 грн. - оплата за марганцеву руду на користь СТАЛЬМАГ по контракту №060515SN від 06.05.2015 року, контракт №060515SN від 06.05.2015 року, доповнення №1 від 08.06.2015 року, рахунок №060515SN-КY-4, рахунок №060515SN-КY-5, рахунок №060515SN-КY-6, довідка СДПІ від 22.09.2015 року №8744/10/27-01-47-11;

- платіжне доручення №8862 на суму 10071469,73 грн. - оплата за марганцеву руду на користь СТАЛЬМАГ по контракту 130515SN від 13.05.2015 року, контракт 130515SN від 13.05.2015 року, доповнення №1 від 08.06.2015 року, рахунок №130515SN-КY-1, рахунок №130515SN- КY-2, довідка СДПІ від 22.09.2015 року №8744/10/27-01-47-11;

- платіжне доручення №8863 на суму 3032983,62 грн. - оплата за вогнетриви періклазові на користь СТАЛЬМАГ по контракту №181214 від 18.12.2014 року, контракт №181214 від 18.12.2014 року, специфікація №2, рахунок №ІМSМ-2/15/S, рахунок №ІМSМ-2/15/S-2, довідка СДПІ від 22.09.2015 року №8744/10/27-01-47-11;

- платіжне доручення №8864 на суму 4681137,46 грн. - оплата за вуголь кам'яний АКО на користь СТАЛЬМАГ по контракту №190515KSN від 19.05.2015 року, контракт №190515KSN від 19.05.2015 року, додаткова угода 1/2 от 21.05.2015 року, специфікація №2, рахунок №190515KSN, рахунок №190515KSN-f2, рахунок №190515KSN-f3, рахунок №190515KSN-f4, довідка СДПІ від 22.09.2015 року №8744/10/27-01-47-11.

Відповідачем не надано доказів того, що ним направлялись запити щодо надання додаткових документів, відсутність будь-яких обов'язкових документів не доведено.

Судом першої інстанції вірно взято до уваги те, що відповідачем не доведено обґрунтованість оскарженого рішення.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції скасував документ, який не є рішенням Національного банку України в розумінні вимог ст. 56 Закону України «Про національний банк України», то зазначений довід є помилковим, оскільки ст. 56 вказаного Закону передбачено можливість оскаржити акти Національного банку, а ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено можливість оскарження до адміністративних судів будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Національного банку України, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» та Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» про визнання протиправним дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко