Справа № 822/42/16
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про поновлення строку апеляційного оскарження

Справа № 822/42/16

06 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М.

секретар судового засідання: Нечаюк Т.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім Поділля" до Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Крім того, разом з матеріалами апеляційної скарги скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового акту.

Ухвалою суду апеляційної інстанції 06 липня 2016 року розгляд клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року призначено на 06 вересня 2016 року.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, просила його задовольнити.

Представник позивача щодо задоволення заявленого клопотання заперечував.

Ознайомившись із поданим клопотанням апелянта, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та надавши правову оцінку доказам по справі, колегія суддів вважає, що клопотання Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року, підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Пунктом 8 частини 3 статті 129 Конституції України забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, крім випадків, установлених законом.

Особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, встановлених КАС України (стаття 13 КАС України).

В силу ч. 2 ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Як встановлено з матеріалів справи, Хмельницьким окружним адміністративним судом 17 лютого 2016 року було прийнято оскаржувану постанову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач 03 березня 2016 року оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки відповідачем не додано документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в належному розмірі.

30 березня 2016 року ухвалою суду апеляційну скаргу було повернуто апелянту, в зв'язку з невиконанням вимог ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2016 року.

07 червня 2016 року Державною податковою інспекцією у м.Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області було повторно подано апеляційну скаргу на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року. Разом з апеляційною скаргою апелянтом було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, мотивуючи його тим, що виконати вимоги ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2016 року не було можливості, у зв'язку відсутністю бюджетного фінансування. Також до апеляційної скарги представником відповідача було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, в зв'язку з неналежним майновим станом для здійснення сплати судового збору.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки відповідачем не додано документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в належному розмірі.

04 липня 2016 року від Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги шляхом сплати судового збору.

Ухвалою суду апеляційної інстанції 06 липня 2016 року було призначено розгляд клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 17 лютого 2016 року на 06 вересня 2016 року.

Частиною 1 статті 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Отже, для поновлення встановленого законом процесуального строку суд необхідно встановити поважність причин його пропуску.

Поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Визначаючись щодо поважності причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду виходила з наступного.

Згідно матеріалів справи, відповідач 03 березня 2016 року, в межах передбаченого ст.186 КАС України строку, подав апеляційну скаргу на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року, що підтверджується відбитком штампу на апеляційній скарзі.

Однак до апеляційної скарги не було додано квитанції про сплату судового збору, натомість заявлено клопотання про відстрочення такої сплати.

Колегія суддів зазначає, що Державна податкова інспекція у м.Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області є бюджетною установою та фінансується за рахунок Державного бюджету України.

Статтею 23 Бюджетного кодексу передбачено, що будь-яке бюджетне зобовязання можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач був позбавлений можливості вчасно сплатити судовий збір, в зв'язку з відсутністю відповідного фінансування, що підтверджується рішенням № 573 Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про внесення до Реєстру неприбуткових установ та організацій, звітом про заборгованість за бюджетними коштами, довідкою від 03 червня 2016 року № 12516/10/050-003 щодо накладення арешту на рахунки.

Оцінюючи обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що за вказаних обставин апелянт не мав реальної можливості своєчасно реалізувати право на оскарження, а тому причини пропущення відповідачем строку подачі апеляційної скарги є поважними .

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України „Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як вбачається з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

В ході розгляду справи апеляційним судом встановлено, що відповідач вживав усіх належних заходів для своєчасного оскарження постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року, а вказаний строк пропустив у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору.

Водночас колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься платіжне доручення № 241 від 30 червня 2016 року про сплату відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги у належному порядку та розмірі.

Отже, оцінюючи обставини справи, що перешкоджали своєчасному здійсненню процесуального права на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що за вищевказаних обставин апелянт не мав реальної можливості своєчасно реалізувати право на оскарження, тому строк подачі скарги позивач пропустив з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 101, 102, 186 КАС України,

У Х В А Л И В :

Клопотання Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім Поділля" Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області - задовольнити.

Поновити Державній податковій інспекції у м.Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім Поділля" до Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним скасування податкового повідомлення - рішення.

Ухвала складена в повному обсязі 09.09.2016 року

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5