Справа № 310/3671/16-а (2-а/310/578/16)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 рокусправа № 310/3671/16-а (2-а/310/578/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Коршуна А.О. Панченко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою виконавчого комітету Бердянської міської ради на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 червня 2016 року у справі №310/3671/16-а (2-а/310/578/16) за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бердянської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бердянської міської ради в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №132 від 18.05.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 182 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідачем притягнуто позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення якого фактично не було, оскільки рівень шуму установленого санітарними нормами для відповідного часу не було перевищено, а нарядом патрульної поліції, слідчим чи іншими особами адміністративної комісії рівень шуму не досліджувався. Крім того, позивач вказує на те, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення ні в оскаржуваній постанові не зазначено яку саме норму закону порушено позивачем.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 червня 2016 року позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що адміністративна комісія при виконавчому комітеті Бердянської міської ради по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повинна була прийняти рішення, а не постанову, що є порушенням вимог ст. 283 КУпАП. Крім того, суд першої інстанції зробив висновок про те, що в порушення вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП, в оскаржуваній постанові взагалі не вказано які саме вимоги законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях було порушено позивачем 02.05.2016 року, а лише встановлено факт наявності 02.05.2016 року о 23 годині 50 хвилин гучної музики в кафе «Барракуда» за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про те, що відповідач по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повинен був прийняти рішення, а не постанову, що є порушенням вимог ст. 283 КУпАП, оскільки адміністративна комісія при виконавчому комітеті Бердянської міської ради не є виконавчим органом Бердянської міської ради. Крім того, відповідач вказує на те, що оскаржувана постанова щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності містить інформацію щодо порушених позивачем законодавчих та інших нормативно-правових актів.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 10 травня 2016 року інспектором Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом міліції Іванченко А.С. складено протокол №020057 про адміністративне правопорушення відносно арт-директора кафе «Баракуда» ОСОБА_1, в якому зафіксовано, що «…02.05.2016 року о 23:50 год. адміністрація кафе «Барракуда» розташованого за адресою АДРЕСА_1 в особі ОСОБА_1 використовувала звуковідтворювальну апаратуру в приміщенні кафе, чим порушила вимоги ст.. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»…» (а.с.11).

Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Бердянської міської ради розглянувши протокол №020057 про адміністративне правопорушення відносно арт-директора кафе «Баракуда» ОСОБА_1 винесла постанову від 18 травня 2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 510 грн. (а.с.6).

Законність та обґрунтованість постанови від 18 травня 2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 182 КУпАП є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною першою статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, віднесені законом до їх відання; утворення адміністративних комісій та комісій з питань боротьби зі злочинністю, спрямування їх діяльності.

Положенням про адміністративні комісії Української РСР затвердженим Указом президії Верховної Ради України РСР від 09.03.1988 року № 5540-XI, встановлено, що адміністративні комісії утворюються при виконавчих комітетах районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів. Склад адміністративної комісії затверджується виконавчими комітетами Рад народних депутатів.

Частиною 1 статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Отже, враховуючи те, що адміністративна комісія при виконавчому комітеті Бердянської міської ради не є виконавчим органом Бердянської міської ради, висновок суду першої інстанції про те, що адміністративна комісія при виконавчому комітеті Бердянської міської ради по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повинна була прийняти рішення, а не постанову є помилковим.

Відповідно до частини першої статті 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 182 КУпАП порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб та громадян - суб'єктів господарської діяльності - від п'ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом статті 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» на органи виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадян при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров'я населення шуму та інших фізичних факторів покладено обов'язок здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами, забезпечувати рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами, на захищених об'єктах, забороняє у нічний час гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму. Крім того, на органи виконавчої влади та місцевого самоврядування в межах, встановлених законом, покладено забезпечення контролю за додержанням керівниками та посадовими особами підприємств, установ, організацій усіх форм власності, а також громадянами санітарного та екологічного законодавства, правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, інших нормативно-правових актів у сфері захисту населення від шкідливого впливу шуму та інших фізичних факторів.

Також, положеннями статті 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», про порушення позивачем якої зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення передбачено, що у нічний час, із двадцять другої до восьмої години на захищених об'єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Отже, об'єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Об'єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Як вбачається з матеріалів справи управлінням економіки виконавчого комітету Бердянської міської ради видано погодження режиму роботи об'єкта торгівлі та сфери послуг на території м. Бердянськ №10 від 04 травня 2016 року відповідно до якого кафе «Барракуда» встановлено режим роботи з 10:00 до 03-00 з музичним супроводженням до 22-00 год. (а.с.5).

З протоколу про адміністративне правопорушення від 10.05.2016 року вбачається, що «…02.05.2016 року о 23:50 год. адміністрація кафе «Барракуда» розташованого за адресою АДРЕСА_1 в особі ОСОБА_1 використовувала звуковідтворювальну апаратуру в приміщенні кафе, чим порушила вимоги ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»…» (а.с.11).

Тобто, в протоколі про адміністративне правопорушення від 10.05.2016 року зафіксовано факт використовування позивачем звуковідтворювальної апаратури в приміщенні кафе «Барракуда» о 23:50 год., що є порушенням ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення».

В постанові адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бердянської міської ради від 18 травня 2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, комісією зазначено про встановлення нею того, що «…02.05.2016 року о 23.50 год. арт-директор кафе «Баракуда» ОСОБА_1, перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_1 гучно увімкнула звуковідтворювальну апаратуру в приміщенні кафе, чим порушив(ла) п. …» (а.с.6).

Тобто комісією при винесенні оскаржуваної постанови було встановлено факт увімкнення позивачем звуковідтворювальної апаратури в приміщенні кафе «Барракуда» о 23:50 год., проте не встановлено які саме порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях було допущено позивачем.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу відповідача на те, що об'єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 182 КУпАП полягає саме у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Тобто, положення статті 182 КУпАП є відсилочною нормою на нормативно-правові акти які і встановлюють правила додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях та які конкретизують суть адміністративного правопорушення.

Таким чином, не зазначення відповідачем в оскаржуваній постанові за порушення яких законодавчих чи нормативно-правових актів позивач притягується до адміністративної відповідальності виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 182 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови було неповно встановлені обставини справи та як наслідок не надано оцінки тому складу правопорушення, яке зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення, що в свою чергу є підставою для скасування постанови №132 від 18.05.2016 року.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції прийнято вірне по суті рішення у справі, при цьому, помилковість висновку суду про те, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повинно було бути прийнято рішення, а не постанова не впливають на правильність вирішення справи по суті, тому враховуючи положення частини 2 статті 200 КАС України відповідно до якого не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань, суд апеляційної інстанції вважає необхідним постанову суду першої інстанції у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Бердянської міської ради - залишити без задоволення, а постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 червня 2016 року у справі №310/3671/16-а (2-а/310/578/16) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко