Справа № 808/1556/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року о 11 год. 50 коп.Справа № 808/1556/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

за участю секретаря Батигіна О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Бердянського державного педагогічного університету,

до: Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,

про: визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Бердянський державний педагогічний університет звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про застосування фінансових санкцій №56 від 29.04.2016 та №57 від 29.04.2016.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. В обґрунтування вимог посилаються на судову практику, зокрема на постанову Верховного суду України від 20 листопада 2012 року та Ухвалу Вищого адміністративного суду України №К/9991/28551/11 від 09.11.2011, зазначили, що відповідачем протиправно винесено рішення від 29 квітня 2016 року №56 та №57 про застосування до позивача фінансових санкцій за неправильність нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків до ПФУ та приховування (заниження) сум заробітної плати (виплат, доходу) за 2010 рік на загальну суму 89 972 грн. 06 коп. згідно з п.п. 3, 4 частини 9 ст. 106 Закону №1058-IV, оскільки зазначена норма Закону втратила чинність з 1 січня 2011 року згідно із Законом №2464-VI і не діяла на час прийняття відповідачем оскаржуваних рішень. Просять адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив та пояснив, що під час проведення перевірки відповідачем встановлені порушення щодо заниження фонду оплати праці у 2010 році, в результаті чого не донараховано внесків 33,2 % та 4 % на фонд оплати праці в сумі 42 573 грн. 92 коп. та недонараховано страхових внесків у сумі 13372 грн.36 коп. За наслідками перевірки до позивача застосовані фінансові санкції в розмірі 47398 грн.14 коп. та 42573 грн.92 коп. про що винесені спірні рішення №56 та №57. Оскільки зазначені порушення мали місце у 2010 році, а виявлені під час перевірки у 2016 році, відповідачем застосовано норми, що діяли на момент вчинення порушення. Стосовно посилань позивача на судову практику, вважає її безпідставною оскільки така практика стосується застосування штрафних санкцій, нарахованих відповідно до п.5 ч. 9 ст.109 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто за неподання звітності до органів ПФУ, а в даному випадку штрафні санкції застосовано відповідно до п.3 та п.4 ст. 106 цього Закону. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Бердянського об'єднаного УПФУ в Запорізькій області від 28.01.2016 №14 проведена планова перевірка Бердянського державного педагогічного університету щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, за результатами проведення якої, 22.04.2016 року було складено акт № 2.

Як свідчить зміст акту перевірки, платник повинен був відобразити у звіті за травень 2010 року донарахування фонду за січень - квітень 2010 року пов'язане із зміною максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників. В даному випадку платник не донарахував фонд оплати праці на загальну суму 40352,77 грн., а саме: ОСОБА_1 - 3897,36 грн., ОСОБА_2 - 1875 грн., ОСОБА_3 - 2299,83 грн., ОСОБА_4 - 2311,58 грн., ОСОБА_5 - 1988,83 грн., ОСОБА_6 - 1883,18 грн., ОСОБА_7 - 1875 грн., ОСОБА_8 - 1988,83 грн., ОСОБА_9 - 1988,83 грн., ОСОБА_10 - 4559,70 грн., ОСОБА_11 - 1875 грн., ОСОБА_12, - 1988,83 грн., ОСОБА_13 - 1988,83 грн., ОСОБА_14 - 2801,60 грн., ОСОБА_15 - 1875 грн., ОСОБА_16 - 1988,83 грн., ОСОБА_17 - 2610,23 грн., ОСОБА_18 - 556,61 грн.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що у липні 2010 року відповідачем занижено фонд оплати праці на суму 2221,15 грн., внаслідок невірного відображення граничного розміру заробітної плати, а саме занижено: ОСОБА_19 - 310,70 грн., ОСОБА_3 - 323,20 грн., ОСОБА_1 - 330,63 грн., ОСОБА_11- 355,45 грн., ОСОБА_10 - 901,17 грн.

Отже, як стверджує відповідач, всього за результатом перевірки встановлено приховування (заниження) фонду оплати праці, яке мало місце у 2010 році на загальну суму 42 573 грн. 92 коп.

Також, під час перевірки встановлено, що відповідачем не донараховано страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 13 372 грн. 36 коп., у зв'язку з чим вказану суму було донараховано пенсійним органом.

Вказаний Акт від 22.04.2016 №2 підписаний уповноваженим представником відповідача та отримано один примірник акту 22.04.2016 року. Зауважень або заперечень на висновки Акту перевірки позивачем не надавалися.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийняті рішення:

- № 56 від 29.04.2016 року про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків, яким застосовано фінансові санкції у сумі 47 398 грн. 14 коп.

- № 57 від 29.04.2016 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, яким застосовано фінансові санкції у розмірі 42573,92 грн.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення неправомірними з тих підстав, що на момент проведення перевірки вже не діяли норми, відповідно до яких до позивача застосовано фінансові санкції, позивач звернувся до суду.

Згідно ч.2 ст.17 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції до 01 січня 2011 року) страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Пунктом 3 частини 9 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції до 01 січня 2011 року) передбачалося, що у разі виявлення

за приховування (заниження) страхувальником суми заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, накладається штраф у розмірі всієї суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу), а в разі повторного протягом року такого порушення - штраф у триразовому розмірі суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу).

Пунктом 4 частини дев'ятої ст. 106 Закону України №1058-IV, яка діяла до 1 січня 2011 року, було передбачено, що за донарахування територіальним органом ПФУ або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі п'яти відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми. Із набранням чинності Законом №2464 наведена вище норма матеріального права була скасована (підпункт «й» пункту 12 Прикінцевих та Перехідних положень зазначеного Закону).

У той же час відповідно до абзацу п'ятого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

У справі, що розглядається, заборгованість перед відповідачем виникла до 1 січня 2011 року.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм, на думку суду, оскільки заборгованість зі сплати страхових внесків, відтак і накладені штрафні санкції, які виникли за 2010 рік, мають бути застосовані (стягнуті) і після 1 січня 2011 року, оскільки зазначені заборгованість і штрафні санкції виникли в період дії пункту 4 частини дев'ятої статті 106 Закону №1058- IV.

Верховний Суд України вже висловлював свою позицію щодо застосування пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ. Зокрема, у справі № 21-432а12, постанову в якій ухвалено 19 лютого 2013 року, він дійшов висновку про необхідність стягнення зі страховика заборгованості зі сплати страхових внесків та пені, які виникли у 2010 році, і після 1 січня 2011 року.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем доведено правомірність своїх рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова