Справа № 817/887/16
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 серпня 2016 р.Р і в н е 817/887/16
09год. 45хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М., сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник Меленчук І.В.,

третя особа на стороні відповідача: представник Немкович І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Прокуратури Рівненської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області
про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій , -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Прокуратури Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про визнання протиправними дій щодо ненарахування та невиплати заробітної плати в повному обсязі у сумі 101284,60 грн. за період з 15.07.2015 року по 01.02.2016 року включно відповідно до ст.ст. 81, 83 Закону України "Про прокуратуру", зобов'язання зробити перерахунок заробітної плати за період з 15.07.2015 року по 01.02.2016 року включно відповідно до ст.ст. 81, 83 Закону України "Про прокуратуру" та виплатити її в повному обсязі з урахуванням всіх передбачених надбавок, матеріальних допомог та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю. Пояснив суду на їх обґрунтування, що з 1984 року працює на різних посадах у прокуратурі Рівненської області та з 2014 року - на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області, з якої звільнений з 01.02.2016 року і в подальшому поновлений на підставі рішення суду. Позивач зазначає, що статтями 81, 83 Закону України "Про прокуратуру" визначено розмір заробітної плати прокурора та встановлено надбавки для працівників, які обіймають адміністративні посади. Позивач вважає, що йому невірно нараховано та виплачено заробітну плату за період з 15.07.2015 року по 01.02.2016 року без урахування вказаних розмірів, а у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31.05.2012 року №505. Просить позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Пояснила суду, що в силу Бюджетного кодексу України у прокуратури Рівненської області були відсутні правові підстави для нарахування і виплати позивачу заробітної плати, в розмірах, визначених статтями 81, 83 Закону України "Про прокуратуру", оскільки зміни до Постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31.05.2012 року №505 не вносились. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судовому засіданні надав пояснення, згідно яких орган казначейської служби здійснює розрахунково-касове обслуговування та не втручається у фінансування бюджетними установами виплат заробітної плати.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судом встановлено, що з 23.05.2014 року ОСОБА_1 працював на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області (а.с. 11-14).

Наказом прокуратури Рівненської області "Про звільнення ОСОБА_1" від 01.02.2016 року №139 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області та з органів прокуратури України з 01.02.2016 року у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури ні підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру", п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку (ст. 44 КЗпП України) (а.с. 10).

З наданої прокуратурою Рівненської області інформації вбачається, що заробітна плата ОСОБА_1 за період з 15.07.2015 року по 01.02.2016 року нараховувалась та виплачувалась, виходячи з посадового окладу, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31.05.2012 року №505 (а.с. 18-23, 113-115).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

З 15.07.2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII (надалі - Закон України №1697-VII), який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Відповідно до ч. 1 - ч. 5, ч. 7 ст. 81 Закону України №1697-VII, заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за:

1)вислугу років;

2)виконання обов'язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно:

з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат;

з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат;

з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора місцевої прокуратури з коефіцієнтом:

1)прокурора регіональної прокуратури - 1,2;

2)прокурора Генеральної прокуратури України - 1,3.

Посадові оклади прокурорів, які перебувають на адміністративних посадах, встановлюються у такому розмірі: керівника підрозділу регіональної прокуратури - 1,27-1,20 посадового окладу прокурора регіональної прокуратури.

Прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу.

Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 83 Закону України №1697-VII, після призначення на посаду прокурор, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується службовим житлом за місцем знаходження прокуратури. Прокурор та члени його сім'ї користуються в установленому порядку безоплатним медичним обслуговуванням у державних закладах охорони здоров'я. Члени сім'ї прокурора, які проживають разом з ним, обслуговуються у тих медичних закладах, що й прокурор. Прокурору може надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати прокурора. На військовослужбовців військової прокуратури поширюються усі передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та іншими законодавчими актами про військову службу соціальні і правові гарантії.

При цьому, частиною 9 статті 81 Закону України №1697-VII передбачено, що фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 89 Закону України №1697-VII встановлено, що фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України.

Статтею 90 Закону України №1697-VII визначено, що фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Відповідно до п. 13 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Закону України №1697-VII Кабінет Міністрів України зобов'язано: у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Згідно з п. 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 року №80-VII, норми частини другої статті 33, статті 81 Закону України "Про прокуратуру" (Голос України, 25.10.2014, №206) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 11 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 року №928-VIII передбачено, що норми частини другої статті 33, статті 81 Закону України "Про прокуратуру" (Голос України, 25.10.2014, №206) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та бюджету Фонду соціального страхування України.

Протягом періоду з 15.07.2015 року по 01.02.2016 року Кабінетом Міністрів України окремих нормативно-правових актів щодо визначення розміру заробітної плати прокурора на рівні, визначеному статтею 81 Закону України №1697-VII, не приймалось.

Зокрема, Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31.05.2012 року №505 затверджено схему посадових окладів працівників органів прокуратури, який у відповідності до додатку 2, для начальника відділу прокуратури області складає 2274-2357 грн./міс.

Пунктами 2, 6 даної Постанови керівникам органів прокуратури надано право у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів та інші виплати. Видатки, пов'язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на отримання органів прокуратури.

У свою чергу, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Таким чином, у визначений законом строк Кабінет Міністрів України не виконав обов'язок, покладений на нього пунктом 13 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Закону України №1697-VII щодо приведення нормативно-правових актів у відповідність із цим законом.

Тому, у відповідача, як у розпорядника бюджетних коштів, були відсутні правові підстави для нарахування і виплати позивачу заробітної плати за період з 15.07.2015 року по 01.02.2016 року поза межами видатків, передбачених Державним бюджетом України та у розмірах інших, ніж встановлені Кабінетом Міністрів України у Постанові "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31.05.2012 року №505.

Судом також досліджено, що відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу заробітної плати діяв у межах видатків, передбачених власним кошторисом (а.с. 105-111).

За змістом частин 1-2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що позивачем не наведено достатніх доводів та не надано належних і допустимих доказів на обґрунтування позовних вимог, тому у їх задоволенні суд відмовляє повністю.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позивачу - ОСОБА_1 в задоволенні позову до Прокуратури Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.