Справа № 466/2434/14-а
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року Справа № 876/4408;4462/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Глушка І.В..

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 11.05.2015 року про виправлення описки в ухвалі від 04.05.2016р та на ухвалу від 04.05.2016р. про зміну способу і порядку виконання виконавчого листа по справі № 466/2434/14-а за поданням управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про зміну способу і порядку виконання виконавчого листа № 466/2434/14а виданого Шевченківським районним судом м. Львова від 14.10.2014 року та заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И В:

30.10.2015 року до Шевченківського районного суду м. Львова звернулось з поданням управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області з участю заінтересованих осіб: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, ОСОБА_1 , Львівського обласного військового комісаріату, Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про зміну способу і порядку виконання виконавчого листа № 466/2434/14а виданого Шевченківським райсудом м. Львова 14.10.2014 року.

31 березня 2016 року на адресу Шевченківського районного суду м.Львова поступила заява ОСОБА_1 , про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04.05.2016р., та ухвалою від 11.05 .2016 року про виправлення описки - подання задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання виконавчого листа № 466/2434/14а виданого Шевченківським районним судом м. Львова 14 жовтня 2014 року, а саме :

Зобов`язано Львівський обласний військовим комісаріат підготувати та скерувати на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з 11.10.2013 року відповідно до вимог ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з військової служби,та деяких інших осіб» та на підставі Постанов Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 р.,№ 969 від 18.10.2010 р.,№ 889 від 22.10.2010 року і наказів Міністра Оборони України № 595 від 15.11.2010 року,№ 145 від 26.02.2013 року,телеграм МО України НР 248/3/9/1/332 від 25.04.2013 року,від 12.02.2014 року.

Зобов`язано Головне Управління пенсійного фонду України у Львівській області, на виконання якого перебуває зазначений вище виконавчий лист, провести перерахунок і виплату пенсії з 11.10.2013 року ОСОБА_1 відповідно до вимог ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та на підставі Постанов Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 р.,№ 969 від 18.10.2010 р.,№ 889 від 22.10.2010 року і наказів Міністра Оборони України № 595 від 15.11.2010 року,№ 145 від 26.02.2013 року, телеграм МО України НР 248/3/9/1/332 від 25.04.2013 року, від 12.02.2014 року.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Львівський обласний військовий комісаріат оскаржив її в апеляційному порядку та просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу про виправлення описки та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заявлених вимог.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що судом 1 інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, висновки суду вважає необґрунтованими з підстав викладених в апеляційній скарзі, та порушено норми матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає зміну та встановлення способу виконання саме резолютивної частини рішення, яка містить висновки по суті позовних вимог, а тому суд не може змінювати змісту резолютивної частини судового рішення.

В скарзі апелянт зазначає, що задовольняючи подання управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області , суд оскаржуваною ухвалою змінив резолютивну частину судового рішення.

Крім того, у поданні від 30.10.2015 року старший державний виконавець просить змінити спосіб і порядок виконання виконавчого листа, що не передбачено ст.263 КАС України.

Однак суд першої інстанції, задовольняючи дане подання, змінює подальший порядок і спосіб виконання судового рішення.

З огляду на викладене, просить скасувати оскаржену ухвалу та прийняти нову, якою у задоволенні заяви відмовити.

Представники управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Головного управління пенсійного фонду України у львівській області, Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в судове засідання на виклик суду не з`явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Задовольняючи подання про встановлення способу та порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив із того, що невиконання судового рішення у даній справі призведе до порушення прав позивача, а зміна способу виконання на стягнення не змінює сутність самого рішення суду.

Однак, на думку апеляційного суду, такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З матеріалів справи суд вбачає, що 23.05. 2014 року Шевченківським районним судом м.Львова видано виконавчий лист № 2а-/466/166/14 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії з 11.10.2013 року ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч.3 ст.63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб та на підставі Постанови КМУ №22.02.2010 року і Наказів Міністра Оборони України №595 від 15.11.2010 року, ,3 145 від 26.02.2013 року, телеграм МО Укпаїни НР 248/3/9332 від 25.04.2013 р.Ювід12.02.2914 р.

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини судового рішення викладеної у виконавчому листі та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов`язання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин заявник просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу якою зобов`язує Львівський обласний військовим комісаріат підготувати та скерувати на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з 11.10.2013 року яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС України).

Відтак, суд першої інстанції, задовольняючи подання про зміну способу та порядку виконання рішення, не звернув увагу та не врахував відмінності між позовною вимогою як обраним судом видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення як одного з його заходів, чим змінив постанову суду по суті за відсутності на це процесуальних повноважень.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Також суд апеляційної інстанції наголошує, що "захист порушеного права у судовому рішенні" і "спосіб виконання судового рішення" не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Аналіз оскарженого рішення суду першої інстанції свідчить про те, що суд першої інстанції, змінюючи спосіб виконання постанови суду, фактично змінив її суть, що належить до повноважень суду апеляційної або касаційної інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції оскаржену ухвалу постановив з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому така підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали про відмову у задоволенні подання про встановлення способу та порядку виконання судового рішення.

Також колегія суддів зазначає, що вимога апелянта у частині скасування ухвали від 11.05.2015 року про виправлення описки в ухвалі від 04.05.2016р не підлягає до задоволення, оскільки ухвала у якій виправлено описку скасовується.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 212, 254, 263 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова ухвалу від 04.05.2016р. про зміну способу і порядку виконання виконавчого листа по справі № 466/2434/14-а скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зміну способу виконання судового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали складений 09.09.2016 року.