Справа № 810/962/16
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/962/16 Головуючий у 1-й інстанції: Терлецька О.О. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Твердохліб В.А., Шелест С.Б.,

секретаря Строяновської О.В.,

за участю:

представника позивача - Приліпи М.М.,

представника відповідача - Чернявської О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кволіті Фіш» до Київської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Кволіті Фіш», Київської митниці ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року,

У с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кволіті Фіш» звернулось у суд із позовом до Київської митниці ДФС, у якому просило визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у відмові розглянути подані разом із листами від 05 лютого 2016 року вих. №№05/02/16-2, 05/02/16-1 та від 19 січня 2016 року вих. №№ 19/01/16-2, 19/01/16-1 додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, переглянути рішення про коригування митної вартості та повернути фінансові гарантії, зобов'язати відповідача скасувати рішення про коригування митної вартості товару від 20 листопада 2015 року №125110011/2015/010455/2, №125110011/2015/010454/2, від 03 листопада 2015 року №125110011/2015/010412/2 та від 02 листопада 2015 року №125110011/2015/010409/2 та повернути йому фінансові гарантії, надані під час митного оформлення товарів за вантажними митними деклараціями від 20 листопада 2015 року №125110011/2015/018445, №125110011/2015/018446 та від 03 листопада 2015 року №125110011/2015/017075 та №125110011/2015/016987.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у відмові від розгляду додаткових документів, поданих позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товарів за митними деклараціями: від 18.11.2015, від 20.11.2015 та від 02.11.2015 №125110011/2015/018243, №125110011/2015/018444, №125110011/2015/016956 та №125110011/2015/016928, та у перегляді рішень про коригування митної вартості товарів від 20.11.2015 № 125110011/2015/010455/2, від 20.11.2015 № 125110011/2015/010454/2, від 03.11.2015 № 125110011/2015/010412/2, від 02.11.2015 № 125110011/2015/010409/2. У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, сторони подали апеляційні скарги, в яких просять її скасувати та ухвалити нове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач протиправно не розглянув подані позивачем додатково документи для підтвердження заявленої митної вартості, посилаючись на пропущення строку їх подання, адже такі було направлено в межах установленого строку засобами поштового зв'язку.

Відмовляючи в решті вимог позивача, місцевий суд дійшов висновку про відсутність будь-якої протиправності в діях відповідача щодо неповернення фінансових гарантій, наданих позивачем під час митного оформлення товарів, адже позивачем не дотримано встановленої процедури заявлення до повернення відповідних коштів та не надано доказів неправомірності рішень контролюючого органу про коригування митної вартості таких товарів.

З такими висновками суду не можна не погодитися.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до зовнішньоекономічних контрактів від 06 серпня 2015 року № 2015/06-08 UKR-ESP, від 12 серпня 2014 року № 2014/01 та від 12 серпня 2015 року № 20-08/15 UKR-ESP позивачем ввезено на митну територію України товар: риба хек тушка (країна виробництва - AR), шматки лосося на шкірі (країна виробництва - NO), філе риби морожене (виробник: Carolina Р (3166), Anabella) та інші.

Для здійснення митного оформлення вищевказаного товару в режимі імпорту позивачем було подано відповідачу електронні митні декларації: від 18.11.2015, 20.11.2015 та від 02.11.2015, яким присвоєно № 125110011/2015/018243, № 125110011/2015/018444, № 125110011/2015/016956 та № 125110011/2015/016928. Митна вартість за цими деклараціями визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

За наслідками здійснення контролю за правильністю митної вартості товару відповідачем прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товарів: від 20.11.2015 року № 125110011/2015/010455/2, від 20.11.2015 № 125110011/2015/010454/2, від 03.11.2015 № 125110011/2015/010412/2 та від 02.11.2015 № 125110011/2015/010409/2.

На підставі частини сьомої статті 55 Митного кодексу України позивачем було сплачено митні платежі та надано фінансові гарантії сплати різниці між сумою цих платежів, обчисленою ним самостійно, та сумою митних платежів, обчисленою митним органом, а ввезений за митними деклараціями від 20.11.2015 № 125110011/2015/018445, від 20.11.2015 № 125110011/2015/018446, від 03.11.2015 № 125110011/2015/017075 та від 03.11.2016 № 125110011 /2015/016987 товар відповідачем випущено у вільгий обіг.

19 січня та 05 лютого 2016 року, відповідно до частини восьмої статті 55 Митного кодексу України, засобами поштового зв'язку позивач направив відповідачу листи з додатковими документами для підтвердження заявленої за вищевказаними митними деклараціями митної вартості.

Із листів Київської митниці ДФС від 29 січня 2016 року №876/2/10-70-60-47 та від 12 лютого 2016 року №1328/2/10-70-60-47 вбачається, що відповідач не розглянув додатково надані позивачем для підтвердження митної вартості товарів документи, оскільки вони надійшли до митниці після закінчення визначеного частиною восьмою статті 55 Митного кодексу України 80-денного строку з дня випуску товарів.

Уважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, позивач звернувся у суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянтів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи державної, зокрема виконавчої влади та їх посадові особи повинні здійснювати свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, діючи лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені цими нормативними актами.

Положеннями частин сьомої - десятої статті 55 Митного кодексу України передбачено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Таким чином, законодавством з питань державної митної справи передбачено право особи, яка не погоджується із рішенням контролюючого органу про коригування заявленої ним митної вартості, на випуск імпортованих товарів у вільний обіг на території України, за умови сплати відповідних фінансових гарантій. При цьому, декларант має право протягом 80 днів надати контролюючому органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості. У разі використання декларантом цього права контролюючий орган зобов'язаний розглянути додаткові документи протягом 5 робочих днів з дати їх подання і прийняти рішення про визнання заявленої митної вартості та скасування своїх рішень чи надати заявнику обґрунтовану відмову.

Як установлено судом, відповідно до частини сьомої статті 55 Митного кодексу України товари позивача випущені у вільний обіг 03 листопада 2015 року (митні декларації № 125110011/2015/017075 № 125110011/2015/016987) та 20 листопада 2015 року (митні декларації № 125110011/2015/018445, № 125110011/2015/018446). Відтак, згідно частини восьмої вказаної правової норми, позивач мав право надати контролюючому органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів до 22 січня та 08 лютого 2016 року відповідно.

Із матеріалів справи, зокрема фіскальних чеків КНА УДППЗ «Укрпошта» (т.1 а.с. 27), слідує, що додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів (листи вих. №№19/01/16-1, 19/01/16-2 від 19.01.2016 та вих. №№05/02/16-1, 05/02/16-2 від 05.02.2016) позивачем було направлено на адресу Київської митниці ДФС 19 січня та 05 лютого 2016 року. Ці обставини не заперечуються сторонами.

За відомостями Інтернет-ресурсу УДППЗ «Укрпошта» «Відстеження поштових відправлень» (т. 1 а.с. 28-31) вищевказані відправлення були вручені уповноваженому представнику адресата 21 січня та 09 лютого 2016 року відповідно. При цьому, вказані листи із додатковими документами були зареєстровані Київською митницею ДФС 24 січня та 09 лютого 2016 року відповідно.

Зважаючи на дату реєстрації вищевказаних документів, відповідач дійшов висновку про пропуск позивачем встановленого частиною восьмою статті 55 Митного кодексу України строку їх подання. В результаті чого зазначені документи не були розглянуті митницею по суті.

З огляду на встановлені обставини та приведені норми, колегія суддів доходить висновку, що спірна поведінка суб'єкта владних повноважень є неправомірною. Адже, законодавство з питань державної митної справи не встановлює конкретного способу подачі відповідному органу додаткових документів, а відтак і не обмежує декларанта у праві подати додаткові документи згідно частини восьмої статті 55 Митного кодексу України засобами поштового зв'язку. Також, митне законодавство не визначає підстав для залишення без розгляду додатково наданих у вищевказаному порядку документів з тих підстав, що вони надійшли (були зареєстровані) після закінчення 80-денного строку з дня випуску товарів у вільний обіг.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що правилами митного, податкового та бюджетного законодавства не встановлено особливостей обчислення строку, передбаченого частиною восьмою статті 55 Митного кодексу України. А тому, в даному випадку слід керуватись загальним порядком визначення та обчислення строків, установленим главою 18 розділу V Цивільного кодексу України.

Так, положеннями статті 255 цієї глави Цивільного кодексу України передбачено, зокрема, що якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Отже, направлення відповідно до частини восьмої статті 55 Митного кодексу України додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів засобами поштового зв'язку, вчинене в межах 80-денного строку з дня випуску цих товарів у вільний обіг, вважається своєчасним поданням.

З урахуваннями викладеного, виходячи із обставин справи, позивач не пропустив вищевказаний строк.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що, відмовившись розглядати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості й переглянути рішення про коригування митної вартості товарів, відповідач діяв неправомірно, з порушенням чинного законодавства. Така поведінка митниці суперечить вимогам частини другої статті 19 Конституції України, принципам державної митної справи, визначеним статтею 8 Митного кодексу України, а саме законності та необхідності додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, не відповідає приписам частини дев'ятої статті 55 Митного кодексу України, є необґрунтованою, нерозсудливою та порушує справедливий баланс між правом декларанта та митними інтересами України.

Тож, як правильно встановив місцевий суд, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у відмові від розгляду додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості та від перегляду оскаржуваних рішень, підлягає задоволенню.

Разом із тим, вимоги позивача, які стосуються повернення сплачених ним фінансових гарантій, а також зобов'язання відповідача скасувати рішення про коригування митної вартості товару від 20 листопада 2015 року №125110011/2015/010455/2, №125110011/2015/010454/2, від 03 листопада 2015 року №125110011/2015/010412/2 та від 02 листопада 2015 року №125110011/2015/010409/2, не можуть бути задоволені в межах даної справи. Позаяк, передумовою повернення фінансових гарантій, відповідно до частин дев'ятої, десятої статті 55 Митного кодексу України, є скасування рішень про коригування заявленої митної вартості, а також вчинення платником дій, визначених Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженим наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618.

Оскільки правомірність зазначених рішень про коригування митної вартості товарів не являється предметом даного спору, з матеріалів справи слідує, що вони є чинними та не скасовані компетентним органом, і позивачем не доведено дотримання встановленої вказаним нормативно-правовим актом процедури заявлення до повернення відповідних сум, вищезазначені вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню.

Таким чином, судом першої інстанції правильного вирішено справу, не допущено порушень норм процесуального права й помилкового застосування норм матеріального права.

Доводи апелянтів, викладені у скаргах, не спростовують правильності прийнятого судом рішення, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін на підставі ст. ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У х в а л и в:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кволіті Фіш», Київської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя В.А. Твердохліб
суддяС.Б. Шелест

(Повний текст ухвали складений 09 вересня 2016 року.)

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Твердохліб В.А.

Шелест С.Б.