Справа № 716/1452/15-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 716/1452/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Пухарєва О.В.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

15 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Сапальової Т.В. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Заставнівського районного суду Чернівецької області від 08 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного інспектора сільського господарства Чернівецької області Байзетінова Олега Володимировича про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, визнання незаконними розрахунків розміру шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до державного інспектора сільського господарства Чернівецької області Байзетінова Олега Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №28 від 27 листопада 2015 року та визнання незаконними розрахунків розміру шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки.

08 липня 2016 року Заставнівський районний суд Чернівецької області прийняв постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання повідомлені завчасно і належним чином, а відтак судом апеляційної інстанції у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України розглянуто справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Кадубовецької сільської ради народних депутатів від 17.04.1991 року ОСОБА_4 (батька позивача) наділено присадибною земельною ділянкою розміром 0,05 га.

Рішенням одинадцятої сесії Кадубовецької сільської ради народних депутатів від 10.06.1992 року ОСОБА_4 наділений земельною ділянкою (цільове призначення якої не визначено) в розмірі 0,19 га.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько позивача ОСОБА_4 помер. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.04.2013 року позивач набув право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, розташованими в АДРЕСА_1, що належав спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності.

Так, у липні 2015 року між власниками житлових будинків АДРЕСА_3 та ОСОБА_2 ( власником будинку АДРЕСА_2) виник земельний спір з приводу зайняття ОСОБА_2 частини дороги загального користування (АДРЕСА_3), що став предметом розгляду відповідної комісії Заставнівської РДА, яка дійшла наступних висновків: згідно таблиці 7.3 ДБН 360-92** ширина смуги дорожнього полотна селищної дороги складає 3,5 м, при кількості 2-х смуг з водовідведенням загальна ширина дороги становить 8 м.; пішоходні тротуари не передбачено; землевпоряднику Кадубовецької сільської ради ОСОБА_5 вказано встановити межові знаки дороги шириною 8 м з погодженням землекористувачів.

Із акта встановлення меж дороги загального користування встановлено, що 13.08.2015 року відповідна комісія в присутності забудовників провела встановлення меж дороги загального користування по АДРЕСА_3 в с. Кадубівці у відповідності до Державних будівельних норм (ширина дороги - 8 м).

Проте, у зв'язку із зверненнями до Кадубовецької сільської ради жителів АДРЕСА_3 користувачів зазначеної дороги з приводу земельного спору у зв'язку із самовільним зайняттям ОСОБА_2 частини дороги сільська рада 08.10.2015 року повідомила про організацію земельної комісії для виїзду на місце та узгодження ситуації.

Так, 11.11.2015 року земельною комісією Кадубовецької сільської ради в присутності землекористувачів складено акт обстеження дороги між ОСОБА_2 та жителями АДРЕСА_3. В ході обстеження обмірів дороги по факту самовільного зайняття дороги ОСОБА_2 складено відповідну схему.

Згідно із висновку зазначеної земельної комісії №154-А від 16.11.2015 року встановлено, що відповідно до складеного акту ширина дороги біля ОСОБА_6 становить 7,5 м і звужується до кінця вулиці біля ОСОБА_7 до 3,8 м.

За таких обставин, комісія рекомендувала ОСОБА_2 вирівняти ширину дороги до 7,5 м. вздовж до кінця вулиці біляОСОБА_7, а також встановити межові знаки.

Проте, не зважаючи на існування невирішеного земельного спору позивач звернувся до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі в АДРЕСА_1.

Крім того, у зв'язку із чиненням перешкод ОСОБА_2 шляхом перекриття металевою сіткою єдиного під'їзду до господарств по вул. Молодіжній, власники цих будинків 16.11.2015 року звернулися до державної інспекції сільського господарства Чернівецької області з метою перевірки факту самовільного зайняття останнім земельної ділянки загального користування - АДРЕСА_3

На виконання вищевказаного колективного звернення 19.11.2015 року державними інспекторами сільського господарства Чернівецької області Байзетіновим О.В. та ОСОБА_8 було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства гр. ОСОБА_2 на місцевості (в натурі) по АДРЕСА_3

За результатами вказаної перевірки державними інспекторами в присутності свідків та ОСОБА_2 складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 19.11.2015 року, яким виявлено і зафіксовано факт самовільного зайняття та використання земельної ділянки шляхом спорудження та встановлення металевого відгородження (сітка) вздовж проїжджої частини - дороги (АДРЕСА_3).

Також перевіркою встановлено, що відгороджена територія частково виорана, а навпроти будинковолодіння гр. ОСОБА_6 розміщені залізобетонні будівельні плити.

За результатами перевірки відповідачем видано припис №00038 від 19.11.2015 року, яким приписано ОСОБА_2 усунути вказане порушення земельного законодавства, шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки за вищезгаданою адресою, а саме: демонтажу металевого відгородження, вивезення залізобетонних будівельних плит та приведення частини виораної території у попередній стан.

Також, відповідачем складено на гр. ОСОБА_2 (в його присутності) та присутності свідків протокол про адміністративне правопорушення №00035 від 19.11.2015 року, із змісту якого встановлено, що порушник від надання письмових пояснень відмовився.

За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення державним інспектором сільського господарства Чернівецької області Байзетіновим О.В. винесено постанову №28 від 27.11.2015р. про накладення адміністративного стягнення, якою визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., а також здійснено розрахунок нанесеної шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки допущеного гр. ОСОБА_2 в розмірі 251,42 грн.

Не погодившись з такою постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України, що виключає підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, згідно із ч. 2 ст. 188 Земельного кодексу України порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом, яким є Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Відповідно до ст. 2. Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" одним з основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Статтею 9 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Так, ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, який має відповідати вимогам, передбачених ст. 256 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, оцінку якому у відповідності до вимогст. 252 КУпАП дає орган (посадова особа), що уповноважений розглядати справу.

Згідно із ст. 257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Законами України може бути передбачено й інші строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Статтею 213 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються:

1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад;

2) виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад;

3) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами та Верховним Судом України;

4) органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач від підписання документів перевірки (акту перевірки, акту обстеження, протоколу та припису) відмовився, про що свідчить відповідний запис у вказаних документах, а відтак ОСОБА_2 направлено, повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення від 19.11.2015 року в якому повідомлялося, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, відбудеться о 10 год. 00 хв. 27 листопадам 2015 року в приміщенні Держсільгоспінспекції в Чернівецькій області.

У зв'язку із відмовою в отриманні та підписанні документів перевірки (акту перевірки, протоколу, припису, акту обстеження земельної ділянки та повідомлення про розгляд справи) матеріали адміністративного провадження рекомендованим листом надіслано гр. ОСОБА_2, які останній отримав 23.11.2015 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак позивач на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з'явився.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач відповідно до ст. 71 КАС України навів підтверджуючі докази правомірності прийняття ним оскаржуваної постанови тим самим спростував доводи позивача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Заставнівського районного суду Чернівецької області від 08 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Сапальова Т.В. Боровицький О. А.