Справа № 804/1766/16
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2016 р. Справа № 804/1766/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПавловського Д. П.
при секретаріВоробйовій П.В.
представника позивача представника відповідача представника відповідача Дехтярьова Д.В. Костиркіної А.О. Головко С.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «СТОЙТЕКСТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТРАЛ» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «СТОЙТЕКСТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТРАЛ», в якому просить:
Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на ст. ст. 198, 201 Податкового кодексу України порушенням відповідачем вимог чинного законодавства при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. При цьому позивач зазначає, що факт реального здійснення господарської операції підтверджуються відповідними первинними документами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, засвідчують факт реальної поставки товарів.
В судове засідання з'явися представник позивача та представники відповідача.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представники відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечували, зазначивши, що перевірка була проведена з дотриманням вимог чинного законодавства. Документальне підтвердження проведених господарських операцій з вищезазначеними підприємствами відповідач не визнав, вважаючи, що оскільки фактично здійснення господарських операцій не було, то надані до перевірки документи, не можуть вважатися первинними для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх оформлених реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. За твердженнями відповідача діяльність підприємства була спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з отриманням податкової вигоди.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
За результатами перевірки складено акт № 181/04-07-22-01/34124403 від 05.02.2016 року.
Перевіркою встановлено, що ТОВ Нікопрогресбуд» протягом листопада 2015 року мало взаємовідносини із суб'єктами господарювання - постачальниками з приводу придбання товарів (робіт/послуг) на підставі наступних господарських договорів:
З урахуванням обставин, які викладені в акті перевірки № 181/04-07-22-01/34124403 від 05.02.2016 року відповідачем зроблено висновок про нереальність господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» та ТОВ «Містрал», ТОВ «Стройтекст», ТОВ «Требл Компані» за листопад 2015 року, встановлено відсутність об'єктів оподаткування по ланцюгу постачання до підприємств-споживачів ПП «НВФ «МЕТАЛ ІНВЕСТ» за листопад 2015 року та в частині передплати за жовтень 2015 року, ТОВ «ЛАГРАНД ПОСТАЧ» за грудень 2015 року у зв'язку з наступним.
Стосовно взаємовідносин ТОВ «СТРОЙТЕКС» та позивача податковим органом зроблено висновок про нереальність господарських операцій у зв'язку з тим, що відповідно даних електронної звітності виявлена недостатня кількість працівників, необхідних для виконання зобов'язань по договорам; згідно додатку 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» та даних ЄРПН фірма-контрагент не придбала товарів/послуг, реалізованих в подальшому на адресу позивача, основний вид діяльності не співпадає із наданими/придбаними товарами чи послугами.
Щодо взаємовідносин ТОВ «Містрал» та позивача податковим органом зроблено висновок про нереальність господарських операцій у зв'язку з тим, що в ТТН не міститься інформація щодо операцій навантаження та розвантаження, відповідно даних електронної звітності виявлена недостатня кількість працівників необхідних для виконання зобов'язань по договорам; основний вид діяльності не співпадає із наданими/придбаними товарами чи послугами; згідно додатку 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» та даних ЄРПН фірма-контрагент не придбала товарів/послуг, реалізованих в подальшому на адресу позивача, тобто не встановлено виробника та легального джерела надходження ТМЦ, не встановлено виробника/постачальника ТМЦ, які ТОВ «Містрал» реалізував в подальшому позивачу.
Щодо взаємовідносин ТОВ «Містрал» та позивача податковим органом зроблено висновок про нереальність господарських операцій у зв'язку з тим, що в ТТН не міститься інформація щодо операцій навантаження та розвантаження, відповідно даних електронної звітності виявлена недостатня кількість працівників, необхідних для виконання зобов'язань по договорам; згідно додатку 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» та даних ЄРПН фірма-контрагент не придбала товарів/послуг, реалізованих в подальшому на адресу позивача, тобто не встановлено виробника та легального джерела надходження ТМЦ, основний вид діяльності не співпадає із наданими/придбаними товарами чи послугами; не встановлено виробника/постачальника ТМЦ, які ТОВ «Требл Компані» реалізував в подальшому позивачу.
Такі висновки зроблені податковим органом на підставі даних комп'ютерних автоматизованих інформаційних систем: підсистеми «Аналітична система», зокрема І Автоматизована система результатів співставлення», «Реєстраційні дані платника податків», «Податкова звітність», підсистема «Обробка ПЗ та платежів» АІС «Податковий блок», підсистема «Реєстр податкових накладних» АІС «Архів податкової звітності», АІС «Податки» на підставі первинних бухгалтерських документів, наданих на перевірку позивачем.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI встановлено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
За змістом п. 78.1. ст. 78 документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності обставин, вичерпний перелік яких зазначено у вказаному пункті, зокрема, такої обставини, як те, що за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Підпунктом 20.1.6 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби мають право для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом.
Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 78.1.1 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється зокрема, якщо контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
У відповідності зі ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Підпунктом 20.1.6 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби мають право для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом.
Як вбачається із змісту акту перевірки від № 181/04-07-22-01/34124403 від 05.02.2016 року позапланова виїзна перевірка позивача була проведена на підставі наказу відповідача № 1078 від 30.12.2015 року.
Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Аналіз вищевикладених норм податкового законодавства показує, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання послуг із метою їх використання в господарській діяльності. Тому податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтвердженні належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «СТРОЙТЕКС» укладено договір підряду на виконання ремонтно-будівельних робіт №68 від 10.08.2015 року, договір поставки №74/05/15 від 20.05.2015 року, договір поставки №73/05/15 від 20.05.2015 року.
На виконання умов договору поставки №74/05/15 від 20.05.2015 року між позивачем та ТОВ «СТРОЙТЕКС» було надано наступні документи: копія договірної ціни на газопостачання внутрішнє на об'єкті «Будівництво цеху переробки шламу» здійснюване в 2015 році на 1 арк., копія локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 на 17 арк., копія локального кошторису на будівельні роботи №2-1-2 на 3 арк., копія підсумкової відомості ресурсів на 3 арк., копія загальновиробничих витрат до об'єкта 2-1 (будівництво цеху переробки шламів) на 1 арк., копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрат за листопад 2015 рік на 1 арк., копія Акту №1 приймання виконаних будівельних робот за листопад 2015 рік на 13 арк., копія підсумкової відомості ресурсів на будівництво цеху переробки шламів (витрати по факту) на 3 арк., копія розрахунку загальновиробничих витрат до Акту КБ-2в№1 (будівництво цеху та переробки шламів) на 1 арк.
На виконання умов договору поставки №73/05/15 від 20.05.2015 року між позивачем та ТОВ «СТРОЙТЕКС» було надано наступні документи: копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрат за листопад 2015 рік на 1 арк., копія Акту №6 приймання виконаних будівельних робот за листопад 2015 рік на 4 арк., копія підсумкової відомості ресурсів на будівництво цеху переробки шламів (витрати по факту) на 2 арк., копія розрахунку загальновиробничих витрат до Акту КБ-2в№6 (будівництво цеху та переробки шламів) на 1 арк., копія договірної ціни на будівництво цеху переробки шламів. Благоустрій 2 етап, здійснюване в 2015 році на 1 арк., копія локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1/6 на Благоустрій 2 етап (Будівництво цеху переробки шламів) на 4 арк., копія підсумкової відомості ресурсів до локального кошторису №2-1-1/6. Благоустрій 2 етап на 2 арк., копія загальновиробничих витрат до об'єкту 2-1 (будівництво цеху переробки шламів) на 1 арк.
Також між позивачем та ТОВ «Містрал» було укладено договір поставки №31/02 від 18.11.2015 року, на виконання умов якого було надано наступні документи: копія видаткової накладної №269 від 30.11.2015 року на 1 арк., копія товарно-транспортної накладної №269 від 30.11.2015 року на 2 арк., рахунки на оплату, податкові накладні та платіжні доручення.
Також між позивачем та ТОВ «Містрал» було укладено договір поставки №27/02 від 10.11.2015 року, на виконання умов якого було надано копію видаткової накладної №268 від 30.11.2015 року на 1 арк.
Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) -податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, визначені в п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Відповідно до 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Пунктами 11.5 - 11.7 Правил оформлення документів на перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 встановлено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику. У тих випадках, коли в товарно-транспортній накладній немає можливості перерахувати всі найменування вантажу, підготовленого для перевезення, до такої накладної Замовник додає документ довільної форми з обов'язковим зазначенням відомостей про вантаж (графи 1-10 товарно-транспортної накладної). У цих випадках в товарно-транспортній накладній зазначається, що до неї додається як товарний розділ документ, без якого товарно-транспортна накладна вважається недійсною і не може використовуватись для розрахунків із Замовником.
Крім того, наявність окремих недоліків у складенні первинних документів у разі, якщо вони не перешкоджають ідентифікації учасників операції та встановленню її змісту, не може бути підставою для висновку про недійсність таких документів.
Так само наявність недоліків товарно-транспортної накладної не є беззаперечним доказом безтоварності операцій з поставки товарів. Адже товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи.
Документи, на які посилається податкова у своєму акті перевірки є первинними документами в розумінні закону, які належить складати для даного виду господарських операцій.
Таким чином, обставини, наведені відповідачем у акті перевірки, є недостатніми для висновку про наявність підстав для того, щоб вважати, що операції з вказаним контрагентом позивача не спричиняють реального настання правових наслідків, і відповідно для нарахування податкових зобов'язань та штрафних санкцій.
Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Данні документів наданих позивачем, які підтверджують проведення господарських операцій не спростовані, а доводи відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись ст. ст. 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 22 серпня 2016 року

Суддя Д.П. Павловський