Справа № 808/3450/13-а
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року о/об 10 год. 42 хв.Справа № 808/3450/13-а м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі міжрегіонального Головного Управління ДФС, Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення бюджетної заборгованості,

за участю представників:

від позивача - Фуклєва А.В.

(діє на підставі довіреності № 011.11-14 12.04.2016 року)

від відповідача 1 - Доргова Г.В.

(діє на підставі довіреності № 61/28-04-10-017 від 28.07.2015 року)

від відповідача 2 - Радова С.О.

(діє на підставі довіреності № 359/08-29-10 від 03.03.2016 року)

від відповідача 3 - не прибув

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов від Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі міжрегіонального Головного Управління ДФС, Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізькій області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі ДПС України щодо ненадання органу державного казначейства висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету;

- стягнути з Державного бюджету на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (код 00194122) 2 015 424,00 грн. бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що бездіяльність Відповідача-1, яка виявилася в не поданні органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, є протиправною, так як порушую законне право Позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ, закріплене підпунктом 7.7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та є порушенням податковим органом пункту 7.7.5 Закону України «Про податок на додану вартість».

В судовому засіданні представника позивача зазначив, що сума ПДВ по відшкодуванню з державного бюджету була відшкодована у повному обсязі. В судових дебатах просив суд адміністративний позов задовольнити в частині стягнення судового збору.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечили, та зазначили, що з Державного бюджету було здійснено бюджетне відшкодування на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» податку на додану вартість у сумі 2 015 424,00 грн.

В судовому засіданні проти позову заперечили та просили суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Представник Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізькій області у судове засідання не прибув, 12 липня 2016 року через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 17 серпня 2016 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення та пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд з'ясував наступне.

З метою реалізації свого права на бюджетне відшкодування ПДВ, закріпленого підпунктом 7.7.4. статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», позивачем за період грудень 2009 року - березень 2010 року були надані відповідачу-1 податкові декларації з ПДВ (перелік наведено нижче, у таблиці) разом із відповідними розрахунками суми бюджетного відшкодування, заявами про повернення суми бюджетного відшкодування та іншими необхідними для відшкодування документами.

Так, 20 січня 2010 року позивачем подано податкову декларацію з ПДВ за грудень 2009 року (вх.) разом із відповідним розрахунком суми бюджетного відшкодування та заявою про повернення суми бюджетного відшкодування.

З урахуванням даних уточнюючих декларацій позивачем за грудень 2009 року заявлено до бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок у банку 1 916 803грн.

За результатами виїзної позапланової перевірки з питань достовірності нарахування від'ємного значення та суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за грудень 2009 року відповідачем-1 спочатку було підтверджено заявлену Публічним акціонерним товариством «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до відшкодування суму ПДВ у розмірі 1 916 803грн.

Проте, актом №230/08-08/00194122 від 30 червня 2010 року, складеним за результатами виїзної позапланової перевірки Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» з питання правомірності формування податкового обліку з податку на додану вартість по господарським операціям за період з 01 вересня 2008 року по 28 липня 2010 року, відповідачем-1 виявлено завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку на загальну суму 45 382 665грн., у т.ч. за грудень 2009 року на суму 1 369 681грн.

На підставі акту №230/08-08/00194122 від 30 червня 2010 року відповідачем 12 липня 2010 року сформовано та направлено позивачу податкове повідомлення-рішення №/0, згідно якого Позивачу було зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку на 45 382 665грн., у т.ч. за грудень 2009 року на суму 1 369 681грн.

На підставі зазначеного сума бюджетного відшкодування ПДВ у грудні 2009 року становила 547 122,00 грн.

19 лютого 2010 року позивачем подано податкову декларацію з ПДВ за січень 2010 року (вх.) разом із відповідним розрахунком суми бюджетного відшкодування та заявою про повернення суми бюджетного відшкодування.

З урахуванням даних уточнюючих декларацій позивачем за січень 2010 року заявлено до бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок у банку 1 521 901 грн.

За результатами виїзної позапланової перевірки з питань достовірності нарахування від'ємного значення та суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за січень 2010 року відповідачем-1 спочатку було підтверджено заявлену Публічним акціонерним товариством «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до відшкодування суму ПДВ у розмірі 1 521 901грн.

Проте, актом №230/08-08/00194122 від 30 червня 2010 року, складеним за результатами виїзної позапланової перевірки Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» з питання правомірності формування податкового обліку з податку на додану вартість по господарським операціям за період з 01 вересень 2008 року по 28 лютого 2010 року, відповідачем-1 виявлено завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку на загальну суму 45 382 665грн., у т.ч. за січень 2010 року на суму 1 119 985,00 грн.

На підставі акту №230/08-08/00194122 від 30 червня 2010 року відповідачем 12 липня 2010 року сформовано та направлено позивачу податкове повідомлення-рішення №/0, згідно якого останньому було зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку на 45 382 665грн., у т.ч. за січень 2010 року на суму 1 119 985грн.

За результатами позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства при господарських взаємовідносинах з ТОВ «Цоколь» за період грудень 2009 року, січень 2010 року, Відповідачем складено акт №379/08-08/00194122 від 16 листопада 2010 року, згідно змісту якого виявлено завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за січень 2010 року на суму 15 150,00 грн.

На підставі акту №379/08-08/00194122 від 16 листопада 2010 року відповідачем 25 листопада 2010 року сформовано та направлено позивачу податкове повідомлення-рішення №/0, згідно якого останньому зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за січень 2010 року на суму 15 150,00 грн.

На підставі зазначеного сума бюджетного відшкодування ПДВ у січні 2010 року становила 386 766,00 грн.

22 березня 2010 року позивачем подано податкову декларацію з ПДВ за лютий 2010 року (вх.) разом із відповідним розрахунком суми бюджетного відшкодування та заявою про повернення суми бюджетного відшкодування.

З урахуванням даних уточнюючих декларацій Позивачем за лютий 2010 року заявлено до бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок у банку 1 497 622,00 грн.

За результатами виїзної позапланової перевірки з питань достовірності нарахування від'ємного значення та суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за лютий 2010 року відповідачем-1 спочатку було підтверджено заявлену Публічним акціонерним товариством «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до відшкодування суму ПДВ у розмірі 1 497 622,00 грн.

Проте, актом №230/08-08/00194122 від 30 червня 2010 року, складеним за результатами виїзної позапланової перевірки Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» з питання правомірності формування податкового обліку з податку на додану вартість по господарським операціям за період з 01 вересня 2008 року по 28 лютого 2010 року, відповідачем-1 виявлено завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку на загальну суму 45 382 665,00 грн., у т.ч. за лютий 2010 року на суму 812 222,00 грн.

На підставі акту №230/08-08/00194122 від 30 червня 2010 року відповідачем 12 липня 2010 року сформовано та направлено Позивачу податкове повідомлення-рішення №/0, згідно якого останньому було зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ на 45 382 665,00 грн., у т.ч. за лютий 2010 року на суму 812 222,00 грн.

Однак сума бюджетного відшкодування ПДВ у лютому 2010 року становила 685 400,00 грн.

20 квітня 2010 року позивачем подано податкову декларацію з ПДВ за березень 2010 року (вх.) разом із відповідним розрахунком суми бюджетного відшкодування та заявою про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно показників декларації позивачем за березень 2010 року заявлено до бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок у банку 1 460 231,00 грн.

За результатами виїзної позапланової перевірки з питань достовірності нарахування від'ємного значення та суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за березень 2010 року відповідачем-1 виявлено завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку на суму 1 064 095,00 грн. (Акт №220/08- 08/00194122 від 18 червня 2010 року).

На підставі акту №220/08-08/00194122 від 18 червня 2010 року відповідачем 01 липня 2010 року було сформовано та направлено позивачу податкове повідомлення-рішення №/0, згідно якого останньому зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2010 року на суму 1 064 095,00 грн.

Однак сума бюджетного відшкодування ПДВ у березень 2010 року становила 396 136,00 грн.

Підпункт 7.7.1. пункту 7.1. статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, що діяла в період виникнення спірних правовідносин) встановлює, що при від'ємному значенні суми податкових зобов'язань звітного періоду, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що якщо у наступному податковому періоді сума податкових зобов'язань має від'ємне значення, бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг), а залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.7.4 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому до декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Підпункт 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлює, що протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування. При цьому, податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з підпунктом 7.7.6. пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», орган державного казначейства на підставі отриманого висновку податкового органу надає платнику податку зазначену у ній суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Судом при розгляді адміністративної справи встановлено, а представником позивача в судовому засіданні підтверджено, що сума бюджетного відшкодування визначена у позовній заяві відшкодована Публічному акціонерному товариству «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» у повному обсязі.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні адміністративного позову, оскільки відсутній предмет позову.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав лише в частині щодо повернення суми сплаченого судового збору, в іншій частині позовних вимог визнав, що сума бюджетного відшкодування відшкодована з Державного бюджету України.

Що стосується вимог представника позивача про повернення суми судового збору, то суд зазначає, що у випадку відмови у задоволенні позовних вимог, судовий збір позивачу не повертається.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Частина 2 статті 71 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статями 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов