Справа № 533/743/16-а
Суддя: Оксенюк М. М.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

19.09.2016 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/743/16-а
Провадження № 2-а/533/14/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М.М.

при секретарі: Пазій Г.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Козельщина справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 УПП в м. Кременчуці ДПП Заікіна Миколи Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Козельщинського районного суду із адміністративним позовом до відповідача Інспектора роти № 1 УПП в м. Кременчуці ДПП Заікіна М.М. про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи за відсутністю складу та події, посилаючись на те, що згідно постанови серія ДР № 120833 від 13.08.2016 року інспектором було на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП в розмірі 510 грн. за те, що він 13.08.2016 року керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Шевченка в м. Кременчуці, здійснив стоянку безпосередньо на зупинці громадського транспорту, чим суттєво заважав руху громадського транспорту.

Далі, позивач в позові зазначив, що він вищезазначеною постановою незгоден, оскільки інспектор не взяв до уваги його пояснення щодо вимушеної зупинки транспортного засобу, а також те, що транспортний засіб не створював перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що зупинку транспортного засобу на зупинці для автобуса зробив вимушено, оскільки дружині, яка сиділа в автомобілі стало зле, і він вимушений був здійснити покупку води для неї.

Також, позивач в судовому засіданні пояснив, що правилами дорожнього руху передбачено до 5 хвилин зупинку транспортного засобу. Перешкод для руху інших транспортних засобів його автомобіль не створював. Поліцейський дізнавшись, що він колишній працівник ДАІ, відмовився брати до уваги його пояснення щодо вимушеної зупинки автомобіля, а тому склав постанову з помсти до колишнього працівника правоохоронного органу.

Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

В матеріалах адміністративної справи, міститься заява відповідача Заікіна М.М. про розгляд справи без його участі, а також заперечення відповідача проти позову позивача згідно якого вбачається, що 13.08.2016 року позивач ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Шевченка в м. Кременчуці, в порушення п.п «е» п. 15.9 ПДР України, здійснив стоянку безпосередньо на зупинці громадського транспорту, чим суттєво заважав руху громадського транспорту, у зв'язку з чим, останнього було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позов позивача є необґрунтованим, а тому прохає відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач у будь-який спосіб намагається уникнути від адміністративної відповідальності, так як зупинив транспортний засіб з порушенням ПДР України на більш тривалий час ніж на той, що він вказав у поясненнях.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі та відеофіксацію правопорушення встановив наступне.

Відповідно до ст. 71 ч. 2 КАС України вбачається, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України вбачається, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 13.08.2016 року постановою серія ДР № 120833 інспектором поліції Заікіним М.М. на громадянина ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 122 КпАП в розмірі 510 гривень за те, що останній 13.08.2016 року керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Шевченка в м. Кременчуці, в порушення п.п. «е» п. 15.9 ПДР України, здійснив стоянку безпосередньо на зупинці громадського транспорту, чим суттєво заважав руху громадського транспорту

П. 1.10. ПДР України надано визначення, що зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Згідно ч. 3 ст. 122 КпАП вбачається, що водій транспортного засобу несе адміністративну відповідальність за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до п.п. «е» п. 15.9 ПДР України вбачається, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Отже, вищезазначеним пунктом ПДР України, передбачено обов'язкову вимогу щодо порядку зупинки транспортного засобу.

Суд не приймає до уваги твердження позивача в частині того, що він вимушено зупинився для надання допомоги своїй дружині, оскільки зазначене твердження спростовується відеофіксацією правопорушення.

Як вбачається із відеофіксації, яка була оглянута в судовому засіданні, позивач зупинився в межах дії дорожніх знаків 3.34 «Зупинка заборонена» та 5.41.1 «Пункт зупинка автобуса», на автобусній зупинці, через деякий час, без води, підійшов до автомобіля, де сиділа дружина разом з дітьми.

Суд не приймає до уваги твердження позивача, що адміністративний матеріал був складений у зв'язку з помстою, оскільки зазначене твердження спростовується відеофіксацією правопорушення, а також поясненнями позивача, що під час перевірки документів на автомобіль, інспектором було виявлено відсутність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу. Постанова щодо притягнення до адміністративної відповідальності за відсутність страхового полісу інспектором відносно позивача не складалася, а отже це свідчить про те, що помсти при складанні працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП не було.

Отже, всебічно і повно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, оцінюючи наявні докази по справі, беручи до уваги пояснення позивача, заперечення відповідача, а також оглянувши відеофіксацію правопорушення, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи фактичні дані є належними доказами про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а отже вказують на доведеність вини позивача за ч. 3 ст.122 КУпАП.

Також, судом встановлено, що адміністративне стягнення за вищезазначене правопорушення на позивача було накладене в межах санкції встановленої ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме в розмірі 510 грн.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає позов позивача не підлягає до задоволенню, оскільки в діях відповідача не вбачається порушень діючого законодавства, яке б тягло за собою скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі за відсутністю події і складу.

Вирішуючи питання щодо стягнення з позивача судового збору, який останнім при подачі позову до суду не був сплачений, суд керується постановою Пленуму ВАСУ «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015 № 2 згідно до якої вбачається, що за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір.

Отже, з врахуванням постанови Пленуму ВАСУ «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015 № 2, відсутні підстави для стягнення з позивача судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 9, 122, 247, 280, 283, 284, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 171-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 УПП в м. Кременчуці ДПП Заікіна Миколи Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Козельщинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова набуває чинності після спливу строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Роз'яснити сторонам, що з повним текстом постанови суду можуть ознайомитися 04.03.2016 року.

Постанова надруковане суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Повний текст постанови виготовлений 19.09.2016 року.

Суддя