Справа № 826/12238/14
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2016 року м. Київ К/800/11033/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.,

Суддів Кошіля В.В.,

Степашка О.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.10.2014

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015

у справі № 826/12238/14

за позовом ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.10.2014, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 09.04.2014 № НОМЕР_1.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 09.04.2014 згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України, відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з земельного податку в сумі 5207,34 грн.

При прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач виходив з того, що ОСОБА_2 на праві власності належить частина нежитлового приміщення загальною площею 236,1 кв. м., а тому в силу приписів п.286.6 ст.286 та п.287.8 ст.287 ПК України він, як власник нежитлового приміщення зобов'язаний сплачувати земельний податок за площі під таким приміщенням з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Статтею 270 вказаного Кодексу визначено, що об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності. У п.286.1 ст.286 ПК України закріплено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно із п.287.1 ст.287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Пунктом 287.6 статті 287 ПК України встановлено, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

З матеріалів справи, а саме з копії договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 25.12.2002 та копії реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 16.01.2004 вбачається, що позивачу на праві приватної власності належать нежилі приміщення загальною площею 236,1 кв.м. - 29/100 частин від нежилих приміщень в будинку, який розташований в м. Києві по вул. Зоологічній, 6, про що 16.01.2004 внесено запис в реєстраційну книгу №12п-209 за реєстровим №1735п.

У відповідності із п.286.1 ст.286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.286.5 зазначеної статті нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 ПК України.

Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, органи державної податкової служби, яким для визначення розміру вказаного податку необхідно встановити базу оподаткування, наявність грошової оцінки землі, інші відомості для визначення суми податкового зобов'язання.

Так, відповідачем надано копію довідки про грошову оцінку частки земельної ділянки від 03.08.2001 №1286, виданої позивачу, в якій зазначена грошова оцінка частки земельної ділянки площею 175 кв. м.

Однак, як встановлено судами, вказана довідка складена до дати придбання позивачем та реєстрації прав власності на нежитлові приміщення, з даної довідки неможливо встановити правильність визначення площі земельної ділянки, з якої проведено розрахунок грошових зобов'язань у відповідному розмірі, оскільки немає даних щодо площі всієї земельної ділянки, на якій розташований будинок, немає даних щодо площі приміщень зазначеного будинку, що не дає можливості перевірити дотримання відповідачем вимог п.286.6 ст.286 ПК України та вірність розрахунку суми зобов'язання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що у податкового органу були відсутні підстави для нарахування позивачу грошового зобов'язання по сплаті земельного податку, визначеного спірним податковим повідомленням-рішенням від 09.04.2014 № НОМЕР_1.

Доводи, наведені скаржником в касаційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів, не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.10.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) В.В. Кошіль
(підпис) О.І. Степашко