Справа № 2-а-6529/10
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2010-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-6529/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" травня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Ярмоленка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Коростені адміністративну аву за позовом ОСОБА_1 Дмитрієвича до управління праці та соціального захисту елення Коростенської міської ради про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених

ІТІВ, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, постійно проживає та працює в м. юстені, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення, а тому відповідно до Закону )аїни від 28.02.1991 року № 796 - XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали слідок Чорнобильської катастрофи /далі Закон № 796 - XII/, має право на щомісячну грошову омогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, доплату до обітної плати. Однак, всупереч згаданому Закону вказані виплати проводились без застосування тності до встановленого розміру мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах, встановлених лановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, /далі «Постанова № 836»/ тому ивач вважає своє право порушеним та просить стягнути з управління праці та соціального захисту елення Коростенської міської Ради недовиплачені кошти, передбачені ст.ст. 37 Закону № 796-ХІІ «мірі 6294,40 грн. за період з 01.01.2006року по 01.01.2009 року.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час судового розгляду був повідомлений ежним чином, заперечень проти позову не надав .

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 егорії. Відповідно до ст.ст.37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які траждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щомісячної грошової омога в звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва в розмірі 40% імальної заробітної плати та доплату до заробітної плати, як особа, що працює на території антованого добровільного відселення в розмірі 2 мінімальних заробітних плат.

Проте в спірний період часу ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому мірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про іпенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному юшенні до мінімальної зарплати.

Згідно п. 2 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 розпорядниками щетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються в числі інших управління праці та іального захисту населення виконкомів міських Рад. Виплата компенсацій та допомог певних видів, ч. і передбачених ст. ст. 37, 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали слідок Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам водиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального істу населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за дем реєстрації. Правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної ганови.

Таким чином, управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради є (ежним відповідачем по справі. В порушення вимог ст. 71 КАС України останній не довів ежними доказами факти відсутності фінансування та видатків Державного Бюджету України, що равляються управлінням Міністерства праці і соціального захисту населення для реалізації виплат ерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи за ст.ст. 37, 39, 51 Закону № 796 - XII. Згідно іаної норми Закону обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності ладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, доказів правомірності своїх дій відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого оврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у сіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень га у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності за них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та закон України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Раде України.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового ак Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість яких надаї Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вин юридичну силу.

Оскільки Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконним нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті Закої України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильська катастрофи», а не вказана Постанова КМУ.

В силу ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, св _ інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Порушення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови якщо на цьому наполягає одна із сторін. Оскільки жодна із сторін не наполягає на застосуванні строку звернення до суду суд його не застосовує, відповідно до ст.100 КАС України. Виходячи з цього судовому захисту підлягають позовні вимоги за вказаний позивачем період.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд керується п.2 ч.2 ст.162 КАС України та зобовязує відповідача вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити позивачу невиплачену частину допомоги.

Керуючись ст.ст. 37,39 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11, 94, 100, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради щодо не нарахування та не виплати позивачу допомоги в звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради перерахувати та виплатити ОСОБА_1 Дмитрієвичу допомог) в звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 04.12.2008 року по 01.01.2009 року.

Від сплати судових витрат сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення , а в разі проголошення вступної та резолютивної частини , з дня складання постановив повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження постанови суду, з послідуючою подачею апеляційної скарги, яка може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду.

Суддя