Справа № 820/2481/16
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 р.Справа № 820/2481/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2016р. по справі № 820/2481/16

за позовом ОСОБА_1

до Пенсійного фонду України

про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Пенсійного фонду України, в якому, просила:

- визнати звільнення позивача з посади заступника начальника управління Пенсійного фонду України в Коломацькому районі Харківської області на підставі п.1 ст.40 КЗпП України незаконним та поновити ОСОБА_1 на роботі;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2016р. по справі № 820/2481/16 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2016р та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що наказ про звільнення ОСОБА_1, виданий з порушенням вимог чинного законодавства.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представників сторін, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач, ОСОБА_1, працювала в управлінні Пенсійного фонду України в Коломацькому районі Харківської області на посаді заступника начальника управління з 24 липня 2012 року.

Наказом Пенсійного фонду України від 25 березня 2016 року № 360-о "Про звільнення керівників територіальних управлінь в Харківській області" була звільнена у зв'язку із скороченням посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. З вищевказаним наказом була ознайомлена лише 31 березня 2016 року відповідно наказу від 30 березня 2016 року № 21-ОС "Про оголошення наказу Пенсійного фонду України щодо звільнення з посади ОСОБА_1.".

Не погоджуючись із вказаним наказом про звільнення, позивач оскаржила його до суду, посилаючись на те, що Наказ про заплановане вивільнення позивачу на ознайомлення не надавався, а також не було запропоновано іншу роботу (вільних посад), було надано на ознайомлення 11 січня 2016 року лише повідомлення про звільнення, профспілковий комітет 31 березня 2016 року без участі позивача надав згоду на її звільнення згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. На вказані доводи позивач посилалась як у позові, так і у апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що наказ про звільнення позивача прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, в межах повноважень, наданих відповідачу.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

За приписами п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за № 41/26486 (далі - Положення №28-2), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" керівники та заступники керівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади призначаються на посади та звільняються з посад керівником центрального органу виконавчої влади відповідно до законодавства про державну службу.

Ідентичний порядок звільнення передбачено абзацом 2 п. 9 Положення № 28-2 для заступників керівників територіальних органів, які звільняються з посади Головою правління Фонду за погодженням з Міністром соціальної політики України в установленому законодавством порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1055 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" (далі -постанова від 16 грудня 2015 року № 1055), яка набрала чинності з 31 грудня 2015 року, передбачено реорганізацію управління Пенсійного фонду України в Валківському районі та управління Пенсійного фонду України в Коломацькому районі шляхом злиття та утворення Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України.

З метою реалізації Постанови № 1055 та у зв'язку зі скороченням посад, призначення на які і звільнення з яких здійснює Голова правління Пенсійного фонду України, Фондом видано наказ від 28 грудня 2015 року № 211 "Про заходи у зв'язку реорганізацією деяких територіальних органів Фонду", яким уповноважено начальників головних управлінь Фонду попередити про наступне вивільнення вказаних осіб та вжити заходів щодо процедури призначення та/або звільнення. (а.с. 17).

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України від 16 грудня 1993 року 3723-ХП "Про державну службу" державна служба припиняється, передусім, із загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, а також з підстав, визначених цією статтею.

Таким чином, при звільненні особи з публічної служби за загальними підставами, передбаченими КЗпП України, на цю особу поширюються гарантії, передбачені КЗпП, якщо інше прямо не передбачено спеціальним законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

На підставі наказу Пенсійного фонду України від 28 грудня 2015 року № 211 управлінням Пенсійного фонду України в Коломацькому районі видано наказ від 11 січня 2016 року № 05-ос "Про попередження про наступне вивільнення", та 11 січня 2016 року попереджено позивача про реорганізацію та вивільнення особисто, про що свідчить його підпис на повідомлені про звільнення (а.с. 18-19).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що нормами ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України не передбачено заходів ознайомлення з наказом, а лише прямо вказують на обов'язковість випередження працівника про наступне вивільнення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів відхиляє доводи позивача з приводу того, що її не було належним чином попереджено про наступне вивільнення.

З приводу доводів позивача, викладених у апеляційній скарзі про те, що фактично надання згоди на звільнення позивача з займаної посади не відбулось, та на те, що згода надана післі звільнення позивача, а саме 31.03.2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Так, відповідно до пункту 10 статті 38 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" виборний орган первинної профспілкової організації дає згоду або відмовляє у дачі згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, який є членом діючої на підприємстві, установі, організації профспілки.

З матеріалів справи судом встановлено, що згода надана Харківською обласною організацією профспілок від 30.03.2016 року № 17-09-02 (а.с. 34). Також у вказаній згоді зазначено, що ОСОБА_1 запропоновано у Валківському об'єднаному управлінні ПФУ вакантні посади, від яких вона відмовилась.

Крім того, позивач не реалізував своє право на звернення до профспілкового органу про порушення його права, хоча, як вбачається з доводів наведених у позовній заяві був проінформований про надання згоди профспілковим органом на його звільнення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказані обставини дають можливість вважати, що позивач надаючи добровільну згоду на звільнення мав намір звільнитись з займаної посади за п.1 ст. 40 КЗпП України без будь-яких зауважень.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, при виникненні обставин розірвання трудового договору за пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, здійснено ряд заходів щодо вивільнення позивача у відповідності з вимогами статті 42 КЗпП України, а саме врахування права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці.

Так, Наказом Фонду від 25 березня 2016 року № 314-О "Про призначення начальників територіальних управлінь в Харківській області" відповідно до постанови від 16 грудня 2015 року № 1055 начальником Валківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області призначено ОСОБА_2

Відповідно до Протоколу Валківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області від 29.03.2016 року, що складений на зборах Валківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області 29.03.2016 року у присутності 18 осіб, у тому числі начальника Валківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області ОСОБА_2, позивач відповідала недостатньо до кваліфікаційних вимог на знання законодавства.

Враховуючи недостатній рівень знань законодавства, що унеможливлював переведення особи на інші посади, позивачу було запропоновано посади головного спеціаліста відділу обслуговування громадян та відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Валківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області. Про ознайомлення з вакантними посадами згідно вказаного Протоколу та Списком вакантних посад Валківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області, відсутністю згоди на їх зайняття та надання добровільної згоди на звільнення свідчить підпис позивача датований 29.03.2016 року (а.с. 23-27).

Щодо пропозиції надання працівникові роботи на тому ж підприємстві, в тій самій установі, організації за відповідною професією чи спеціальністю, а за відсутності роботи - іншу, слід враховувати те, що суб'єкт владних повноважень - Валківське об'єднане управління Пенсійного фонду України, створено, як юридична особа лише 31.03.2016 року (номер запису 1 000679).

Штатний розпис новоствореного управління затверджено начальником головного управління Пенсійного фонду України Харківської області 31 березня 2016 року. Враховуючи дані обставини пропозицію про вакантні посади в Валківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України було надано позивачу, що засвідчує його підпис, однак позивач не погодилась з ними та вказала на відсутність бажання претендувати на займані посади (а.с. 28-29).

Фондом 25.03.2016 року видано наказ № 360-о "Про звільнення керівників територіальних управлінь в Харківській області" пунктом 15 якого звільнено Позивача з посади заступника начальника управління Пенсійного фонду України в Коломацькому районі у зв'язку із скороченням посади, п.1 ст. 40 КЗПП України.

Крім того, листом Міністерства соціальної політики України від 13.04.2016 № 5440/0/14-16109 "Про погодження звільнення" у відповідності до підпункту 8 пункту 2 ст. 8 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" погоджено звільнення позивача.

Наказом управління Пенсійного фонду України в Коломацькому районі від 30 березня 2016 року "Про оголошення наказу Пенсійного фонду України щодо звільнення з посади " оголошено наказ Фонду від 23 березня 2016 року № 360-о "Про звільнення керівників територіальних управлінь в Харківській області", яким звільнено Позивача з посади заступника начальника управління Пенсійного фонду України в Коломацькому районі у зв'язку із скороченням посади, п.1 ст. 40 КЗПП України 31 березня 2016 року та виплачено грошову компенсацію за невикористані відпустки (щорічну, додаткову) і вихідну допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати згідно до ст. 44 КЗпП України.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2016р. по справі № 820/2481/16 відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2016р. по справі № 820/2481/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 20.09.2016 р.