Справа № 819/5/16
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Кривенди О.В.,

суддів: Гриціва М.І., Прокопенка О.Б., -

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за її позовом до Кабінету Міністрів України, Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства освіти і науки України, треті особи: регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, Тернопільський національний економічний університет, про визнання протиправним та скасування розпорядження і скасування наказів,

в с т а н о в и л а:

Тернопільський окружний адміністративний суд ухвалою від 11 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року, на підставі пункту 6 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) повернув ОСОБА_2 її позовну заяву.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 9 червня 2016 року рішення судів попередніх інстанцій залишив без змін.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 237 КАС.

У заяві посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень частин другої та третьої статті 19 КАС.

На обґрунтування заяви додано рішення Вищого адміністративного суду України від 14 липня 2010 року та 11 лютого 2016 року (справи №№ К/41004/09, К/800/41550/15 відповідно), які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі і, на думку заявника, прийнято з порушенням правил підсудності справ.

Проте аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, оскільки ці рішення ухвалені за різних фактичних обставин, встановлених судом, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

Так, в оскаржуваному рішенні суд дійшов висновку про те, що даний спір підсудний окружному адміністративному суду міста Києва, оскільки у цій справі оскаржуються нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Міністерств.

Водночас у рішенні суду касаційної інстанції від 14 липня 2010 року, наданому для порівняння, цей суд, вирішуючи питання територіальної підсудності справи, виходив із того, що в цій справі оскаржується правовий акт індивідуальної дії.

В постанові касаційного суду від 11 лютого 2016 року йдеться про те, що оскаржуваний індивідуальний нормативно-правовий акт не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Крім того, надані для порівняння рішення не містять іншого, ніж в оскаржуваному рішенні, тлумачення норм процесуального права, про які йдеться у заяві ОСОБА_2

Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої ОСОБА_2 заяви.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства освіти і науки України, треті особи: регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, Тернопільський національний економічний університет, про визнання протиправним та скасування розпорядження і скасування наказів за заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 9 червня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кривенда

Судді: М.І. Гриців

О.Б. Прокопенко