Справа № 826/1425/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 вересня 2016 року письмове провадження № 826/1425/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О. розглянувши у порядку письмового провадження заяву відповідача

за позовом ОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м.Києва
провизнання протиправними дій, та зняття арешту

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, в якому просить суд:

- визнати незаконним та зняти арешт з майна АДРЕСА_1, накладеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві шляхом винесення незаконної постанови про арешт боржника та заборони на його відчуження 49164039 від 15.01.2016;

- зобов'язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом 5 днів з дня набрання рішенням законної сили;

- стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.02.2016 відкрито провадження у справі, та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.02.2016 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засідання на 25.04.2016.

Позивачем через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив, хоча був повідомлений належним чином про часі місце судового розгляду. Причини неявки суду не повідомив. Заперечення проти позову не надав.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, жодних письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надала.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника відповідача та положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив:

На виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві перебуває виконавче провадження № 49164039.

В межах вищезазначеного виконавчого провадження, постановою Старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві Урбаном Д.Д. від 15.01.2016 накладено арешт на все рухоме майно третьої особи.

В матеріалах справи міститься копія Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідно до якого боржником зазначено саме ОСОБА_2, код :НОМЕР_1, АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, позивач зазначає, що вищезазначена квартира належить їй згідно Договору купівлі - продажу, тому вважає незаконним накладання арешту.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом відповідного рішення з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Виходячи зі змісту наведеної норми Закону України «Про виконавче провадження», право на звернення до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту належить особі, яка вважає себе власником майна.

У справі, що розглядається, позивачем не надано доказів, щодо арешту належного їй майна відповідачем. ОСОБА_1 в своєму позові зазначає лише про нерухоме майно, яке належить їй на праві власності, але не встановлено, що воно є предметом виконавчого провадження № 49164039.

Як встановлено судом позивач не є стороною виконавчого провадження, отже згадана в позові постанова про арешт майна третьої особи та оголошення заборони на відчуження такого майна прав та обов'язків позивача не порушує.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд дійшов висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання незаконним та зняття арешту з майна АДРЕСА_1 накладеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, задоволенню не підлягає, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає саме наявність їх порушення, встановленого судом.

Виконавче провадження № 49164039 від 15.01.2016, як встановлено судом жодним чином не стосується рухомого майна ОСОБА_1, а отже відсутнє порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій