Справа № 712/9917/14-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/9917/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Романенко В.А. Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
У Х В А Л А

Іменем України

13 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Мамчура Я.С.

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Фізкультурно-спортивного товариства "Динамо" Україна на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління МВС України в Черкаській області, Фізкультурно-спортивного товариства "Динамо" Україна, Міністерства внутрішніх справ України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до Управління МВС України в Черкаській області, Фізкультурно-спортивного товариства "Динамо" Україна, МВС України про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 квітня 2016 року - позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Згідно з п. 1, ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.10.2002 року позивачем подано відповідний рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ у зв'язку з хворобою.

Згідно з наказом Міністра внутрішніх справ України № 519 о/с від 26.12.2002 року ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ за віком, станом на 27.12.2002 року його вислуга років становила 31 рік 05 місяців 13 днів.

Наказом Управління МВС України в Черкаській області № 176 о/с від 31.12.2002 року, продовжено його перебування у розпорядженні за посадою заступника голови ради Черкаської області організації фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України з 30.12.2002 року. Останні роки служби, він займав посаду заступника голови Черкаської обласної ради ФСТ «Динамо» Україна. При його звільненні у свідоцтві про хворобу було зазначено перелік хвороб і втрату працездатності у розмірі 25%.

Враховуючи його стан здоров'я, Черкаською обласною МСЕК 19.09.2013 року йому була призначена друга група інвалідності з втратою 75% професійної придатності.

Департамент фінансового забезпечення і бухгалтерського обліку МВС України листом від 30.01.2014 № 15/5-0-53 повідомив позивача, що передбачена одноразова грошова допомога має виплачуватися за останнім місцем роботи, тобто ФСТ «Динамо» України.

На його письмове звернення про виплату йому одноразової допомоги при звільненні, ФСТ «Динамо» України листом від 31.03.2014 № 01-152 повідомило, що не передбачено виплати грошового забезпечення особам начальницького складу органів внутрішніх справ. Також, в листі зазначено, що головним розпорядником коштів є Міністерство внутрішніх справ України, а тому ФСТ «Динамо» України немає юридичних підстав для виплати йому одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом.

Вказані обставини стали підставою звернення ОСОБА_2 до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги дійшов висновку про те, що проведення виплати одноразової грошової допомоги на підставі ст. 23 ЗУ «Про міліцію» в порядку визначеному постановою КМУ від 12.05.2007 року № 707, працівникам фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» здійснює дане товариство за рахунок коштів, що передбачені на його утримання, перераховані МВС України, відповідно до вимог Бюджетного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Умови та порядок проходження служби окремими категоріями осіб начальницького складу органів внутрішніх справ врегульовано Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114.

Так, відповідно до пунктів 75 - 78, 82 даного Положення, особи начальницького складу органів внутрішніх справ можуть бути прикомандировані до інших міністерств і відомств або підвідомчих їм підприємств, установ і організацій для виконання спеціальних робіт чи обов'язків із залишенням у кадрах Міністерства внутрішніх справ.

Підстави та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівників міліції, податкової міліції на момент виникнення спірних правовідносин визначався Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію», постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2007 року № 707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції».

Частиною 6 статті 23 Закону № 565-XII встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 5 Порядку для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера.

Орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті) (абзац перший пункту 7 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2009 року № 386).

В свою чергу, абзацом другим пункту 7 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2009 року № 386 передбачено, що МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

З огляду на вищевикладене вбачається, що рішення про призначення грошової допомоги приймає МВС України, а самі виплати здійснює орган внутрішніх справ, в якому проходив службу працівник міліції, або інші міністерства і відомства чи підвідомчі їм підприємства, установи, організацій куди працівник міліції був прикомандированим для виконання спеціальних робіт чи обов'язків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач перед звільненням з органів внутрішніх справ за віком перебував на посаді заступника голови Черкаській обласній організації фізкультурно-спортивного товариства «Динамо».

13.09.2013 року Черкаською обласною МСЕК ОСОБА_2 була призначена ІІ група інвалідності з втратою 75% професійної придатності, яке пов'язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

В подальшому, 27.11.2013 року МВС України наданий висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України від 20.12.1990 р. № 565-XII «Про міліцію» УМВС України в Черкаській області, затвердженого Заступником Директора ДФЗБО МВС України, розмір призначеної позивачу допомоги складає 72828,00 грн., з яких згідно довідки НАСК «Оранта» за № 2-16/337 від 27.09.2013 року, останній 31.01.2004 року отримав 2000 грн. за державним обов'язковим особистим страхуванням за втрату працездатності 25 % в період проходження служби, а тому сума одноразової грошової допомоги до виплати складає 70828,00 грн.

Розглядаючи апеляційну скаргу колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне:

Законом, що визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон № 2011-ХІІ.

Так, згідно абз. 4, 5 п. 2 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ, виплата військовослужбовцям одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання. Військовослужбовцям, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цим пунктом, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави до висновку, що обов'язок з виплати військовослужбовцям одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби законодавець покладає як на Міністерство оборони України, інші утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, так і на органи державної влади, органи місцевого самоврядування або сформовані ними органи, підприємства, установи, організації, вищі навчальні заклади залежно від того, чи були відряджені зазначені військовослужбовці для подальшого проходження служби в органи державної влади, органи місцевого самоврядування або сформовані ними органи, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади. У разі коли військовослужбовці звільняються безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях, вищих навчальних закладах, куди вони були відряджені для подальшого проходження служби із залишенням на військовій службі, обов'язок виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби покладається законодавцем на органи державної влади, органи місцевого самоврядування або сформовані ними органи, підприємства, установи, організації, вищі навчальні заклади відповідно, до яких були відряджені зазначені військовослужбовці та у яких вони працювали.

Також, слід зазначити, що згідно ч. 5 ст. 9 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частинами першою та другою цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Крім того, має місце те, що при вирішенні питання про усунення розбіжностей у застосуванні судами правових норм законів № 2011-ХІІ, № 2232-ХІІ, Верховний Суд України у постанові від 15 липня 2014 року (справа № 21-270а14) вказав, що у разі коли військовослужбовці звільняються безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, установах, організаціях, вищих навчальних закладах, куди вони були відряджені для подальшого проходження служби із залишенням на військовій службі, обов'язок виплати одноразової допомоги при звільненні зі служби покладається законодавцем на органи державної влади, органи місцевого самоврядування або сформовані ними органи, підприємства, установи, організації, вищі навчальні заклади відповідно, до яких були відряджені зазначені військовослужбовці та у яких вони працювали.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині визнання неправомірними дії ФСТ «Динамо» Україна щодо невиплати ОСОБА_2 суми одноразової грошової допомоги та зобов'язання здійснити виплату на користь ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги передбаченої ст. 23 Законом України «Про міліцію», у розмірі 70828 грн. підлягають до часткового задоволення.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 211, 212 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізкультурно-спортивного товариства "Динамо" Україна - залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Я.С. Мамчур

Судді І.Л. Желтобрюх

О.О. Шостак

Повний текст 16.09.16 р.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Шостак О.О.

Желтобрюх І.Л.