Справа № 2а-673/08/1370
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

6 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Прокопенка О.Б.,

суддів: Гриціва М.І., Маринченка В.Л., -

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2016 року в адміністративній справі за його позовом до Служби безпеки України, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Генеральної прокуратури України про визнання протиправними дій, скасування наказів, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 1 червня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року, у задоволенні частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовив.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2016 року вказані рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення грошового забезпечення за період з грудня 2007 року по вересень 2008 року з урахуванням встановленого індексу інфляції скасовано, справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд. В решті судові рішення залишено без зміни.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду касаційної інстанції, ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із заявою про її перегляд в частині відмови в задоволенні позовних вимог з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

У заяві ОСОБА_2 посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції Дисциплінарного статуту Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-ХІV та Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 7 листопада 2001 року № 1053/2001.

На обґрунтування заяви додано копії рішень Вищого адміністративного суду України від 28 лютого 2012 року (справа № К-5097/10), 18 квітня, 5 вересня, 19 листопада 2013 року (справи №№ К/9991/64585/12, К-44883/09-С, К/800/45922/13 відповідно), 16 січня, 4 березня, 1 квітня, 13 листопада, 11 грудня 2014 року (справи №№ К/800/43637/13, К/800/4001/13, К/800/56424/13, К/800/58270/13, К/800/55526/13 відповідно), 30 червня, 27 серпня, 24 вересня, 10 листопада, 17 грудня 2015 року (справи №№ К/800/23948/13, К/800/36855/14, К/800/21836/15, К/800/15283/14, К/800/16026/15 відповідно), 21 січня 2016 року (справа № К/800/20750/15) які, на думку позивача, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 237 КАС заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана, зокрема, з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Проте судові рішення Вищого адміністративного суду України від 1 квітня, 11 грудня 2014 року, 30 червня, 17 грудня 2015 року та 21 січня 2016 року (справи №№ К/800/56424/13, К/800/55526/13, К/800/23948/13, К/800/16026/15, К/800/20750/15 відповідно), на які заявник посилається як на підставу для перегляду ухвали касаційного суду від 15 березня 2016 року, не можна вважати такими, що дають підстави для допуску справи до провадження та перегляду її Верховним Судом України, оскільки Вищий адміністративний суд України вказаними рішеннями рішення судів попередніх інстанцій скасував, а справи направив на новий розгляд до судів першої інстанції.

Аналіз рішень касаційного суду від 28 лютого 2012 року, 18 квітня, 5 вересня, 19 листопада 2013 року, 16 січня, 4 березня, 13 листопада 2014 року, 27 серпня, 24 вересня, 10 листопада 2015 року (справи №№ К-5097/10, К/9991/64585/12, К-44883/09-С, К/800/45922/13, К/800/43637/13, К/800/4001/13, К/800/58270/13, К/800/36855/14, К/800/21836/15, К/800/15283/14 відповідно), також наданих на порівняння, не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

Як убачається із самої заяви, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків касаційного суду у цій справі фактично зводяться до правової оцінки обставин у справі та дослідження доказів. Відповідно до статті 235 КАС Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Зазначене не дає підстави для висновку про обґрунтованість поданої позивачем заяви.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах України Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_2 до Служби безпеки України, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Генеральної прокуратури України про визнання протиправними дій, скасування наказів, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди; за заявою позивача про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.Б. Прокопенко
Судді: М.І. Гриців
В.Л. Маринченко