Справа № 822/904/16
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/904/16

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

14 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Подлевського О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Старокостянтинівської міської виконавчої дирекції про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом щодо визнання протиправною бездіяльність Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Старокостянтинівської міської виконавчої дирекції стосовно не фінансування для виплати допомоги по вагітності та пологам. Водночас, позивач просила стягнути з Старокостянтинівської міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь ФОП ОСОБА_4 12861,33 грн. фінансування для виплати допомоги по вагітності ї пологам.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Старокостянтинівської міської виконавчої дирекції щодо не вирішення по суті заяв - розрахунків поданих страхувальником ФОП ОСОБА_4 для виплати допомоги по вагітності і пологам ОСОБА_5, зобов'язавши Старокостянтинівську міську виконавчу дирекцію Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності невідкладно вирішити їх, відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в цій частині та стягнути з Старокостянтинівської міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь ФОП ОСОБА_4 12861,33 грн. фінансування для виплати допомоги по вагітності ї пологам.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задоволити.

Представник відповідача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 13.11.2015 року ФОП ОСОБА_4 видано наказ №6 про прийняття на роботу ОСОБА_5 за сумісництвом на посаду юрисконсульта починаючи з 16.11.2015 року на час виконання певних робіт відповідно до трудового договору №6 від 13.11.2015 року.

В матеріалах справи наявні табелі обліку робочого часу ОСОБА_5 за листопад - грудень 2015 року і докази виплати ій заробітної плати та здійснення відповідних відрахувань з неї.

07.12.2015 року ОСОБА_5 надала ОСОБА_4 як роботодавцю копію листка непрацездатності у зв'язку із вагітністю та пологами, завірену підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи - ТОВ "Авто СТ".

10.12.2015 року ФОП ОСОБА_4 звернулася до Старокостянтинівської міжрайонної виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з заявою-розрахунком для виплати допомоги по вагітності та пологам в сумі 11575,20 грн. Повідомлення ФССзТВП від 17.12.2015 року вказана заява-розрахунок повернута позивачеві на доопрацювання, з вимогою надання копій додаткових документів, що було виконано позивачем в строк до 30.12.2015 року.

Відповідач листом №01-04-91 від 16.02.2016 року повідомив ФОП ОСОБА_4 про те, що в зв'язку зі значною сумою виплат по вагітності та пологах одному і тому ж найманому працівнику, з метою уникнення можливих зловживань з боку посадових осіб, документи по вагітності та пологах гр. ОСОБА_5 направлені до Старокостянтинівської місцевої прокуратури внаслідок чого рішення про виплату допомоги гр. ОСОБА_5 буде прийнято після завершення вказаної перевірки.

23.02.2016 року позивачем до Старокостянтинівської міської виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності подано заяву-розрахунок про фінансування матеріального забезпечення ОСОБА_5 (листок непрацездатності серії АГЩ №017895 з 11.04.2016 року по 24.04.2016 року) на виплату допомоги по вагітності і пологах у сумі 12861,13 грн.

Відповідач листом №01-04-25 від 03.03.2016 року повідомив позивача, що оскільки Старокостянтинівською місцевою прокуратурою розпочато досудове розслідування по матеріалах щодо отримання допомоги ОСОБА_5, рішення про оплату допомоги по заяві-розрахунку №102 від 23.02.2016 р. на її ім'я буде прийнято після завершення розслідування.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів, що діяв у межах Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та відповідно до Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі виключно в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, зважає на таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади (в т.ч. і суд) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначені критерії є вимогами для органу державної влади, який приймає рішення або вчиняє дії, недотримання яких несе встановлену законом відповідальність.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень по межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективного державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням суд повинен розуміти таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, що визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суд є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року за № 13 викладено позицію щодо неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, згідно якої суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно із рішеннями Європейського суду з прав людини по справах: «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії»(Заява N 55723/00), Страсбург, від 9 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії»(Заява N 33348/96), Страсбург, від 17 грудня 2004 року, «Єрузалем проти Австрії», (Заява N 26958/95), Страсбург, від 27 лютого 2001 року, «Реквеньї проти Угорщини», (Case of Rekvenyi v. Hungary), (Заява N 25390/94), Страсбург, від 20 травня 1999 року, завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Виходячи з викладеного, судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що при встановленні протиправної бездіяльності відповідача у суду не має підстав підміняти суб'єкт владних повноважень у виконанні ним вимог Закону при вирішенні поданих позивачем заяв - розрахунків на виплату допомоги по вагітності і пологах ОСОБА_5, адже нарахування і виплата вказаних виплат є виключно компетенцією відповідача.

В даному випадку, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно, обґрунтовано та вмотивовано відмовив в задоволенні вимог позивача щодо стягнення з Старокостянтинівської міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь ФОП ОСОБА_4 12861,33 грн. фінансування для виплати допомоги по вагітності ї пологам.

Водночас, судова колегія апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згода з висновками суду першої інстанції в даному випадку зумовлена лише обмеженнями встановленими частиною 1 статті 195 КАС України щодо перегляду судового рішення у справі в межах апеляційної скарги.

Судова колегія на даний час не вбачає в діях відповідача жодних ознак протиправної бездіяльності, оскільки як було встановлено в ході розгляду справи і підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, відповідач у відповідності до ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", положеннями якого Фонд та його робочі органи наділені повноваженнями щодо перевірки достовірностей відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, та у зв'язку з надходження до відповідача протягом грудня 2015 року шістьох заяв від різних страхувальників для фінансування матеріального забезпечення однієї і тієї ж самої застрахованої особи, мав всі підстави та правомірно скористався наданим обов'язком щодо здійснення перевірки відомостей наданих позивачем для виплати гр. ОСОБА_5 допомоги по вагітності та пологам шляхом звернення до Старокостянтинівської місцевої прокуратури.

Крім того, на разі, фактично відповідачем не було відмовлено позивачу у здійсненні виплати фінансування для виплати допомоги по вагітності та пологам, а лише повідомлено, що рішення про оплату допомоги по заяві-розрахунку № 102 від 23.02.2016 року на її ім'я буде прийнято після завершення розслідування Старокостянтинівською місцевою прокуратурою (а.с. 78), а відтак на думку судової колегії, висновок Хмельницького окружного адміністративного суду щодо протиправної бездіяльності Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Старокостянтинівської міської виконавчої дирекції стосовно не вирішення по суті заяв - розрахунків поданих страхувальником ФОП ОСОБА_4 для виплати допомоги по вагітності і пологам ОСОБА_5, є передчасним.

Враховуючи той факт, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача не оскаржується, судова колегія переглянувши рішення суду першої інстанції в межах вимог апеляційної скарги, вважає, що постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2016 року слід залишити без змін.

Згідно з статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення в частині відмови в задоволенні вимог позивача з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2016 року в цій частині слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 19 вересня 2016 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.