Справа № 727/4200/15-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/4200/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дудаков С.Є.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

08 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області про визнання незаконними дій посадових осіб, скасування постанов про адміністративне стягнення, приписів, протоколів та актів перевірок,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області про визнання незаконними дій посадових осіб, скасування постанов про адміністративне стягнення, приписів протоколів та актів перевірок.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.12.2015 року позов задоволено частково, а саме визнано дії службових осіб Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області незаконними та скасовано постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 від 10 липня 2014 року за №157 та від 11 вересня 2014 року за №179.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказав, що станом на дату проведення перевірки (12.06.2014 року), дату винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 53-1 КУпАП України та винесення припису №00234 (10.07.2014 року) у гр. ОСОБА_2 були відсутні правопосвідчуючі документи на земельну ділянку площею 0,08 га, тому прийняті інспекцією постанови про накладення адміністративного стягнення від 10.07.2014 року та 11.09.2014 року є законними та обґрунтованими.

Сторони в судове засідання не з'явились про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

06.09.2016 року до апеляційного суду надійшло клопотання Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області про зупинення провадження у вказаній справи до розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційної скарги першого заступника прокурора Чернівецької області на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 23 червня 2016 року в справі за позовом прокурора Кіцманського району Чернівецької області в інтересах держави в особі Суховерхівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області до ОСОБА_2 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди.

Так, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року уже зупинялось провадження у вказаній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 718/283/15-ц за позовом прокурора Кіцманського району Чернівецької області в інтересах держави в особі Суховерхівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області до ОСОБА_2 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди.

Згодом провадження у справі було поновлено, на підстав заяви позивача, оскільки 23.06.2016 року Апеляційним судом Чернівецької області розглянуто апеляційну скаргу першого заступника Чернівецької області. Вказане рішення набрало законної сили з моменту його проголошення.

Таким чином у суду апеляційної інстанції не має підставі для зупинення провадження у справі, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області про зупинення провадження у вказаній справи до розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційної скарги першого заступника прокурора Чернівецької області на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 23 червня 2016 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимог частково суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог стосовно визнання дій службових осіб Державної Інспекції сільського господарства в Чернівецькій області незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 від 10 липня 2014 року на №157 та від 11 вересня 2014 року за №179, оскільки оскаржувані постанови об'єктивно не відповідають вимогам діючих норм законодавства, якими регламентуються правила та порядок збирання доказів, їх належне оформлення, дотримання яких необхідне для притягнення до адміністративної відповідальності.

Водночас суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовної вимоги про визнання нечинними приписів від 10 липня 2014 року №00234; 11 вересня 2014 року №00259; акти від 4 листопада 2014 року, від 12 червня 2014 року, від 2 липня 2014 року; протоколи № 00101 від 12 червня 2014 року, №00187 від 2 вересня 2014 року, оскільки наявними матеріалами не порушуються будь-які права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_2 У цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржуються, тому відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції не переглядає його в апеляційному порядку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що за результатами перевірки Державною інспекцією сільського господарства України в Чернівецькій області, проведеною 12 червня 2014 року в Суховерхівській сільській раді з питання дотримання вимог земельного законодавства, складено акт про виявлені порушення земельного законодавства та встановлено, що ОСОБА_3 самовільно зайняв та використовує земельну ділянку орієнтованою площею 0,08 га по АДРЕСА_1, яку облаштував як водойму для риборозведення.

Згідно з актом обстеження земельної ділянки від 12 червня 2014 року земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, самовільне зайняття земельної ділянки здійснено шляхом облаштування штучної водойми - ставка. Окрім цього, на даній земельній ділянці здійснено будівництво гідротехнічних споруд, внаслідок чого спричинено зняття родючого шару ґрунту.

Так, 12 червня 2014 року стосовно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.ст. 53-1, 53-3 КУпАП та постановою № 157 від 10 липня 2014 року накладено адміністративне стягнення за порушення позивачем вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. 10 липня 2014 року ОСОБА_2 видано припис за № 00234 про усунення порушень земельного законодавства шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки чи шляхом оскарження речових прав на земельну ділянку.

Державним інспектором сільського господарства Чернівецької області здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту), який визначений в сумі 1529,88 гривень.

Також, державним інспектором сільського господарства Чернівецької області здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, який становить 73,84 гривень.

02.09.2014 року державними інспекторами сільського господарства Чернівецької області за участі спеціаліста землевпорядника, складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, відповідно до змісту якого ОСОБА_2 не виконав вимоги припису від 10.07.2014 року, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 188-5 КУпАП.

02.09.2014 року стосовно ОСОБА_2 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за невиконання припису посадової особи від 10.07.2014 року.

11.09.2014 року ОСОБА_2 видано припис про усунення порушень щодо невиконання припису посадової особи.

Постановою державного інспектора сільського господарства Чернівецької області від 11.09.2014 року за № 179 на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ст.188-5 КУпАП у виді штрафу.

04.11.2014 року державними інспекторами сільського господарства Чернівецької області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, відповідно до змісту якого позивач не виконав вимоги припису від 11.09.2014 року.

18.06.2014 року ОСОБА_2 звертався до Суховерхівської сільської ради із заявою про надання на виконання припису від 05.05.2014 року документів на розробку проектної документації для оформлення земельної ділянки у користування.

05.09.2014 року ОСОБА_2 звертався до Суховерхівської сільської ради про надання в оренду земельної ділянки площею 0.08 га по АДРЕСА_1.

Відповідно до відповіді виконкому Суховерхівської сільської ради від 22.09.2014 року, адресованої позивачу на його заяву від 05.09.2014 року вказано, що зазначена у заяві земельна ділянка є новосформованою.

09.09.2014 року ОСОБА_2 звертався із заявою до сесії Суховерхівської сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка була зазначена у приписі від 10.07.2014 року, площею 0,08 га, що розташована по АДРЕСА_2, в оренду на 50 років.

Рішенням ХХХІV сесії VІ скликання Суховерхівської сільської ради від 07.11.2014 року за № 88-36/14 ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Рішенням 6 позачергової сесії У скликання від 3.10.2006 року №115-06/06 вирішено передати безоплатно у власність гр. ОСОБА_4 земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в урочищі «Під лісом» загальною площею 0,15 га, з них земельна ділянка, орієнтовною площею 0,08 га межує з землями сільської ради та земельна ділянка, орієнтовною площею 0,07 га межує з землями сільської ради та сусідою гр. ОСОБА_5

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.11.2013 року власником будинковолодіння АДРЕСА_2 є ОСОБА_4.

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру від 17.07.2013 року, власником земельної ділянки площею 0,08 га, розташованої в урочищі «Під лісом» в с. Суховерхів Кіцманського району, є ОСОБА_4.

Згідно з Висновком відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Кіцманської РДА від 26.11.2012 року за № 877 (а.с.71 т.1), при використанні ОСОБА_4 земельної ділянки в урочищі «Під лісом» в с. Суховерхів Кіцманського району слід суворо дотримуватись визначених меж ділянки, охоронних зон наявних інженерних мереж, прибережно-захисної зони струмка, пожежно-захисної смуги лісу.

Рішенням ІІ сесії УІ скликання Суховерхівської сільської ради від 24.11.2010 року за № 23-2/10 ОСОБА_4 надано дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування об'єкту водного фонду, а саме ставка для риборозведення та сінокосіння, розташованого по АДРЕСА_2 (а.с.73 т.1).

Відповідно до Проекту встановлення меж сільського населеного пункту Суховерхівської сільської ради від 1992 року та викопіювання з Проекту спірна земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 (а.с.169-172, 177).

Згідно з листом виконавчого апарату Суховерхівської сільської ради від 22.09.2014 року №536 повідомлено ОСОБА_2, що земельна ділянка площею 0,08 га, яка розташована по АДРЕСА_2 відноситься до земель запасу, зайнятих під природними водотоками (річками та струмками), прибрежно-захисні смуги.

Отже відповідачем притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України, а саме самовільне зайняття та використання земельної ділянки.

Статтею 188 ЗК України визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України).

Статтею 168 ЗК України визначено, що власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі

Згідно зі ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст. 53-1 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписом ст. 53-3 КУпАП визначено, що зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу, а також невиконання умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 188-5 КУпАП визначено, що невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов'язків - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від дев'яти до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'ятнадцяти до сорока п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, аналізуючи вищенаведені докази можливо встановити, що позивач не здійснював самовільне зайняття земельної ділянки шляхом облаштування штучної водойми, так як спірна земельна ділянка належить на праві вланості гр.. ОСОБА_4

Крім того, під час розгляду справи №718/283/15-ц за позовом прокурора Кіцманського району Чернівецької області в інтересах держави в особі Суховерхівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області до ОСОБА_2 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди, Кіцманським районним судом досліджувалось питання щодо повернення Суховерхівській сільській раді самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,08 га, розташованої по АДРЕСА_1, вартістю 62 752 грн., приведення земельної ділянки у придатний для використання стан шляхом знесення гідротехнічних споруд, та стягнення з ОСОБА_2 заподіяної земельним ресурсам шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в розмірі 73,84 грн. та шкоди, заподіяну внаслідок зняття родючого шару ґрунту, в розмірі 1 529,88 грн.

Відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.03.2016 року у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернівецької області відхилено, а рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 березня 2016 року залишено без змін. Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення, тобто рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.03.2016 року у справі №718/283/15-ц також набрало законної сили.

Так, під час розгляду справи №718/283/15-ц Кіцманським районним судом Чернівецької області та Апеляційним судом Чернівецької області зроблено висновок про відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджували самовільне захоплення та фактичне використання ОСОБА_2 земельної ділянки, що саме ОСОБА_2 облаштував ставок, також відсутні докази, які б ідентифікували земельну ділянку та підтверджували її цільове сільськогосподарське призначення, оскільки є чинне рішення ІІ сесії УІ скликання Суховерхівської сільської ради від 24.11.2010 року за № 23-2/10 про надання ОСОБА_4 дозволу на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування об'єкту водного фонду, а саме ставка для риборозведення та сінокосіння, розташованого по АДРЕСА_2, є Висновок відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Кіцманської РДА від 26.11.2012 року за № 877 про те, що це прибережно-захисної зони струмка, пожежно-захисної смуги лісу та є Проект встановлення меж сільського населеного пункту Суховерхівської сільської ради від 1992 року, згідно викопіювання з якого спірна земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1. У зв'язку з чим судами не встановлено, що ставок утворився внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2, а не внаслідок природних явищ, не встановлено, що вина ОСОБА_2 є доведеною та є причинний зв'язок між діями відповідача та завданою шкодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, оскільки рішенням суду, що набрало законної сили, встановлено, що позивач у справі - ОСОБА_2 не вчиняв дій, які інкримінуються йому Державною інспекцією сільського господарства в Чернівецькій області, а тому оскаржувані постанови про накладення адміністративного стягнення №157 від 10.07.2014 року та 179 від 11.09.2014 року є протиправними та підлягають скасуванню.

До того ж судом першої інстанції у судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4, які пояснили, що спірна водойма не є ставком, а утворилася природно, коли під час дощів вся вода стікає в цей рівчачок, ніхто ніяких заглиблень там не робив. А гр. ОСОБА_4 додала, що її земельна ділянка знаходиться біля цієї водойми і внаслідок природних явищ у 2008, 2010, 2013 роках був повністю затоплений її город. Після потопу у 2010 році її викликав голова сільської ради і запропонував їй, для того, щоби не відшкодовувати їй шкоду, узаконити чи взяти в оренду цю водойму.

За таких обставин, враховуючи усе вищевикладене, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_2 не вчиняв дій, які порушують вимоги ст.ст. 125, 126 ЗК України, а тому притягнення його до відповідальності на підставі ст. ст. 53-1, 53-3 КУпАП є неправомірним. У зв'язку з чим суд дійшов висновку, що постанова Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області про накладення адміністративного стягнення № 157 від 10.07.2014 року підлягає скасуванню, також підлягає скасуванню прийнята як наслідок не виконання припису від 10.07.2014 року, постанова Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області про накладення адміністративного стягнення №179 від 11.09.2014 року, і як наслідок визнання протиправними дій службових осіб щодо їх складення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.