Справа № 802/773/13-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 вересня 2016 р. Справа № 802/773/13-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

представника позивача: Устинової І.П.,

представника відповідача: Кучер Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" до Управління Пенсійного фонду України в м. Козятині та Козятинському районі, Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування рішень

в с т а н о в и в :

В лютому 2013 року Приватне акціонерне товариство "Турбівський каоліновий завод" звернулось в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Козятин та Козятинському районі, Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в м. Козятин та Козятинському районі щодо призначення пенсій на пільгових умовах по списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ОСОБА_3 за період роботи на Турбівському каоліновому заводі протиправними; визнання не чинними та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Козятин та Козятинському районі щодо призначення пенсій на пільгових умовах по списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ОСОБА_3 за період роботи на Турбівському каоліновому заводі та розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" ст.. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з січня 2013 року стосовно ОСОБА_3, складений Управління Пенсійного фонду України в м. Козятин та Козятинському районі; визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька щодо призначення пенсій на пільгових умовах по списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ОСОБА_4 за період роботи на Турбівському каоліновому заводі протиправними; визнання не чинними та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька щодо призначення пенсій на пільгових умовах по списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ОСОБА_4 за період роботи на Турбівському каоліновому заводі та розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з січня 2013 року стосовно ОСОБА_4, складений Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька.

Ухвалою суду від 29.07.2014 р. до участі у справі у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів були залучені ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Позивач зазначив, що спірні розрахунки адресовані Турбівському каоліновому заводу а не позивачеві, позивач не є правонаступником вказаного підприємства. Зазначеним особам не вірно призначені пенсії, оскільки відсутні законні підстави для використання трудового стажу вказаних осіб для призначення пенсій на пільгових умовах. Крім цього, відповідачем неправомірно були перераховані пенсії, відповідно виставлені розрахунки на збільшені суми відшкодування.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити на підставі та в межах заявлених позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та послався на наступне.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька та треті особи у судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись завчасно та належним чином шляхом опублікування оголошення про розгляд адміністративної справи у газеті (а.с. 97-98).

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачем від Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області були отримані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Не погоджуючись з вказаними розрахунками позивач звернувся з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо обґрунтованості підстав звернення позивача до суду слід зазначити наступне.

Позивач є юридичною особою, , згідно статуту, в редакції 2010 року, заснований 1994 році шляхом перетворення державного підприємства "Турбівський каоліновий завод" та відповідної зміни назви у 2010 році з ВАТ "Турбівський каоліновий завод". Крім цього, довідкою, яка видана ВАТ "Турбівський каоліновий завод", також підтверджується факт правонаступництва позивача (а.с. 37 т. 2).

Згідно позовної заяви позивач не зазначає про обов'язкові реквізити спірних розрахунків, але в матеріалах справи містяться розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. б-з ст.. 13 Закону України "Про пенсійне страхування" з 2013 року, за вересень 2012 року, з жовтня 2012 року, з травня 2012 року, які направлені Турбівському каоліновому заводу та ВАТ "Турбівський каоліновий завод". На спірних розрахунках зазначений код ЄДРПОУ підприємства 05474145, що відповідає коду ЄДРПОУ саме позивача.

В матеріалах справи також містяться довідки про заробітну плату для обчислення пенсії та про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, які видані ВАТ "Турбівський каоліновий завод" третій особі ОСОБА_3

За таких обставин, суд не приймає до уваги посилання позивача про відсутність правонаступництва та надіслання спірних розрахунків не йому, а іншій юридичній особі.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Статтею 10 вказаного закону визначено, що пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 81 цього ж закону призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Статтею 101 зазначеного закону передбачено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до вимог ст. 6 КАС Україні кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Аналіз наведених норм доводить, що призначення пенсій фізичним особам здійснюється згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідно під час призначення пенсій лише фізична особа, яка має право на державну пенсію певного виду, та відповідний орган Пенсійного фонду України перебувають між собою у певних правових відносинах, вони мають у цих правовідносинах права та обов'язки, визначені вказаним законом України. Органи Пенсійного фонду діють в межах повноважень, наданих цим законом. А згідно вимог КАС України до адміністративного суду може звернутися лише особа, права якої порушені.

З огляду на викладене, оскільки позивач не приймає участь у правовідносинах під час призначення державних пенсій, відповідно не має ніяких прав у цих правовідносинах, а згідно статті 101 вказаного закону несе лише певну матеріальну відповідальність.

За таких обставин, дії відповідача щодо призначення пенсій на пільгових умовах ніяким чином не порушують ніякі права позивача.

Суд критично оцінює рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 30.05.2013 року по справі № 136/588/13-ц щодо встановлення фактів наявності недостовірних даних у довідках, які видані позивачем третім особам, з огляду на наступне.

Вказане рішення прийнято судом по справі за позовом ОСОБА_5 до позивача про скасування рішення про відсторонення від посади. Органи Пенсійного фонду України не приймали участь при розгляді цієї справи, ніякі документи на розгляд суду не надавали. Судом досліджувались лише документи, які були надані сторонами.

Суд зазначає, що в матеріалах справи містяться наступні документи: акти перевірки характеру виконуваної роботи і умов праці для підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення, які складені посадовою особою УПФУ у Липовецькому районі під час виходу за місцем розташування позивача у зв'язку із перевіркою підстав для видачі довідок у 2010 році та висновок № 09-02-521 від 24.10.2006 року, складений за результатами експертизи якості проведення атестації робочих місць Головним управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької області.

Зазначені документи стосуються саме відомостей та довідок, правомірність видачі яких встановлювалась судом. Ці документи спростовують показання ПрАТ "Турбівський каоліновий завод", але до суду не надавались, відповідно ним не досліджувались та не оцінювались.

Суд також звертає увагу на те, що після отримання вказаного рішення та встановлення факту недостовірності даних у довідках позивач, у відповідності до вимог діючого законодавства, повинен був надати до органів Пенсійного фонду України ще уточнюючі довідки. Оскільки, як вже зазначалось, відповідно до ст.. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

За таких обставин, призначення пенсій третім особам відбулось на підставі відомостей, які були надані саме позивачем. І у разі зазначення ним того факту, що у наданих ним довідках містяться недостовірні дані, тобто він видав недостовірні документи, відповідно позивач повинен нести вказану матеріальну відповідальність (притягнутий до неї) та відшкодувати її.

Суд також зазначає, що самі по собі дії відповідачів по призначенню пенсій не можуть порушувати чиї-небудь права взагалі, оскільки, як вже зазначалось, призначення пенсій фізичним особам це обов'язок відповідачів. Правовим наслідком та результатом цих дій є наявність певних документів, якими підтверджується факт призначення пенсій, а саме: протоколи або розпорядження про призначення пенсій.

Позивач просить суд визнати не чинним та скасувати рішення відповідачів про призначення ОСОБА_3, ОСОБА_4 пільгових пенсій, але не зазначає ніяких реквізитів таких рішень, не зазначає навіть їх фактичну назву, тобто не зазначає ніяких ідентифікованих якостей цих документів, не надав спірні документи до матеріалів справи та не заявляв клопотання про їх витребування.

У відповідності до вимог ст.. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Судом з власної ініціативи неодноразово приймались відповідні процесуальні рішення (ухвали від 12.03.2013 року, 29.07.2014 року, 19.08.2014 року) щодо витребування певних доказів по справі. За результатом таких дій, до матеріалів справи наданий лише протокол 150423 від 12.06.2012 року про призначення пенсії ОСОБА_3

Рішення про призначення пенсії ОСОБА_4 у матеріалах справи відсутнє. Відсутність спірного рішення позбавляє суд можливості вирішення питання щодо його правомірності.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо визнання дій відповідачів щодо призначення пенсій на пільгових умовах по списку № 2 та визнання не чинними та скасування рішень про призначення пенсій є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог щодо визнання не чинним та скасування спірних розрахунків про призначення пенсій на пільгових умовах по списку № 2, суд зазначає наступне.

Вказані позовні вимоги є похідними від попередніх позовних вимог, оскільки складання та подальше надіслання відповідачами спірних розрахунків відбувається за результатом призначення третім особам пільгових пенсій, що також зазначено позивачем у позовній заяві, відповідно не заперечується ним.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович