Справа № 2-а-55/10
Суддя: Амарович В. П.
Дата ухвалення: 2010-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Перечинський районний суд Закарпатської області
Справа № 2 - а-55/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2010 року м.Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Амаровича В.П.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Управління Пенсійного фонду України у Перечинському районі про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та зобов»язання управління Пенсійного фонду України у Перечинському районі нарахувати кожному щомісячну державну соціальну допомогу, як дітям війни, за 2006- 2007 роки у сумі 2733,30 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися з позовами до суду, в яких просять поновити їм пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 року до 31.12.2007 року та зобовязати відділення Пенсійного фонду України у Перечинському районі нарахувати кожному щомісячну державну соціальну допомогу, як дітям війни, за 2006 та 2007 роки у сумі 2733,30 грн.

Свої позовні вимоги мотивують тим, що відповідно до статті 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року за № 2195-ІV вони належать до соціальної категорії Дитина війни. Згідно ст. 6 цього Закону вони мають право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. У 2006-2007 роках така допомога їм не виплачувалася, при цьому, що рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України окремі положення Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік, якими було зупинено норми Закону України Про соціальний захист дітей війни, а тому така щомісячна державна соціальна допомога мала їм виплачуватися.

У своїх заявах позивачі просять згідно ч. 3 ст. 122 КАС України справу розглянути без їх участі у порядку письмового провадження.

Начальник управління ПФУ в Перечинському районі подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі відповідача також у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позови підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року № 2195-ІV, дитиною війни визнається особа, яка є громадяном України та якій на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років. У відповідності до ст. ст. 6, 7 вказаного Закону дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Встановлено, що відповідно до пенсійних посвідчень позивачів, такі є дітьми війни та мають право на пільги, передбачені Законом України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року № 2195-ІV.

Дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було зупинено на 2006 рік згідно п. 17 ст. 77 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік від 20 грудня 2005 року, який набув чинності з 01.01.2006 року. Однак, Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік від 19.01.2006 року, який набрав чинності з 01.04.2006 року, п. 17 ст. 77 було виключено, тобто відновлено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Статтю 110 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік було викладено в новій редакції, відповідно до якої пільги дітям війни, що передбачені ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, запроваджуються в 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Отже, з моменту набрання чинності Законом України Про Державний бюджет України на 2006 рік, тобто з 01.04.2006 року право позивача на отримання підвищення до пенсії було повязане з виконанням Закону Укроаїни Про бюджет України на 2006 рік. Однак, Кабінет Міністрів України у 2006 році, за результатами виконання бюджету України на 2006 рік не визначив відповідний порядок за погодженням з комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Таким чином, у суду немає підстав для задоволення позовних вимог у частині підвищення до пенсії за 2006 рік.

Пунктом 12 статті 71 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2006 року № 489-V, дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року № 2195 ІV на 2007 рік зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення п. 12 ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік визнанні неконституційними.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, відповідно до якої Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Оскільки рішення зворотної дії в часі не має, то відповідач в строк з 1 січня 2007 року по 8 липня 2007 року не зобовязаний був виплачувати позивачам пільгу, передбачену ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині суд відмовляє. З 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року позивачі мали правові підстави для нарахування підвищеної пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, і тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з Управління Пенсійного фонду в Перечинському районі слід стягнути на користь позивачів недоплачену їм, як дітям війни, щомісячну державну соціальну допомогу за період з 09 липня 2007 року (з дня ухвалення відповідного рішення Конституційним Судом України) до 31 грудня 2007 року (до кінця бюджетного періоду) з підвищенням пенсії на 30 відсотків з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Вираховуючи суму допомоги, яка підлягає стягненню, суд виходить з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і становить згідно Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік з липня 2007 року 406 грн., з 1 жовтня 2007 року 411 грн. Від загальної суми нарахованої за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року 30 відсотків складають 699 грн. 93 коп., які підлягають стягненню з відповідача.

Щодо позовної вимоги про поновлення пропущеного строку для звернення за захистом порушених свобод та інтересів за період з 01.01.2006 року до 31.12.2007 року, то дана вимога не підлягає до задоволення з тих підстав, що до правовідносин повязаних з нарахуванням та виплатою пенсії, строк позовної давності не застосовується.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України передбачено право суду вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, оскільки позивачі посилаються на неправомірність ненарахування та невиплати відповідачем передбаченої законом соціальної допомоги, суд вважає необхідним, з метою повного захисту прав та інтересів позивача вийти за межі позовних вимог, визнавши бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Перечинському районі протиправною.

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України судові витрати присуджуються позивачам відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ч. 2 ст. 152 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, ст. ст. 1, 6, 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року, ст. 58, п. 12 ст. 71 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2006 року, ст. ст. 11, 17, 71. 94, 122, 160, 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позови задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Перечинському районі протиправною.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Перечинському районі на користь

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 кожному по 699 (шістсот девяносто девять) грн. 93 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 судовий збір кожному у розмірі 1 (одної) грн. 70 коп.

На постанову суду може бути подана апеляція до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається в строк до 10 днів.

Головуючий Амарович В.П.