Справа № 442/8148/15-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року м. Київ К/800/15494/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Сорока М.О., Смокович М.І..

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 лютого 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України - Прокіпчука Левка Ігоровича про оскарження постанови про порушення митних правил,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Прокіпчук Л.І. про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил № 2833/20910/2015 від 11.12.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки жодного товару або транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем на момент складання протоколу про порушення митних правил у позивача не було.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 11 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі судовими рішеннями, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21.11.2015 року старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 4 митного поста «Рава - Руська» Львівської митниці складено протокол відносно ОСОБА_1 про порушенням митних правил № 2833/20910/15, з якого вбачається, що 20.11.2015 року близько 23 год. 45 хв. в зону митного контролю МАПП «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, смугою руху «зелений коридор» заїхав автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким позивач прямував у приватну поїздку з України до Республіки Польща.

У ході митного контролю вказаного транспортного засобу в ПІК «Інспектор-2006» було встановлено, що ОСОБА_1 20.10.2015 ввіз вищевказаний транспортний засіб особистого користування на митну територію України у митному режимі «транзит» смугою руху «зелений коридор» через митний пост «Смільниця» Львівської митниці ДФС, а саме: марки «Volkswagen Passat», кузов VIN: WVWZZZ3CZ6E181269, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» цей транспортний засіб, з митної території України станом на 20.11.2015 року позивачем не вивозився та у інший митний режим ніж «Транзит» поміщений не був, будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставини непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 Митного Кодексу України позивачем на момент складання протоколу про порушення митних правил, до митного контролю не надав.

На підставі вказаного протоколу винесено постанову про порушення митних правил № 2833/20910/15 від 11.12.2015 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500 гривень.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що при прийнятті оспорюваної постанови відповідач діяв на у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, судами попередніх інстанцій зазначено, що позивач ввіз на митну територію України транспортний засіб особистого користування без сплати митних платежів та без здійснення письмового декларування, згідно митного законодавства, вказаний транспортний засіб перебував на митній території України в митному режимі транзиту до моменту його вивезення з митної території України. Оскільки строки транзитних перевезень згідно п. 1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України встановлено залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб), а строк транзитного перевезення автомобіля позивача становив один місяць (період з 20.10.2015 до 20.11.2015) відповідач під час прийняття протоколу про порушенням митних правил № 2833/20910/15 діяв на у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Митним кодексом України.

Колегія суддів дійшла думки, що суди першої та апеляційної інстанцій повно та всебічно дослідили обставини справи, вірно встановили характер спірних правовідносин та обґрунтовано застосував норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б призвели до ухвалення незаконних рішень судами першої та апеляційної інстанцій, не вбачається.

Згідно ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу скаргою ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 лютого 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: