Справа № 401/2743/16-а
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

копія
Справа № 401/2743/16-а Провадження № 2-а/401/102/16

12 вересня 2016 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.

за участю: секретаря Страшної О.Е.,

розглянувши в залі суду в м. Світловодську в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Світловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій, рішення протиправними, скасування рішення та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним позовом до Світловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області та просила:

1. Визнати протиправними дії Світловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 08 липня 2011 року №3668-У1), на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 16 лютого 2016 року №18-127 вих.-16 про заробітну плату з розрахунку 80% із середнього заробітку;

2. Зобов'язати Світловодське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання та реєстраційного обліку: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 08 липня 2011 року №3668-У1), на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 16 лютого 2016 року №18-127 вих.-16 про заробіток для перерахунку пенсії, в розмірі 80% від суми заробітку за відповідною посадою та здійснити виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року.

Зазначала, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України по м. Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області та з вересня 2012 року отримує призначену пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

29 липня 2016 року вона звернулася до відповідача з заявою про перерахування пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі постанови КМ України № 1013 від 09 грудня 2015 року та довідки прокуратури Кіровоградської області від 16 лютого 2016 року №18-127 вих.-16.

Світловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на її звернення від 29 липня 2016 року відмовило в перерахунку пенсії за вислугу років повідомивши її листом за №2707/02-25 від 11 серпня 2016 року посилаючись на те, що постановою КМ України № 1013 від 09.12.2015 року не передбачено перерахунок пенсії працівникам прокуратури, так як передбачено ч.20, ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Дії відповідача вважає неправомірними, такими, що порушують її конституційні права на більший розмір пенсії, просить суд позов задовольнити.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо призначення, обчислення, перерахунку. Здійснення, надання, одержання, зокрема, пенсійних виплат застосовується скорочене провадження.

Ухвалою суду від 25 серпня 2016 року у справі відкрито скорочене провадження.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України на суб'єкта владних повноважень покладено обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийнятих рішень в разі, якщо він заперечує проти задоволення позову.

Відповідач до суду надав заперечення по справі відповідно до яких позовні вимоги не визнав, в їх задоволенні просив відмовити.

З'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 10 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 11 КАС України).

Згідно з ч. 3 ст. 12 КАС України розгляд справ в адміністративних судах проводиться відкрито.

Судом встановлено, що позивачці, як працівнику органів прокуратуру, у вересні 2012 року призначена пенсія за вислугу років відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру», і вона на даний час перебуває на відповідному обліку в Світловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області (далі-Відповідач).

27 липня 2016 року позивачка звернулася до Відповідача з письмовою заявою, до якої додала довідку прокуратури Кіровоградської області від 16 лютого 2016 року №18-127 вих.-16, відповідно до якої просила здійснити перерахунок її пенсії.

Розглянувши заяву позивача, 11 серпня 2016 року Відповідачем було надано відповідь №2707/02-25 про відмову в перерахунку пенсії, яке відповідачем обґрунтоване неможливістю здійснення перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з тих підстав, що згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, за 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Посилаючись на зазначений Закон, відповідач повідомив позивачу, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вказаними вище законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Крім того, в обґрунтування вказаного вище рішення, відповідач зазначив, що відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Встановлені у судовому засіданні фактичні обставини справи підтверджуються таким доказами:

-копією повідомлення відповідача №2707/02-25 від 11 серпня 2016 року про відмову позивачці у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру»;

-копією довідки прокуратури Кіровоградської області від 16 лютого 2016 року, № 18-127 вих. - 16, про заробітну плату на посаді старшого прокурора Світловодського міжрайпрокурора, з якої позивачці призначена пенсія, встановлена з 01.12.2015 р., на підставі постанови КМ України від 09.12.2015 р., № 1013, для обчислення пенсії складає 8644,34 грн.;

-копією пенсійного посвідчення позивача.

З доводами відповідача про відмову в перерахунку пенсії позивачці суд не може погодитися з таких підстав.

Так, відповідно до ст.1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 46 Конституції України).

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 50 - 1 Закону України «Про прокуратуру», (у редакції Закону України від 08 липня 2011 року №3668-У1), який був чинним на день оформлення позивачу пенсії за вислугу років - у вересні 2012 року, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років не залежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої щомісячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на два відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Згідно з цим же Законом (ст. 50-1) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76 від 28.12.2014 р. було внесено зміни до ст. 50? Закону України «Про прокуратуру», якою встановлено, що пенсія прокурорам і слідчим призначається в розмірі 60% від суми місячної заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 50? Закону України «Про прокуратуру», в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, також було встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, на час набрання чинності Закону України № 76 від 28.12.2014 р. позивачу вже було призначено пенсію в розмірі 80% від заробітної плати на підставі ст. 50? Закон України «Про прокуратуру», що відповідач не заперечував.

Відповідачем на звернення позивача, у перерахунку розміру призначеної пенсії, виходячи від суми заробітку працівника за відповідною посадою, було відмовлено.

З огляду на вищенаведені обставини та правові норми, суд приходить до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 76 від 28.12.2014 р. зміни до статті 50? Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50? Закону № 1789-ХІІ.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України ( ст. 64 Конституції України).

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій (далі - Рішення № 5-рп/2002)).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях врегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов'язки і відповідальність.

Також у цьому ж Рішенні зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

Враховуючи вищенаведені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір та порядок перерахунку пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 10.12.2013р. у справі № 21-420а13.

Таким чином, так як відбулася зміна у розмірі заробітної плати працівників прокуратури, відповідно до постанови КМ України № 1013 від 09.12.2015 року, перерахунок розміру призначеної у вересні 2012 року пенсії позивачу повинен відбутися виходячи із приписів ст. 50? Закону України «Про прокуратуру», що діяла на час призначення пенсії, а саме: призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З встановлених фактичних обставин справи вбачається протиправність дій відповідача в частині відмови позивачу в перерахунку пенсії, оскільки пенсія позивачу була призначена у вересні 2012 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, який обмежує граничний розмір пенсії позивача.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач діяв у порушення ст.19 Конституції України та наведених норм права, що встановлюють порядок обрахування пенсії працівнику прокуратури, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Розподіл судових витрат провести відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 17, 71, 89, 92, 94, 98, 158-163, 167, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Світловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій і рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Світловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 08 липня 2011 року №3668-У1), на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 16 лютого 2016 року №18-127 вих.-16 про заробітну плату з розрахунку 80% із середнього заробітку;

Зобов'язати Світловодське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання та реєстраційного обліку: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) за вислугу років, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 08 липня 2011 року №3668-У1), на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 16 лютого 2016 року №18-127 вих.-16 про заробіток для перерахунку пенсії, в розмірі 80% від суми заробітку за відповідною посадою та здійснити виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений під час зверненням до суду судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частин постанови відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.С. Мельничик