Справа № 751/8241/16-а
Суддя: Маслюк Н. В.
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/8241/16-а
Провадження №2-а/751/290/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2016 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н.В.,

при секретарі Дасюк Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача інспектора Воскобойник В.А., представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Чернігові ОСОБА_3, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування рішення суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В:

19.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Чернігові ОСОБА_3, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ПС2 №657651 від 10.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення. (а.с.2-4).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.08.2016 року інспектором роти № 1 БУПП м.Чернігова ОСОБА_3 відносно нього було складено постанову про порушення вимог пп. «а» п. 2.1 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Вказує, що пп. «а» п. 2.1 ПДР, при зазначених у постанові від 10.08.2016 року часу, місця та обставинах, не порушував. Крім того, в порушення норм Конституції України та норм ст.268 КУпАП, його незаконно було позбавлено права на правову допомогу, так як не роз'яснювались права, що призвело притягнення до відповідальності невинуватої особи

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю. Зазначив, що транспортним засобом він не керував, а тому не мав при собі посвідчення водія. У той час транспортним засобом керував інший чоловік, він був пасажиром та знаходився на задньому сидінні. Також він не є власником даного автомобіля. Зазначив, що права інспектором роз'яснювались після винесення постанови, а крім того, в постанові не вірно зазначено місце та місяць його народження.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову повністю. Вказав, що позивач керував транспортним засобом, про собі не мав посвідчення водія, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідач інспектор роти № 1 БУПП м.Чернігова ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що був зупинений даний транспортний засіб для перевірки документів. На момент зупинки із-за керма вийшов саме позивач. Останній не мав при собі посвідчення водія. У зв'язку з тим, що були підозри на вживання алкоголю позивачем, йому було запропоновано пройти огляд. Через деякий час повернулися на місце зупинки, так як позивач відмовився від огляду. Проте, транспортного засобу на місці зупинки вже не було. Фіксація правопорушення здійснювалась за допомогою нагрудної камери патрульного поліцейського.

Свідок ОСОБА_4 - знайома позивача, в судовому засіданні пояснила, що 10 серпня 2016 року рухались на її автомобілі, за кермом якого був її знайомий ОСОБА_5. На задньому сидінні знаходилась вона та позивач. В районі Ялівщини їх зупинили працівники поліції, ОСОБА_1 вийшов із авто з'ясувати причину зупинки. Потім повернувся та запитав у неї технічний паспорт на автомобіль. Після чого, сів в автомобіль поліцейських та поїхали. Потім, вони з ОСОБА_5 поїхали до магазину «Ангор», попили кави та поїхали додому. На наступний день ОСОБА_1 повідомив про вказану ситуацію.

Допитаний в судовому засідання як свідок ОСОБА_5 - знайомий позивача, суду пояснив, що 10.08.2016 року вони рухались на автомобілі «Ніссан». В районі Ялівщини їх зупинили працівники поліції. Олександр вийшов із авто з'ясувати причину зупинки, потім повернувся за техпаспортом в автомобіль. Потім, він разом з поліцейським кудись поїхали, в вони з ОСОБА_4 поїхали до магазину «Ангор», попили кави та поїхали додому. Вказав, що він був за кермом автомобіля, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 сиділи на задньому сидінні.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 - інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Чернігові, суду пояснив, що даний транспортний засіб вони зупинили з тих підстав, що не працювало підсвічування номерного знаку. Не встигши вийти зі службового автомобіля, як позивач вже вийшов зі свого автомобіля. Останньому було запропоновано надати посвідчення водія, однак він повідомив, що при собі не має. Пізніше було винесено постанову. Вказав, що позивач вийшов із-за керма автомобіля, на задньому сидінні знаходились люди, вони не виходили із автомобіля.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Чернігові ОСОБА_3 10.08.2016 року було складено постанову серії ПС2 №662696 (а.с.4) у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн. (а.с.17).

Підставою для винесення оскаржуваної постанови від 10.08.2016 року стало те, що ОСОБА_1 10.08.2016 року близько 02 год. 00 хв., керуючи автомобілем Nissan QASHQAI, днз НОМЕР_1 не мав при собі (не пред'явив для перевірки) посвідчення водія категорії В, чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.1 ПДР України.

Частиною 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підпунктом "а" п. 2.1 ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до пояснень відповідача та представника відповідача фіксація правопорушення здійснювалася за допомогою нагрудної камери патрульного поліцейського (відео та аудіо записуючого пристрою).

Однак, при огляді в судовому засіданні відео з фіксації правопорушення (а.с.14, 26) не вбачається, що саме позивач керував даним транспортним засобом. Також на цьому наголошували допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Пояснення інспектора поліції ОСОБА_3 та показання як свідка інспектора поліції ОСОБА_6, самі по собі, не можуть слугувати беззаперечними доказами у вчиненні ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки їх статус, як посадових осіб органу владних повноважень, може свідчити про їх зацікавленість у справі. Крім цього, їх пояснення не узгоджуються між собою, оскільки ОСОБА_3 вказував, що причиною для зупинки даного транспортного засобу була перевірка документів, а ОСОБА_6 зазначив причину зупинку - не працювало належним чином підсвічування номерного знаку.

Крім того, при огляді відео фіксації розгляду справи не вбачається роз'яснення інспектором позивачу прав, передбачених ст.268 КУпАП до прийняття постанови. Натомість, відеоматеріали свідчать про роз'яснення інспектором прав після винесення постанови про адміністративне правопорушення, що є порушенням ст. 278 КУпАП та п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, в судовому засіданні відповідачем не спростовані доводи позивача, що до прийняття оскаржуваної постанови йому не були роз'яснені його права, в тому числі право на правову допомогу.

Позивач у судовому засіданні наполягає на порушенні його права на захист, яке гарантується положеннями ст. 59 Конституції України та ст.268 КУпАП України.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності його рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови порушено право позивача при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця у галузі права та не роз'яснено його процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП до прийняття постанови, що є істотним порушенням порядку провадження у справі про адміністративне правопорушення та порушення права позивача на захист. Також відповідачем, при розгляді справи відносно ОСОБА_7 було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано без застосування доказів, які б достовірно, достатньо та беззаперечно підтверджували наявність або відсутність вини певної особи, обставини складу правопорушення (показання свідків, відеофіксація тощо), що в силу ст.62 Конституції України, є неприпустимим.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.3, 11, 17, 69-71, 94, 99, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, ст.283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 №657651 від 10.08.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Чернігові ОСОБА_3 за ч.1 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В. Маслюк