Справа № 263/9746/16-а
Суддя: Хараджа Н. В.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/9746/16-а
Провадження № 2-а/263/275/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючої судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Інспекція міської ради з благоустрою м. Маріуполя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, вказуючи, що постановою адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 27.07.2016р. № 970 її було визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КпАП України, за самовільне встановлення стендів з продажу окулярів на об'єкті благоустрою загального користування за адресою: АДРЕСА_1 і накладено адміністративний штраф у розмірі 1360 грн. З даною постановою вона не згодна, вважає її незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Зауважує, що наявність фотознімку, що фіксує факт її перебування на вказаному об'єкті благоустрою, не підтверджує її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вона не здійснює підприємницьку діяльність та перебувала на час складення протоколу біля стенду з продажу окулярів на прохання її подруги, яка відійшла до вбиральні, і попросила доглянути за товаром. Також зауважує на тому, що їй було надано для підписання раніше підготовлений протокол з підписами свідків, які були відсутні в момент вручення даного протоколу, та в якій в момент вручення інспекторами були вписані лише її дані. На підставі викладеного просить скасувати вказану постанову від 27 червня 2016 р. № 970, а провадження по справі закрити.

Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Додатково зазначила, що на час складання проколу вона проходила стажування з реалізації окулярів у ФОП Смахтіна. Під час складання протоколу представниками адмінкомісії стенд з окулярами з табличкою «ФОП Смахтін» знаходився на об'єкті благоустрою, на прохання контролерів надати їй документи, вона відповіла, що у неї вони вдома та надала лише паспорт. Також в судовому засіданні зазначила, що в той день проходила стажування із подругою, хто встановлював стенд не знає.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог та їх задоволення, надавши при цьому письмові заперечення, відповідно до яких 08.07.2016 року Інспекцією міської ради з благоустрою м. Маріуполя виявлено самовільне встановлення торгівельного стенду з продажу окулярів на об'єкті благоустрою загального користування по вул. Казанцева, 17, про що складено протокол №000901. Особу було ознайомлено з протоколом, про що містяться підпис та пояснення порушника. ОСОБА_1 на засідання адміністративної комісії виконкому 27.07.2016 з'явилася та надала власні усні пояснення по справі. Рішенням адміністративної комісії було накладено штраф у розмірі 1360 грн. Позивачка постанову отримала особисто, про що свідчить її власний підпис. На підставі чого вважає постанову законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Представник третьої особи в судовому засіданні також позовні вимоги не визнала в повному обсязі, зауваживши на законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови та відсутності підстав для її скасування.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків: ОСОБА_2, ОСОБА_3, пояснили, що під час рейду підійшли до стенду з окулярами, де побачили ОСОБА_1, якій було повідомлено, що у цьому місці заборонено встановлювати торгівельні об'єкти, запропоновано надати у разі наявності відповідні дозвільні документи, на що ОСОБА_1 відповіла, що документи в неї вдома та надала лише паспорт. На стенді була табличка «ФОП Смахтін». Будь-яких пояснень щодо проходження стажування або щодо подруги, або щодо відсутності відомостей щодо самовільного встановлення стенду ОСОБА_1 не надавала.

Суд, заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.07.2016 року інспектором Інспекції міської ради з благоустрою м. Маріуполя був складний протокол №000901 за фактом виявлення 08.07.2016 року о 11-10 год. самовільне встановлення торгівельного стенду з продажу ОСОБА_1 окулярів на об'єкті благоустрою загального користування по АДРЕСА_1, чим було порушено п.п. 17 п. 15.1 Розділу 15 Правил благоустрою території міста Маріуполя.

Постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 27.07.2016р. №970 за результатами розгляду вказаного протоколу ОСОБА_1 було визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КпАП України, за порушення п.п. 17 п. 15.1 Розділу 15 Правил благоустрою території міста Маріуполя та накладено на неї адміністративний штраф у розмірі 1360 грн.

Судом встановлено, що адміністративний протокол був складений відповідно до норм діючого законодавства в присутності ОСОБА_1, остання була сповіщена про засідання адміністративної комісії на 27.07.2016 року по розгляду протоколу про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП, про що наявний її підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, та була присутня на засіданні комісії, що останньою не оспорюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони: 1/ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2/ з виконанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3/ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення /вчинення дії/; 4/ безсторонньо /неупереджено/; 5/ добросовісно; 6/ розсудливо; 7/ з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8/ пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення / дія/; 9/ з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10/ своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 5 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Згідно з п. п. 17 п. 15.1 Розділу 15 Правил благоустрою території міста Маріуполя на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати засоби зовнішньої реклами, вивіски, торговельні лотки, павільйони, кіоски, металеві гаражі тощо.

Відповідно до п. 16 Правил роботи дрібно-роздрібної торговельної мережі, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 08.07.96 №369, розміщення пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі здійснюється суб'єктом господарювання відповідно до вимог Земельного кодексу України та законодавства про благоустрій населених пунктів, планування та забудову територій, санітарного та епідемічного благополуччя населення, пожежну охорону, державну автоінспекцію та архітектуру. України

Згідно з Листом Міністерства доходів і зборів України від 27.09.2013 р. №12060/6/99-99-22-01-03-15/1182 «Щодо регулювання стихійної торговельної діяльності» стихійна торгівля - це торгівля фізичними особами без відповідних дозвільних документів про якість та безпеку реалізованих ними товарів і у невстановлених місцях з рук, з землі, без дозволу райдержадміністрації на розміщення об'єкту торгівлі. Крім того, це самовільне захоплення земельних ділянок та встановлення на них малих архітектурних форм - наметів, кіосків, павільйонів та інше для заняття торговельною діяльністю.

Відповідно до п.2.31 розділу ІІ Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ від 21.10.2011 №244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності»: розміщення тимчасових споруд самовільно забороняється.

На підставі ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Правил благоустрою території населеного пункту, сільські, селищні, міські ради утворюють інспекції з благоустрою населених пунктів. Самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами шляхом проведення перевірок території.

Відповідно до п.п.17 п.15.1 Правил благоустрою м. Маріуполя на об`єктах благоустрою заборонено самовільно встановлювати торгівельні лотки, павільйони, кіоски, тощо.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята в межах повноважень адміністративної комісії, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з урахуванням усіх вищевказаних вимог закону, оскільки позивачку притягнуто до відповідальності не за торгівлю у невстановлених місцях, а за порушення Правил благоустрою. Також суд вважає, що розмір адміністративного стягнення відповідає вимогам ст.152 КУпАП, обставинам справи та даним про особу правопорушника.

Положення ч.1 ст.69 КАС України визначає поняття доказів в адміністративному судочинстві, як будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, маються інші дані, необхідні для встановлення обставин справи та її вирішення, які є доказами у справі, а саме фотознімок, який підтверджує наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Суд не приймає покази ОСОБА_1 щодо обґрунтування відсутності її провини у зазначеному адміністративному правопорушенні, оскільки вони носять суперечливий характер (під час судового розгляду позивачка постійно змінювала свої покази, плуталася, зазначала різні фактичні обставини), у зв'язку з чим суд позбавлений можливостей встановити їх достовірність. Інших доказів, які б підтверджували обставини, на які посилається позивачка, суду не надано. В свою чергу покази ОСОБА_1 спростовуються іншими доказами по справі.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідач як суб'єкт владних повноважень довів суду правомірність своїх дій, а позивачкою належних доказів, які б спростовували даний протокол та постанову по справі про адміністративне правопорушення суду не надано, суд прийшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2 ч.3, 11, 17, 86, 159 КАС України, ст. 152 КУпАП, ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п.п.17 п.15.1 Правил благоустрою м. Маріуполя, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Інспекція міської ради з благоустрою м. Маріуполя - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя Н.В. Хараджа