Справа № 242/3835/16-а
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №242/3835/16-а
Провадження №2-а/242/125/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сорока Т.О., за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засідання позовну заяву ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області про зобовязання зарахувати до пільгового стажу періоди роботи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 17.08.2016 р. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області про зобовязання зарахувати до пільгового стажу періоди роботи. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що він 31.03.2016 року звернувся до Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області із заявою від № 714 про призначення пенсії у відповідності з вимогами п «А» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпеченні». Заява була розглянута відповідачем і було прийнято рішення від 05.04.2016 року про відмову в призначенні пенсії через відсутність у нього необхідного пільгового стажу роботи. В рішенні УПФУ в м. Селидове Донецької області про відмову в призначенні пенсії, вказано його страховий стаж складає 21 рік 08 місяців 23 дні, стаж пільгової роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах складає 09 років 08 місяці 16 днів. Під час обчислення його пільгового стажу роботи, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідачем не було зараховано період роботи з 11.06.1998 року по 31.10.1998 року на ЗАТ «Вуглевудобуток» у звязку з відсутністю пільгової довідки. Просить суд визнати дії УПФУ в м. Селидове по відмові в призначені пенсії протиправними та скасувати рішення УПФУ м. Селидове від 05.04.2016 року; зобовязати відповідача повторно розглянути його заяву від 31.03.2016 року № 714 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з зарахуванням періоду роботи з 11.06.1998 року по 31.10.1998 року на ЗАТ «Вуглевудобуток» до пільгового стажу відповідно до п. «А» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутність.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, до суду надано письмові заперечення в яких вказано, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, 31.03.2016 року звернувся до УПФУ м. Селидове Донецької області з заявою від № 714 про призначення пенсії у відповідності з вимогами п «А» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпеченні». Страховий стаж ОСОБА_2 складає 21 рік 08 місяців 23 днів, стаж на пільгових роботах за списком № 1 складає 09 років 08 місяців 16 дні. Наявність такого стажу обумовлена тим, що до пільгового стажу позивача не було зараховано період роботи з 11.06.1998 року по 31.10.1998 року на ЗАТ «Вуглевудобуток» через відсутність пільгової довідки про роботи та наказів про атестацію. Просить суд відмовити в задоволені позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, встановив наступне.

Згідно рішення УПФУ в м. Селидове Донецької області від 31.03.2016 року ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії відповідно до п. «А» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років.

Перевіривши доводи позову та заперечень проти нього, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з позиції відповідності їх вимогам щодо належності та допустимості, зясувавши всі обставини у справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов є таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обовязком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. У разі невідповідальності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Постановою КМУ від 12.06.1993 р. № 637 прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якому в п. 1.2 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Відповідно до трудової книжки серія БТ-ІІ № 2144490, ОСОБА_2 11.06.1998 року був прийнятий на ЗАТ «Вуглевудобуток» підземним електрослюсарем 5 розряду з повним робочим днем під землею. 31.10.1998 року його звільнено за ст. 36 п. 5 КЗпП у звязку з переведенням на підприємство «шахта Новогродівська».

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Факт пільгової роботи позивача на ЗАТ «Вуглевудобуток» також підтверджується архівною довідкою № 28 від 22.03.2016 року, виданої архівним відділом Новогродівської міської ради.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоровя працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відповідно до п. 6 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року Працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

Суд звертає увагу, що підприємство ЗАТ «Вуглевудобуток» здійснювало діяльність з видобутку вугілля в межах підприємства шахта № 2 «Новогродівська», яке в свою чергу здійснювало атестацію робочих місць.

Як вбачається з наказу № 207 від 1995 року, шахтою № 2 «Новогродівська» було здійснено атестацію робочих місць, зокрема і посади електрослюсаря підземного.

Статтею 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, обґрунтованими доводи позивача про те, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу за Списком № 1 період його роботи з 11.06.1998 року по 31.10.1998 року на ЗАТ «Вуглевудобуток», що підтверджується записами трудової книжки ОСОБА_2, в звязку з чим рішення УПФУ в м. Селидове від 05.04.2016 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 21, 22, 43, 46 Конституції України, ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 99, 100, 102, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області про зобовязання зарахувати до пільгового стажу періоди роботи - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 05.04..2016 року Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області про відмову у призначені пенсії ОСОБА_2.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 31.03.2016 р. № 714 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням періоду роботи з 11.06.1998 року по 31.10.1998 року на ЗАТ «Вуглевудобуток» в якості підземного електрослюсаря 5 розряду з повним робочим днем під землею на дільниці підготовчих робіт до пільгового стажу відповідно до записів в трудовій книжці.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя