Справа № 826/19456/15
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Мамчура Я.С.

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, Міністерства юстиції України, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, Міністерства юстиції України, третя особа: ОСОБА_3, в якому просить: визнати незаконною та необґрунтованою бездіяльність Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, Міністерства юстиції України, що проявилась у відсутності належного розгляду, перевірці фактів, не вирішенні всіх вимог і не прийнятті рішень по заяві №1л ОСОБА_2 від 05.05.2015 року вх. №375/2, не дотриманні вимог ст. 15, ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» та не надання відповіді за підписом керівника Міністерства юстиції України або особи, яка виконує його обов'язки; зобов'язати Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, Міністерство юстиції України з дотриманням та виконанням вимог ст. 15, ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» розглянути належним чином, перевірити факти та винести рішення і забезпечити їх виконання за наслідками розгляду вимог заяви №1л ОСОБА_2 від 05.05.2015 року вх. №375/2 та повідомити заявника про прийняті рішення за підписом керівника Міністерства юстиції України або особи, яка виконує його обов'язки.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2016 року - у задоволені позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач та третя особа подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Міністра юстиції України Петренка П.Д. із заявою №1л (вх.№375/2 від 05.05.2015), в якій просили: офіційно, письмово запросити ОСОБА_2, ОСОБА_3, заступника Міністра юстиції України з питань державної виконавчої служби на розгляд даної заяви; скликати нараду в Міністерстві юстиції України по/для розгляду даної заяви та виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 у справі №826/15694/14 та рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 заява №25476/02 у справі «Погребна проти України»; дати доручення заступнику Міністра юстиції України з питань державної виконавчої служби та Департаменту планово-фінансової діяльності,бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України щодо повного виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015, у справі №826/15694/14 та рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 заява №25476/02 у справі «Погребна проти України»; ініціювати питання щодо винесення на розгляд Кабінету Міністрів України питання щодо повного виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015, у справі №826/15694/14 та рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 заява №25476/02 у справі «Погребна проти України»; звернутися до Генеральної прокуратури України з поданням/клопотанням про притягнення до відповідальності винних працівників у знищенні та втраті документів по виконавчому провадженню ВП №4529908 з виконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 заява №25476/02 у справі «Погребна проти України» та перешкоджанню і ухилянню від його виконання; вжити заходи та прийняти рішення по недопущенню порушення і звуження працівниками органів Міністерства юстиції України (державних органів) законних прав та інтересів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при виконанні постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015, у справі №826/15694/14 та рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 заява №25476/02 у справі «Погребна проти України»; повідомити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про результати перевірки заяви і про прийняті рішення; роз'яснити порядок і строки оскарження дій та рішень Міністерства юстиції України за наслідками розгляду даної заяви.

У відповідь на заяву від 05.05.2015 року №1л, 18.05.2015 року Листом №КО-8689/5, №КО-8460/5, №КО-8199/5, №КО-8457/5 Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України повідомив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про попередній запис останніх на особистий прийом до заступника Міністра з питань виконавчої служби, який відбудеться 27.05.2015 року з 10:00 до 12:00 за адресою: м. Київ, вул. Артема, 73.

Листом від 09.06.2015 року №КО-8689/5, №КО-8460/5, №КО-8199/5, №КО-8457/5, №10140/5, №10467/5, №ПІ-П-1761/5, №П-6962 Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомлено наступне: у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконанні перебуває виконавче провадження №47136566 з виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2015 №826/15694/14 про зобов'язання Міністерства юстиції України, директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України виконати вимоги державного виконавця Державної виконавчої служби України від 26.02.2015 №П-2589/5.-245/8 та від 14.05.2014 №П-5918/5-8 про здійснення повторного розрахунку/конвертації грошових коштів (1700 євро), які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_2, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини №25476/02 від 15.02.2007; у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконанні перебуває виконавче провадження №4529908 з виконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 №25476/02 у справі «Погребна проти України», у межах якого направлялись вимоги державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 26.02.2015 №П-2589/5.-245/8 та від 14.05.2014 №П-5918/5-8 про здійснення повторного розрахунку/конвертації грошових коштів (1700 євро), які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_2, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини №25476/02 від 15.02.2007, а також зазначено те, що у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відсутні відомості щодо перерахування грошових коштів у розмірі 1 700,00 євро, які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_2, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 №25476/02. Подальший хід виконання вищезазначених виконавчих документів буде організовано у відповідності до вимог чинного законодавства.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а отже у їх задоволені слід відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно частини першої статті 1 вказаного Закону, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

В статті 3 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

У відповідності до статті 15 даного Закону передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач посилається на те, що відповідь на заяву від 05.05.2015 року №1л надана не за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки, тобто не міністром і не його виконуючим обов'язки, що не відповідає приписам Закону України «Про звернення громадян».

Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що положеннями ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що виключно заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості та докази того, що позивач або/та третя особа відносяться до переліку вказаних вище категорій громадян, відтак суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що таке посилання позивача є необґрунтованим та безпідставним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Частиною 1 статті 20 зазначеного Закону встановлено термін продовж якого розглядаються звернення, а саме: звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, в заяві від 05.05.2015 року №1л ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили розглянути таку заяву за участі останніх. Так, на виконання зазначених вимог, Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України повідомив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про попередній запис останніх на особистий прийом до заступника Міністра з питань виконавчої служби, який відбудеться 27.05.2015 з 10:00 до 12:00 за адресою: м. Київ, вул. Артема, 73.

В подальшому, 27.05.2015 року заступником Міністра юстиції України з питань державної виконавчої служби було проведено особистий прийом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно виконання судових рішень, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії реєстраційно-контрольної картки від 27.05.2015 №П-10467 та картки особистого прийому заявника.

Згідно з вказаними вище реєстраційно-контрольною карткою та карткою особистого прийому заявника, за результатами проведеного особистого прийому, 27.05.2015 року ОСОБА_7 доручено опрацювати звернення позивача та третьої особи.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що з урахуванням строку проведення особистого прийому, відповідь на заяву від 05.05.2015 року №1л надана у строк, встановлений ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», а саме: 09.06.2015.

Що стосується посилання позивача та третьої особи на необґрунтованість розгляду вказаної заяви по суті, колегія суддів вважає за доцільне зазначити наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 року, у справі №826/15694/14 постановлено: визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України, директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Бірюкової Олени Олександрівни, що проявилась в невиконанні законних вимог державного виконавця Державної виконавчої служби України від 26.02.2014 року №П-2589/5.-245/8 та від 14.05.2014 року №П-5918/5-8 про здійснення повторного розрахунку/конвертації грошових коштів (1700 євро) які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_2 згідно рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007 року № 25476/02; визнати протиправними дії директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Бірюкової Олени Олександрівни, що проявились в поверненні безпосередньо голові Державної виконавчої служби України Сторожуку Д.А. без виконання законної вимоги державного виконавця Державної виконавчої служби України від 26.02.2014 року № П-2589/5.-245/8 про здійснення повторного розрахунку/конвертації грошових коштів (1700 євро) які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_2 згідно рішення Європейського суду з прав людини №-25476/02 від 15.02.2007 року; зобов'язати Міністерство юстиції України, директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України виконати вимоги державного виконавця Державної виконавчої служби України від 26.02.2014 року № П-2589/5.-245/8 та від 14.05.2014 року №П-5918/5-8 про здійснення повторного розрахунку/конвертації грошових коштів (1700євро) які мають бути перераховані (сплачені) ОСОБА_2 згідно рішення Європейського суду з прав людини № 25476/02 від 15.02.2007 року.

Так, на виконання зазначеного рішення, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2015 року ВП №47136566, згідно з якою боржником у вказаному виконавчому провадженні виступає Міністерство юстиції України.

В свою чергу, вважаючи незаконним та безпідставним факт повернення заступником директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковською Іриною Олександрівною службовою запискою від 15.04.2015 року №12163-033-15/16 без виконання постанови Державної виконавчої служби України від 03.04.2015, відкритої на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014 року у справі №826/15694/14, позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни про визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити певні дії.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2015 року - позов задоволено в повному обсязі.

В подальшому, на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2015 року, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2016 ВП №49911002.

Оскільки, боржником виступає Міністерство юстиції України, то примусове виконання вказаного рішення наразі покладено на Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який, у відповідності до положення про нього, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2015 №1134/к, є самостійним структурним підрозділом Міністерства юстиції України, на якого приписами п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» покладено виконання рішень, за якими боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, вищі чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у разі неналежного виконання у примусовому порядку судового рішення у справі №826/15694/14, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не позбавлені права на оскарження рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання даного судового рішення у порядку, визначеному ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження». Бездіяльність відповідачів, яка є предметом спору у даній справі, вчинена у зв'язку з виконанням вимог державного виконавця в межах конкретного виконавчого провадження і з виконанням ними владних управлінських функцій по відношенню до позивача безпосередньо не пов'язані.

Крім того, має місце те, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 року у справі №826/15694/14, у зв'язку з невиконанням яких позивач і звернувся зі заявою від 05.05.2015 року №1л, - скасовані постановою Вищого адміністративного суду України від 15.04.2016 року.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимоги заявників, викладені у заяві від 05.05.2015 року №1л, які полягають у скликання наради, надання доручень, ініціювання питання щодо винесення на розгляд Кабінету Міністрів України певного питання, звернення до Генеральної прокуратури України з поданням/клопотанням про притягнення до відповідальності винних працівників, як безпосередньо у розглядуваній заяві, так і під час судового розгляду справи, позивачем та третьою особою законодавчо (нормативно) необґрунтовані, а отже такі твердження слід вважати безпідставними.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянів не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 211, 212 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Я.С. Мамчур

Судді І.Л. Желтобрюх

О.О. Шостак

Повний текст складено 09.09.2016 р.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Шостак О.О.

Желтобрюх І.Л.