Справа № 803/153/16
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року Справа № 876/5777/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних сил України, Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язати вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 в лютому 2016 року звернувся з позовом в суд до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних сил України, Командування Сухопутних військ Збройних Сил України та просив визнати протиправною діяльність суб`єкта владних повноважень оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ), яка виразилась в неналежному розгляді рапорту ОСОБА_1 від 17.11.2014 року про присвоєння йому військового офіцерського звання на виконання вимог постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 року , оскільки не були направлені пропозиції щодо переатестації ОСОБА_1 . Міністру оборони України, та зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а саме належним чином розглянути поданий рапорт та направити пропозиції Міністру оборони України щодо переатестації; визнати протиправною діяльність суб`єкта владних повноважень Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо неналежного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 17.11.2014 року про присвоєння йому військового офіцерського звання та зобов`язати зазначений суб`єкт владних повноважень вчинити певні дії, а саме належним чином розглянути поданий рапорт.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що з 29.05.2014 року по 22.01.2015 року позивач проходив військову службу у військовій частині польової пошти НОМЕР_3 . 17.11.2014 року ОСОБА_1 подав рапорт, в якому просив керівництво військової частини польової пошти НОМЕР_3 клопотати перед вищим командуванням стосовно вирішення питання про присвоєння йому військового офіцерського звання в порядку переатестації, який був переданий керівництву оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних сил України та не розглянутий по суті.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року в справі №803/153/16 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року в справі №803/153/16 та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та виходить з тих же мотивів, що наведені в позовній заяві.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних сил України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо не розгляду та не надання обґрунтованої відповіді на його рапорт від 17 листопада 2014 року; зобов`язання організувати належний розгляд рапорту від 17 листопада 2014 року, зареєстрованого військовою частиною НОМЕР_3 18 листопада 2014 року за №0116/2/294, та надати обґрунтовану відповідь на порушене питання щодо присвоєння військовослужбовцю військового офіцерського звання.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року у справі № 803/1373/15-а в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року скасовано, та прийнято нову, якою апеляційну скаргу задоволено, визнано протиправною бездіяльність оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) та зобов`язано розглянути рапорт ОСОБА_1 та надати обґрунтовану відповідь.

З матеріалів справи видно, що позивач, отримавши рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 року та виконавчий лист від 17.12.2015 року, виданий Волинським окружним адміністративним судом, розпочав процедуру виконання судового рішення.

З листа командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 ) №116/9/4/647 від 20.01.2016 року слідує, що оперативним командуванням «Захід» Сухопутних військ Збройних сил України до Вищого адміністративного суду України направлена касаційна скарга разом з клопотанням про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 року, а рішення щодо питань порушених у зверненні буде прийнято після розгляду справи в суді.

Частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. А пунктом 1 частини 2 статті 17 Закону зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Пунктом 1 частиною 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється державним виконавцем за місцем проведення таких дій (ч.2 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження»).

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд першої інстанції правильно вказав, що оскільки рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 року, яке набрало законної сили, не було виконано відповідачами у добровільному порядку, то воно повинно бути виконано в примусовому порядку відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому суд, апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Однак, в цій справі задоволення адміністративного позову не надасть належний спосіб захисту прав позивача, так як аналогічний предмет позову вже було розглянуто в іншому провадженні і надано судовий захист позивачу, проте судове рішення не виконувалось відповідачем. Тому на думку суду більш дієвим захистом прав позивача буде звернення до примусового виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 року.

В той же час, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що відповідальність за невиконання рішень суду, які набрали законної сили передбачена статтею 382 Кримінального кодексу України.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, відзначимо, що виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції.

Таким чином апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року в справі №803/153/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 16.09.2016 року