Справа № 329/552/16-а (2-а/329/44/2016)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
20 вересня 2016 рокусправа № 329/552/16-а (2-а/329/44/2016)
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Лукманової О.М.
суддів: Божко Л.А. Уханенка С.А.
при секретарі: Сонник А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського районного суду Запорізької області від 10 червня 2016 року по справі № 329/552/16-а (2а/329/44/2016) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання призначити та виплачувати грошову допомогу,-
в с т а н о в и л а:
У червні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду війни згідно статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу як інваліду війни згідно статей 9, 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі, встановленому Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 449 від 28.05.2008 року, виходячи з грошового забезпечення на день встановлення інвалідності.
Ухвалою Чернігівського районного суду Запорізької області від 10.06.2016 року позовну заяву повернуто.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та прийняти нову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги апелянт обґрунтував тим, що суд першої інстанції зробив хибний висновок про те, що його позовна заява не підсудна місцевому загальному суду, як адміністративному. Позов містить вимоги до Міністерства оборони України щодо відмови у нарахуванні одноразової грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, позивачем заявлені вимоги про нарахування та здійснення виплати допомоги, що повинно бути предметом розгляду у місцевому суді в не окружному адміністративному. Апелянт вказував, що згідно норм КАС України, окружним адміністративним судам підсудні чітко визначені справи, у яких однією з сторін є орган державної влади, інший державний орган, однак встановлюється виняток, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, зокрема допомог.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Справа розглянута відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України за відсутності сторін, які беруть участь у справі.
Суд першої інстанції, повернув позовну заяву виходячи з того, що позивач оскаржує рішення, дії або бездіяльність міністерства, такий спір вирішується в окружному адміністративному суді колегією у складі трьох суддів. Суд першої інстанції виходив з того, що справа не підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу слід розглядати окружному адміністративному суду.
Як зазначено позивачем, та не заперечується відповідачем, що 24.01.2001 року ОСОБА_1 отримав ІІІ групу інвалідності, у зв`язку із захворюванням, яке пов`язано з виконанням обов`язків військової служби. 17.01.2011 року підтверджено групу інвалідності.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Чернігівської РДА, ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи та ветераном війни інвалідом війни безтерміново.
Позивач вказував, що 25.12.2015 року листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.12.2015 року № 4132 повідомлено, що Міністерством оборони України відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги.
Відповідно до ч. 1,4 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 КАС України, кожна особа, яка звернулась за судовим захистом, розпоряджається вимогами на свій розсуд.
Відповідно ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Предметом розгляду справи є відмова призначити та не виплата позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду війни згідно статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
У даному спорі Міністерство оборони України є органом призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців. Отже, позивач оскаржує відмову у призначені одноразової грошової допомоги.
Колегія суддів зазначає, що нормами КАС України передбачена підсудність місцевим загальним судам як адміністративним судам спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання соціальних виплат непрацездатним громадянам, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Судом першої інстанції порушено право позивача на звернення до суду, підстави, передбачені ч. 3 ст. 108 КАС України для повернення позовної заяви ОСОБА_1 відсутні.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, ст.ст. 205, 206 КАС України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Чернігівського районного суду Запорізької області від 10 червня 2016 року по справі № 329/552/16-а (2а/329/44/2016) скасувати.
Справу № 329/552/16-а (2а/329/44/2016) направити до Чернігівського районного суду Запорізької області для продовження розгляду.
Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: С.А. Уханенко