Справа № 816/595/16
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 р.Справа № 816/595/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Кононенко З.О. , Бондара В.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2016р. по справі № 816/595/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання наказу протиправним, зміну підстав та причин звільнення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати таким, що не відповідає чинному законодавству, наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області від 29.01.2016 №12 о/с в частині формулювання підстави та причини звільнення рядового поліції ОСОБА_1, поліцейського батальйону патрульної поліції №1 Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області;

- змінити наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області від 29.01.2016 №12 о/с в частині формулювання підстави звільнення ОСОБА_1, вказавши замість "ч. 6 ст. 73 Закону України "Про Національну поліцію", рапорт ОСОБА_1 від 28.01.2016" належну підставу, а саме: "рапорт ОСОБА_1 від 28.01.2016" та в частині формулювання причини звільнення ОСОБА_1, вказавши замість "через службову невідповідність (п.5 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію")", належну причину, а саме: "за власним бажанням (п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію")";

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області привести наказ від 29.01.2016 №12 о/с у відповідність до рішення суду та внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1 за умови її пред'явлення.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що оскаржуваним наказом його безпідставно звільнено зі служби в поліції через службову невідповідність, оскільки 28.01.2016 ним подано рапорт про звільнення за власним бажанням.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2016 року у справі № 816/595/16 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання наказу протиправним, зміну підстав та причин звільнення.

Визнано протиправним наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 29.01.2016 №12 о/с в частині формулювання причини звільнення рядового поліції ОСОБА_1, поліцейського батальйону патрульної поліції №1 Головного управління Національної поліції в Полтавській області (за рахунок посади поліцейського батальйону патрульної служби поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Полтавській області) з 01.02.2016.

Змінено наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 29.01.2016 №12 о/с в частині формулювання підстави звільнення ОСОБА_1, вказавши замість "ч. 6 ст. 73 Закону України "Про Національну поліцію", рапорт ОСОБА_1 від 28.01.2016", належну підставу - "рапорт ОСОБА_1 від 28.01.2016" та причини звільнення ОСОБА_1, вказавши замість "за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність)" належну причину - "за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням)".

У іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав клопотання про розгляд справи без її участі, просив суд вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав клопотання про розгляд справи без його участі, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області від 30.12.2015 №62о/с ОСОБА_1 зарахований на службу в поліції на посаду поліцейського батальйону патрульної поліції №1 Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області з направленням з 04.01.2016 на навчання до тренінгового центру Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області (а.с. 12, 29-31).

28.01.2016 позивачем подано на ім'я Т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області полковника поліції Беха О.В. рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням (а.с. 46). У поданому рапорті ОСОБА_1 зазначив, що не бажає у подальшому продовжувати навчання та проходити службу у Національній поліції України, просив звільнити його з 01.02.2016.

Згідно копії цього рапорту містяться такі візи: "ОСОБА_3 Для реалізації 28.01.16", "До наказу, 28.01.2016" (а.с. 46).

Наказом начальника тренінгового центру Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області майора поліції Кучерова І.М. від 29.01.2016 №28 "Про відрахування слухача з тренінгового центру Головного управління Національної поліції в Полтавській області " рядового поліції ОСОБА_1, поліцейського батальйону патрульної поліції №1 ГУНП в Полтавській області на підставі підпункту 6 пункту 18 Положення про організацію курсів первинної професійної підготовки (спеціалізації) працівників підрозділів патрульної служби відраховано з навчання на курсах первинної професійної підготовки (спеціалізації) працівників підрозділів патрульної служби (а.с. 25).

Підставою для прийняття вказаного наказу стало рішення, прийняте на засіданні комісії з етики та службової дисципліни працівників тренінгового центру Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області 26.01.2016, де було розглянуто питання відсутності ОСОБА_1 на навчанні в тренінговому центрі Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області у період з 04.01.2016 по 26.01.2016, за результатами розгляду якого прийнято рішення про негайне відрахування рядового поліції ОСОБА_1 з навчання в тренінговому центрі Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області на підставі підпункту 6 пункту 18 Положення про організацію курсів первинної професійної підготовки (спеціалізації) працівників підрозділів патрульної служби (у зв'язку з відсутністю на навчанні більше 10 днів).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача зі служби в поліції мало відбутись за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням).

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські, які вперше прийняті на службу в поліції, з метою набуття спеціальних навичок, необхідних для виконання повноважень поліції, зобов'язані пройти первинну професійну підготовку за відповідними навчальними програмами (планами), затвердженими Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за власним бажанням.

Відповідно до підпункту 6 пункту 18 Положення про організацію курсів первинної професійної підготовки (спеціалізації) працівників підрозділів патрульної служби, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.03.2015 №276 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06.04.2015 №384/26829, слухачі відраховуються з навчання у разі відсутності на навчанні більше 10 днів.

Згідно абз. 2 ч. 6 ст.73 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські, які достроково відраховані з навчальних закладів, де вони проходили первинну професійну підготовку, через недисциплінованість, невиконання навчального плану, небажання продовжувати або проходити навчання, а також поліцейські, які після закінчення курсу первинної професійної підготовки склали іспити і отримали незадовільні оцінки, підлягають звільненню зі служби в поліції на підставі пунктів 5 або 6 частини першої статті 77 цього Закону.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 у період з 31.12.2015 по 27.01.2016 перебував на амбулаторному лікуванні у поліклінічному відділенні для дорослих Комунальної Лубенської центральної міської лікарні, що підтверджено довідкою медичного закладу від 27.01.2016 №5 та виписками з медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 16-17).

Так, ОСОБА_1 31.12.2015 близько 19:00 отримав побутову травму у вигляді закритого перелому зовнішньої кісточки правої гомілки без зміщення. Довідкою медичного закладу від 31.12.2015 №3064 підтверджено, що 31.12.2015 о 19:40 ОСОБА_1 звернувся до травматологічного відділення Комунальної Лубенської центральної міської лікарні, черговим травматологом проведено огляд та рентгенографію, накладено гіпсову пов'язку. Як підтверджено записами лікаря-травматолога у медичній карті амбулаторного хворого гіпс знято 26.01.2016.

Таким чином, ОСОБА_1 з об'єктивних підстав не міг з'явитись на навчання до тренінгового центру Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області 04.01.2016. Так само, позивач не міг перебувати на навчанні у період з 04.01.2016 по 27.01.2016.

Також, як встановлено матеріалами справи, копія Протоколу засідання комісії з етики та службової дисципліни працівників тренінгового центру Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області від 26.01.2016 №1 містить посилання на виступ начальника курсу, старшого сержанта поліції ОСОБА_5, який повідомив про обізнаність із отриманою позивачем травмою (а.с. 47-48).

При цьому, безпосередньо у наказі Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області від 29.01.2016 №12о/с у якості підстави для звільнення позивача зі служби в поліції зазначено: "ч. 6 ст. 73 Закону України "Про Національну поліцію", рапорт ОСОБА_1 від 28.01.2016" (а.с. 26).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною третьою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що звільнення позивача зі служби в поліції мало відбутись за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням), а тому наявні наявність підстави задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області від 29.01.2016 №12 о/с в частині формулювання причини звільнення рядового поліції ОСОБА_1, поліцейського батальйону патрульної поліції №1 Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області (за рахунок посади поліцейського батальйону патрульної служби поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області) з 01.02.2016, а також зміни наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області від 29.01.2016 №12 о/с в частині формулювання підстави звільнення ОСОБА_1, вказавши замість "ч. 6 ст. 73 Закону України "Про Національну поліцію", рапорт ОСОБА_1 від 28.01.2016", належну підставу - "рапорт ОСОБА_1 від 28.01.2016" та причини звільнення ОСОБА_1, вказавши замість "за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність)" належну причину - "за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням)".

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2016 року у справі № 816/595/16 відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2016р. по справі № 816/595/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Бондар В.О.
Повний текст ухвали виготовлений 12.09.2016 р.