Справа № 2а-6983/10/1270
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2010-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні вимог про забезпечення позову

15 вересня 2010 рокуСєвєродонецькСправа № 2а-6983/10/1270

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Петросян К.Є,

за участю

секретаря судового засідання Ковіній І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 - Україна» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 - Україна" до Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у місті Луганську про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та скасування податкових повідомлень рішень ,-

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2010 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Камінь-Україна» до Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у місті Луганську про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та скасування податкових повідомлень рішень.

Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії податкових повідомлень рішень Ленінської МДПІ№ /0 від 25.08.2010 р., № /0 від 25.08.2010 р., № /0 від 25.08.2010 р., № /0 від 25.08.2010 р.

В обґрунтування заявленого клопотання представник позивача посилався на те, що факти порушення відповідачем норм Конституції України та Законів України, які регламентують діяльність органів податкової інспекції, які викладені в позовній заяві є очевидними і містять ознаки протиправності як дій відповідача, так і оскаржуваних рішень.

Зазначені факти, на думку позивача, свідчать про ознаки протиправності оскаржуваних рішень та дій відповідача, у звязку з чим існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, і якщо не прийняти заходів щодо забезпечення позову для відновлення прав, свобод та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи постановляє ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

У порядку забезпечення адміністративного позову суд відповідно до частини 3 статті 117 КАС України може зупинити дію рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов, крім зазначеного способу, згідно із частиною 4 статті 117 КАС України може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно положень ч.1 ст. 118 КАС України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Згідно із підпунктом 5.2.2 пункту 5.2 статті 5 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобовязання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до підпункту 5.2.5 пункту 5.2 статті 5 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181 «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити до суду рішення контролюючого органу про нарахування податкового зобовязання у будь-який момент після отримання відповідного податкового повідомлення. У цьому випадку зазначене рішення контролюючого органу не підлягає адміністративному оскарженню. Платник податків зобовязаний письмово повідомляти контролюючий орган про кожний випадок судового оскарження його рішень.

Абзацом 6 підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181 «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» регламентовано, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобовязання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобовязання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Таким чином, Закон України від 21 грудня 2000 року № 2181 «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» чітко визначено, що сума податкового зобовязання при звернені платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу вважається неузгодженою до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення за позовом.

Тобто, на законодавчому рівні вже передбачено те, що оскарження податкового повідомлення рішення платником податку у судовому порядку зупиняє виконання такого повідомлення.

Як вбачається з матеріалів судової справи, позивач 14 вересня 2010 року звернувся до суду з позовом про оскарження податкових повідомлень рішень від № /0 від 25.08.2010 р., № /0 від 25.08.2010 р., № /0 від 25.08.2010 р., № /0 від 25.08.2010 р., внаслідок чого вони є неузгодженими.

Позивачем не надано жодних доказів того, що відповідач після звернення позивача з позовом до суду, вживає заходів щодо стягнення неузгодженої суми податкового зобовязання, чим створює очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Також, позивачем не доведено та необґрунтовано того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Керуючись статтями 117, 118, 158, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 - Україна» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 - Україна» до Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у місті Луганську про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень рішень, відмовити.

Відповідно до частини 6 статті 118 КАС України ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то пятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду набрала законної сили.

СуддяОСОБА_1