Справа № 2-а-819-1584/11
Суддя: Плечищева О. В.
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-819-1584/11
ПОСТАНОВА

іменем України

12.09.2016 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Плечищевої О.В. при секретарі Свириденко О.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС роти ДПС м. Немирів УДАІ ГУМВС України в Вінницькій області сержанта міліції Оддлон Олександра Юрійовича про визнання недійсною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду ч адміністративним позовом, в якому зазначає, що цей позов підлягає розгляду у судах на підставі сі. 288 ч. З КпАІІ України, яка прямо передбачає право особи оскаржити до районного суду постанову органів державної влади та посадових осіб, до яких належать і органи ДА І та їх посадові особи.

01 березня 2011 р. службовою особою відповідача - інспектором ДПС роги ДПС м. Пемирів УДАІ ГУМВС України в Вінницькій області сержантом міліції Оддлон 0.1С)., винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАІІ України щодо нього.

Зазначену постанову винесено щодо нього співробітником ДАІ ніби-го за проїзд перехрестя при не увімкненому покажчику повороту.

Постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з таких підстав.

У постанові про адміністративне правопорушення відсутні докази проїзд його автомобіля перехрестя при не увімкненому покажчику повороту.

Фактично, коли він на своєму автомобілі BMW-735 д/н НОМЕР_1 наближаючись по другорядній дорозі до перехрестя з дорогою М-12 на 437 км Стрий-Тернопіль-Кіровоград Зпаменівка, заздалегідь увімкнув покажчик правого повороту та пропустивши транспортні засоби які рухалися по головній дорозі, здійснив поворот та став рухатися по дорозі М-12, при цьому згідно конструктивних особливостей сучасних автомобілів покажчик повороту вимкнувся автоматично, через 100-200 м був зупинений працівниками ДАІ, які звинуватили його у проїзді перехрес тя при не увімкненому покажчику повороту.

Проти звинувачення інспекторів ДПС ДАІ він заперечив, та зазначив, що проїхав перехрестя при заздалегідь увімкненому покажчику правового повороту; однак інспектор ДПС не звернув увагу на його заперечення, та склав протокол про адміністративне правопорушення.

У зв'язку зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення, в поясненнях він висловив свої заперечення проти інкримінуємого йому правопорушення.

Інспектор ДПС, незважаючи на порушення його прав, а саме не роз'яснення прав, що є порушення його права на захист, що до речі гарантується та захищається Конституцією України, розглянув справу про адміністративне правопорушення без участі його захисника винісши на місці постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АВ1 № 045772 від 01 березня 201 1 року, отже співробітник ДАІ навмисно, перевищуючі свої повноваження склав завідомо неправдивии документ - постанову по справі про адміністративне правопорушення у відношенні нього. .

До того ж, у постанові в справі про адміністративне правопорушення інспектором ДНС не наведено жодного доказу чим зафіксовано скоєння ним правопорушення, до того ж посадовою собою не спростовано його заперечення та не дано правової оцінки запереченням.

Також викликає подив, чому інспектор ДПС в протоколі про адміністративне вопорушення зазначив якогось свідка ОСОБА_3, проживаючий в м. іирів. хоча при складанні протоколу ніяких свідків, крім його пасажира - ОСОБА_4, не було.

Окрім наведеного, слід зазначити, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання му часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, 'тих доказів по справі, - не тільки порушує його права, передбачені ст. 268 КпАП України, але й ризводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. З КпЛІ І України. За таких умов його права при такому розгляді справи грубо порушено.

З огляду на викладене вважає, що дії працівника відповідача були незаконними.

До того ж, слід вказати, що відповідно до ст. 71 ч. 2 КАС України, обов'язок доказування правомірності своїх дій в даному випадку покладено на відповідача.

За іаких умов у його діях немає складу правопорушення, у якому його визнано винним зазначеною постановою.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАСУ місцевим загальним судам як адміністративним дам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів цних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 КАСУ адміністративні справи з приводу оскарження правових актів ІИвідуальної дії. а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються ересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання ііребування, знаходження) позивача.

Позивач в судовому засіданні на позові наполягає та прохає його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про місце, час та дату судового засідання був повідомлений судовим викликом, про причини не направлення представника суд не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні цього спору, суд керувався положенням ст. 11 КАС України, а саме суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС. і може виходити за межі позовних вимог.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за № 14 «Про ктику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки ожи!,(>,'(> руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення па Ьнспорті» в п. 24 зазначається про звернення уваги судів на неприпустимість ігнорування прав Іб. яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, у відповідності до ч. 2 ст. 71 "КАС" України, покладається на відповідача, однак останнім не було представлено будь-яких доказів про правомірність рішення.

Дослідивши надані суду протокол серії АВ1 № 213680 і постанови серії АВ1 № 045772 про адміністративне правопорушення від 01 березня 2011 року, і як вбачається з протоколу і постанови, 01 березня 2011 р. ОСОБА_1 керуючи автомобілем BMW-735 д/н НОМЕР_1 та наближаючись по другорядній дорозі до перехрестя з дорогою М-12 на 437 км Стрий- Тернопіль-Кіровоград-Знаменівка, не увімкнувши покажчик правого повороту, здійснив поворот на дорогу М-12, чим порушив п. 9.2 ГІДР. Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані інспектором 1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП. І як вбачається з постанови, вона була винесена в цей же день, коли "Wio складено протокол про адміністративне правопорушення посадовою особою, чим було рушено право Позивача на захист, а саме отримання правової допомоги, давати пояснення, авати докази, заявляти клопотання, заслуховувати пояснення очевидців.

Окрім наведеного, слід зазначити, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання правопорушнику часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, не тільки порушує права особи, яка притягує ться до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення.

До всього наведеного, при винесені постанови, інспектором ДПС взагалі не дано правової оцінки запереченням ОСОБА_1, що покажчик повороту ним вмикався вчасно. Зазначені заперечення не спростовані, хоча доведення вини у скоєнні правопорушення покладається саме уповноважену особу, в даному випадку інспектора ДПС ВДАІ. Доказів того, що ОСОБА_1 па своєму автомобілі здійснив поворот при не увімкненому покажчику повороту, суду надано не було, хоча у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, такий обов'язок покладено саме па інспектора ДПС ВДАІ.

У зв'язку з порушенням вимог КУпАП по складанню як адміністративного протоколу так і постанови, суд не може погодитися з обгрунтованим винесенням постанови, і вважає її такою, що порушує законні права Позивача.

При таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 35, 41-46, 49, 51, 70, 71, 122, 158-164. 167 КАС України, п. 9.2 Правил дорожнього руху України, ст.ст. 122, 247, 254, 258, 268, 280, 288, 289 КУпАП, постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд. -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора ДПС роти ДПС м. Немирів УДАІ ГУМВС України в Вінницькій області сержанта міліції Оддлон Олександра Юрійовича про визнання недійсною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 01 березня 2011 року серії АВ1 № 045772 і провадження по адміністративній справі закрити.

Постанова в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя : О.В. Плечищева