Справа № 554/2469/16-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 р. Справа № 554/2469/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м. Полтаві на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 06.06.2016р. по справі № 554/2469/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора патрульної поліції батальйону УПП роти №2 м. Полтави ДПП рядового поліції Підгорного Руслана Сергійовича, Управління патрульної поліції у м. Полтаві

про скасування постанови серії ПС 2 №668881 про адміністративне правопорушення від 26 березня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції батальйону УПП роти №2 м.Полтави ДПП рядового поліції Підгорного Руслана Сергійовича (далі - відповідач), в якому просив суд визнати дії інспектора патрульної поліції батальйону УПП роти №2 м. Полтави ДПП рядового поліції Підгорного Р.С. щодо складання постанови серії ПС 2 № 668881 від 26 березня 2016 р. про адміністративне правопорушення і про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ст.122 ч.1 КУпАП незаконними; визнати постанову серії ПС 2 № 668881 від 26 березня 2016р. про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 06.06.2016 року адміністративний позов задоволено. Постанову серії ПС2 №668881 від 26 березня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. - визнано протиправною та скасовано. Закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.122 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Управління патрульної поліції м. Полтава подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. На думку апелянта, судом першої інстанції не було всебічно досліджено докази сторін по справі та не надано їм належної правової оцінки.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2016 року Управління патрульної поліції м. Полтава залучено до участі у справі в якості співвідповідача.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 26 березня 2016 року інспектором патрульної поліції батальйону УПП роти №2 м.Полтави ДПП рядовим поліції Підгорним Р.С. було винесено постанову серії ПС 2 №668881, якою визнано ОСОБА_1 винним у порушенні вимог п.15.9 ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Як вбачається із постанови, позивач ОСОБА_1 26 березня 2016 року близько 10.15 хв. керуючи автомобілем марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2, здійснив зупинку на перехресті вулиць Куйбишева та Шевченка на відстані 7 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії ПС 2 № 668881 від 26 березня 2016р. позивач ОСОБА_1 26 березня 2016 року близько 10.15 хв. керуючи автомобілем марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2, здійснив зупинку на перехресті вулиць Куйбишева та Шевченка на відстані 7 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України про адміністративні правопорушення, настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пп. "а" п. 15.10 Правил дорожнього руху, стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Відповідно до п. 15.9 Правил дорожнього руху, зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний проз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач, заперечуючи факт здійснення ним правопорушення, посилається на відсутність належних доказів.

Проте, як вбачається з досліджених судом апеляційної інстанції фотокарток місця розташування автомобіля позивача видно, що на посадковому майданчику зупинки «Критий ринок» знаходяться громадяни в очікуванні громадського транспорту.

Відповідно до ст. 32 Закон України "Про Національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Як було встановлено в ході розгляду справи, транспортний засіб «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2, здійснив зупинку на перехресті вулиць Куйбишева та Шевченка на відстані 7 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.15.9 (е) ПДР України.

Колегія суддів зауважує, що інспектор патрульної поліції батальйону УПП роти №2 м.Полтави ДПП рядового поліції Підгорний Руслан Сергійович при винесенні оскаржуваної постанови, діяв у відповідності до вимог КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан. При цьому, жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано.

Колегія суддів критично оцінює посилання позивача на те, що Правила дорожнього руху не містять визначення «посадковий майданчик», а посадковий майданчик «Критий ринок» не відповідає вимогам Галузевих будівельних норм, оскільки надано письмові (паспорт зупинки), фото та відео докази розташування посадкового майданчика «Зупинка - Критий ринок».

Суд першої інстанції помилково не взяв до уваги матеріали адміністративної справи із підрозділу патрульної поліції, в яких містилися відеоматеріали та пояснення свідка, який особисто в судовому засіданні підтвердив факт парковки автомобіля з суттєвим перешкоджанням руху громадського транспорту.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 668881 від 26 березня 2016 р. не відповідає вимогам ст.283 КУпАП та р.13 п.8 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, та зауважує, що вказана постанова заповнена синьою ручкою та достатньо зрозуміла.

Отже, відповідач, як інспектор патрульної служби, керуючись розділом IV, главою 18 КУпАП, ст.ст. 252, 251 КУпАП, правомірно притягнув гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу, у розмірі 255 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були допущені порушення норм матеріального права, а тому дана постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Полтаві задовольнити.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 06.06.2016р. по справі №554/2469/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції батальйону УПП роти №2 м. Полтави ДПП рядового поліції Підгорного Руслана Сергійовича, Управління патрульної поліції у м. Полтаві про скасування постанови серії ПС 2 №668881 про адміністративне правопорушення від 26 березня 2016 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Рєзнікова С.С.

Повний текст постанови виготовлений 09.09.2016 р.