Справа № 489/2474/16-а
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/489/146/2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 вересня 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інгульського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просив про визнання протиправними дій щодо оформлення відносно нього протоколу серії АА № 264820 від 28.04.2016 р. про вчинення адміністративного правопорушення.

Вказував на те, що 26.04.2016 р. він мав намір відвідати свого малолітнього сина ОСОБА_3, який на теперішній час проживає разом із матір'ю (колишньою дружиною позивача). Однак, оскільки в позивача з дружиною після припинення подружніх відносин склались неприязні стосунки, коли позивач приїхав до сина дружина почала ображати його нецензурною лайкою, погрожувала перешкоджати позивачу у зустрічах з дитиною, звернутись до правоохоронних органів тощо. В зв'язку зі вказаними діями дружини позивач залишив місце її проживання з метою уникнути сварки.

Проте, 28.04.2016 р. ОСОБА_2 було викликано до Інгульського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області, де інспектором поліції ОСОБА_4 було складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, оскільки останній начебто вчинив сварку та висловлювався на адресу дружини нецензурною лайкою, що не відповідає дійсним обставинам, на твердження позивача.

Крім того ОСОБА_2 вважає, що при складенні даного протоколу інспектор порушив вимоги діючого законодавства, оскільки не зазначив, за якою саме частиною статті 173-2 КУпАП його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності, в чому саме полягали його неправомірні дії та які в зв'язку з цим наступили негативні наслідки, не врахував пояснення позивача та свідка, про якого він зазначав. Крім того позивач заперечує саму можливість вчинення ним насильства у сім'ї щодо своєї колишньої дружини, оскільки вони протягом тривалого часу не ведуть спільного господарства, разом не проживають і не складають сім'ю в розумінні Сімейного кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав.

Представник відповідача УПП м. Миколаєва в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебули в зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Подружні відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 припинені, вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. На теперішній час неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом із своєю матір'ю.

26.04.2016 р. позивач ОСОБА_2, маючи намір відвідати свого малолітнього сина ОСОБА_3, який на теперішній час проживає разом із матір'ю, з'явився за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, оскільки в позивача з дружиною після припинення подружніх відносин склались неприязні стосунки, коли позивач приїхав до сина сталась сварка за участі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 З метою уникнення конфлікту, як зазначає позивач, він залишив місце проживання колишньої дружини.

28.04.2016 р. ОСОБА_6 було викликано до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, де відносно нього м.лт. ОСОБА_4 було складено Протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 264820.

Позивач з протоколом про адміністративне правопорушення був ознайомлений, ним протокол підписаний.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України передбачено відповідальність та стягнення за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Частиною другою зазначеної статті передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, про що робиться відмітка в протоколі.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що дії інспектора поліції ОСОБА_4 зі складання вищевказаного протоколу відносно нього є протиправними, оскільки, його складено з порушенням процесуального порядку оформлення адміністративного правопорушення, обставини викладені в ньому, не відповідають дійсності.

Так позивач посилається на те, що він не є особою, винною у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідно помилковим є складання протоколу саме відносно нього. Зазначає про те, що обставини, викладені в протоколі, не відповідають дійсності, сварку за адресою проживання своєї дружини він не вчиняв, нецензурною лайкою в її адресу не висловлювався. Вказував інспектору на докази, які можуть підтвердити його невинуватість у вчиненні правопорушення (покази свідка), проте його пояснення не були враховані інспектором, відповідно не в повному обсязі досліджено всі обставини справи.

Крім того ОСОБА_2 посилається на те, що він не міг вчинити насилля в сім'ї, оскільки він та його дружина проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають взаємних прав та обов'язків та відповідно не складають сім'ю.

Проте такі доводи позивача не можуть бути прийняті судом до уваги, на підтвердження протиправності самого факту складання протоколу, оскільки протокол лише фіксує наявність правопорушення.

Протокол - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП. Протокол у справі про адміністративне правопорушення не є рішенням посадової особи, а лише виступає джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 18 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для запобігання та припинення насильства в сім'ї.

У відповідності до положень ст. 254 КУпАП Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

При цьому протокол про адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку, відповідно до ст. 255 КУпАП, складають уповноважені посадові особи ОВС (зокрема за ст. 173-2).

Водночас згідно ст. 221 КУпАП розгляд справ за ст. 173-2 КУпАП віднесено до компетенції районних, районних у містах, міських та міськрайонних судів.

Згідно ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскаржень його рішень, дій чи бездіяльності. При цьому рішенням у справі про адміністративне правопорушення є постанова, а не протокол.

Відтак обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, які на переконання позивача встановлюють його вину у скоєнні правопорушення, в подальшому повинні бути встановлені чи спростовані при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.

Відомості про те, що на теперішній час на розгляді в суді знаходиться справа про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі ст. 173-2 - відсутні.

Відповідно посилання позивача на протиправність дій інспектора поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що оскаржуваний протокол лише фіксує факт скоєння адміністративного правопорушення і не є рішенням про притягнення особи до відповідальності, а інспектор поліції, при складанні протоколу, діяв в межах своїх повноважень, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 99, 102, 122, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст. 173-2, 221, 254, 256 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Інгульського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області про визнання дій протиправними - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання її копії.

Суддя : Н.С.Тихонова