Справа № 815/3172/16
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3172/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання Мураховська А.І.

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю)

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень: № від 17 червня 2016 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 11 949 579, 00 грн., з яких 7 966 386, 00 грн. - за податковим зобов'язанням та 3 983 193, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; № від 17 червня 2016 року про зменшення розміру від'ємного значення податку на додану вартість на 4 414 377, 00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив про те, що ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» з питань повноти формування від'ємного значення з податку на додану вартість за період березень 2016 року. На підставі висновків акту перевірки щодо порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 ПК України відповідачем прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.

Позивач не погоджується із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, прийнятим на підставі акту висновки якого, на його думку, не ґрунтуються на первинних документах, що надані до перевірки та базуються на припущеннях, які спростовуються наступним. Так, позивач вказує, що у періоді, який перевірявся між ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» та ТОВ «Ащан Білічі» укладено договір поставки сільськогосподарської продукції (насіння соняшника врожаю 2015 року). Вказаний договір є реальним та на його виконання сторонами оформлені усі необхідні первинні документи: видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні. Натомість висновки податкової про нереальність вказаної угоди обґрунтовуються відсутністю документів, які не є документами бухгалтерського або податкового обліку.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що відповідачем зроблено помилковий висновок про порушення ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» податкового законодавства, оскільки підприємством на підтвердження господарських відносин з контрагентами надано усі первинні документи, які підтверджують правомірність формування ним податкового кредиту.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав заперечення відповідно до яких зазначив, що за результатами позапланової перевірки ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» встановлено безпідставне формування податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «Ащан Білічі», що призвело до заниження податку на додану вартість. Вказані висновки відповідач мотивує тим, що позивачем віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ з придбання насіння соняшника у ТОВ «Ащан Білічі», однак до перевірки не було надано будь-яких відомостей щодо транспортування вказаного товару, документи складського обліку, карантинних сертифікатів, сертифікатів якості продукції. З огляду на зазначене, в акті перевірки зафіксовано факт не підтвердження реальності здійснення фінансово-господарської діяльності позивача з придбання товару у ТОВ «Ащан Білічі».

За таких обставин, оскаржені податкові повідомлення-рішення відповідач вважає обґрунтованими, прийнятими відповідно до положень чинного податкового законодавства, а також, встановлених за результатами перевірки порушень, у звязку із чим підстави для задоволення позову відсутні.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступні обставини та факти.

У період з 17 травня 2016 року по 23 травня 2016 року на підставі наказу ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 16 травня 2016 року №277 та згідно з пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України посадовими особами відповідача проведено позапланову виїзну документальну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» з питань повноти формування від'ємного значення з податку на додану вартість за період березень 2016 року.

За результатами перевірки складено ОСОБА_2 від 30 травня 2016 року №1755/15-54-14-01/19349403 «Про результати позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД», з питань повноти формування від'ємного значення з податку на додану вартість за період березень 2016 року» (а.с. 16-25, том 1).

Згідно висновків акту, перевіркою встановлено порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 ПК України в результаті чого встановлено: завищення рядка 19 Декларації «Від'ємне значення між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту» на суму 4 414 377 грн.; заниження рядка 18.1 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету» у загальній сумі 7 966 386, 00 грн., у т.ч. за березень 2016 року у сумі 7 966 386, 00 грн.

На підставі акту перевірки від 30 травня 2016 року №1755/15-54-14-01/19349403, а також згідно з п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, абз. 1 п. 123.1 ст. 123 ПК України, ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № від 17 червня 2016 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 11 949 579, 00 грн., з яких 7 966 386, 00 грн. - за податковим зобов'язанням та 3 983 193, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № від 17 червня 2016 року про зменшення розміру від'ємного значення податку на додану вартість на 4 414 377, 00 грн. (а.с. 26-27, том 1).

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування, як протиправних, з підстав наведених в адміністративному позові.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» проведено з питань повноти формування від'ємного значення з податку на додану вартість за період березень 2016 року, відповідно до пп. 78.1.8 п.78.1 ст. 78 ПК України.

Так, згідно з пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від'ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Згідно із даними податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за березень 2016 року у ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» становить 4 414 377, 00 грн.

Перевіркою встановлено, що у перевіряємий період позивачем віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ з придбання насіння соняшника у ТОВ «Ащан Білічі» (). Однак, згідно висновків по акту перевірки, за результатами вказаних фінансово-господарських взаємовідносин позивачем завищено податковий кредит за березень 2016 року на суму у розмірі 12 380 763, 00 грн.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Так, судом встановлено, що між ТОВ «Ашан Білічі» (Постачальник) та ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» (Покупець) укладено Договір поставки №01/03/2016-МЮ від 01 березня 2016 року, за умовами якого Продавець зобов'язувався передати сільськогосподарську продукцію насіння соняшника врожаю 2015 року у кількості 6 000 тон(+/-10%), а Покупець зобов'язувався прийняти та сплатити вартість придбаного товару в порядку та на умовах, визначених цим договором. Ціна товару встановлюється в специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору. Строк передачі товару до 31.03.2016 року. Товар передається на умовах СРТ Кіровоградська область, смт. Голованівськ, вул. Матросова, 40 (а.с. 28-33, том 1).

На підтвердження товарності операцій по даному договору позивачем надано до суду належним чином завірені копії наступних документів: договору поставки №01/03/2016-МЮ від 01 березня 2016 року, специфікації №1 від 01 березня 2016 року, №2 від 25 березня 2016 року, №3 від 28 березня 2016 року, №4 від 30 березня 2016 року; видаткові накладні №132, №133 від 09 березня 2016 року, №№137, 138, 139, 140, 141 від 10 березня 2016 року, №№144, 145, 146 від 11 березня 2016 року, №№150, 151 від 14 березня 2016 року, №№153, 154, 155 від 15 березня 2016 року, №№206, 208, 209, 210, 211, 212, 213, 214, 215, 216, 217, 218, 219, 220, 221, 222, 223, 224, 225, 226, 227, 228, 229, 230-238, 241, 242, 244, 245, 246, 247, 248, 249 від 31 березня 2016 року; податкові накладні №№ 115, 146, 137, 142, 147, 152, 153, 150, 141, 140, 139, 143, 149, №144, 148, 136,151, 127, 129, 134,128, 135, 131, 133, 130, 132, 126, 145, 138, 120, 123, 124, 121, 119, 117, 116,125, 118 від 31 березня 2016 року, №№59, 60, 61 від 15 березня 2016 року, №№57, 58 від 14 березня 2016 року, №№51, 52, 53 від 11 березня 2016 року, №№46, 47, 48 від 10 березня 2016 року, №№44, 45 від 10 березня 2016 року, №№39, 40 від 09 березня 2016 року; платіжні доручення №№4085, 4086 від 25 березня 2016 року, №4108 від 28 березня 2016 року, №4125 від 29 березня 2016 року, №4136 від 30 березня 2016 року, №4141 від 31 березня 2016 року (а.с. 28-144, том 1).

Суми податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними ТОВ «Ашан Білічі», включені позивачем до складу податкового кредиту перевіряємого періоду, відображені у реєстрі отриманих податкових накладних ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД», які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларацій з податку на додану вартість за березень 2016 року.

Відповідно до умов договору поставки передача товару здійснювалась на умовах поставки СРТ Кіровоградська область, смт. Голованівськ, вул. Матросова, 40.

На підтвердження виконання умов договору щодо передачі товару, судом досліджено наявні в матеріалах справи копії товарно-транспортних накладних, згідно яких ТОВ «Ашан Білічі» здійснював відправлення вантажу (насіння соняшника) до пункту розвантаження: Кіровоградська область, смт. Голованівськ, вул. Матросова, 40, на адресу вантажоодержувача ТОВ «Відродження» по договору давальницької переробки з ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» (а.с. 174-250 том 1, а.с. 1-139 - том 2).

Також на підтвердження своєї позиції щодо реальності задекларованих поставок, позивачем надано до суду товарно-транспортні накладні, згідно яких ТОВ «Відродження» по договору давальницької переробки з ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» здійснював вже зворотнє відправлення (після переробки насіння соняшника) олії соняшникової.

Позивачем також надано до суду посвідчення про якість на рослинну олію та акти про придатність цистерн до наливу олії соняшникової, надіслані йому переробником насіння ТОВ «Відродження» (а.с. 140-166, том 1).

Проаналізувавши вищевказані первинні документи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вони підтверджують реальність операцій по договору поставки №01/03/2016-МЮ від 01 березня 2016 року та правомірність віднесення позивачем сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбання у ТОВ «Ашан Білічі» насіння соняшника, до податкового кредиту.

Порядок формування податкового кредиту визначено в розділі V Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду, згідно вимог п. 198.3 ст. 198 ПК України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності з п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Системний аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 січня 2011 року у справі № 21-37а10. Зокрема, Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України було зазначено, що податкова накладна, яка видається платником податку, що поставляє послуги, на вимогу їх отримувача, є підставою для нарахування податкового кредиту останнього лише за умови здійснення самої господарської операції.

Як вбачається з акту перевірки та матеріалів справи, при проведенні перевірки податковою були використані, надані позивачем документи, а саме: декларація з податку на додану вартість за березень 2016 року з додатками, податкові накладні з податкових зобовязань за березень 2016 року, податкові накладні з податкового кредиту за березень 2016 року, видаткові накладні з податкового кредиту за березень 2016 року, договори з покупцями, договори з постачальниками, оборотно-сальдові відомості рахунків 361, 631, 1531, картки рахунків 361, 631, платіжні доручення та ін. (арк. 8 акту перевірки).

Однак, податковою поставлено під сумнів реальність операцій за договором поставки №01/03/2016-МЮ від 01 березня 2016 року між позивачем та ТОВ «Ашан Білічі», оскільки до перевірки не надано відомостей щодо транспортування товару, документи складського обліку, карантинні сертифікати, сертифікати якості продукції тощо.

Під час судового розгляду справи, судом досліджувалось питання щодо умов передачі товару покупцю та встановлено, що товар поставлявся позивачу продавцем - ТОВ «Ашан Білічі» на умовах СРТ Кіровоградська область, смт. Голованівськ, вул. Матросова, 40, що підтверджується наданими до суду товарно-транспортними накладними.

Судом встановлено, що позивачем укладено договір на переробку давальницької сировини з ТОВ "Відродження", на адресу якого (Кіровоградська область, смт. Голованівськ, вул. Матросова, 40) ТОВ «Ашан Білічі» і поставляв, придбаний ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» товар.

Крім того, суд зазначає, що податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортної накладної, а Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, на які посилається податковий орган, не є законодавчим актом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку валових витрат та податкового кредиту.

Що стосується зауважень перевіряючих на відсутність сертифікатів якості та карантинних сертифікатів, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що вказані документи не є документами бухгалтерського та/або податкового обліку та не можуть підтверджувати або спростовувати товарність господарської операції.

Інших сумнівів щодо реальності укладеного між ТОВ «Ащан Білічі» (Постачальник) та ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» (Покупець) Договору поставки №01/03/2016-МЮ від 01 березня 2016 року в акті перевірки не викладено.

Так само в акті перевірки не йдеться про недоліки в роботі контрагента позивача - ТОВ «Ащан Білічі», не наведено податкової інформації, яка б ставила під сумнів можливість виконання укладеної з ним угоди.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши акт перевірки та враховуючи, що відповідачем не надано документів, які б підтверджували наявність фактів зазначених в акті перевірки, судом не встановлено доказів на підтвердження висновків податкової про порушення ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» вимог п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 ПК України та завищення від'ємного значення між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту на суму 4 414 377 грн., а також заниження грошового зобовязання з податку на додану вартість у березні 2016 року на 7 966 386, 00 грн.

Натомість, позивачем надані документи, що досліджувались судом та підтверджують здійснення ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» господарських операцій та правомірність формування ним податкового кредиту по постачальнику ТОВ «Ащан Білічі».

Крім того, судом встановлено, що видами господарської діяльності ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» є післяурожайна діяльність, оптова торгівля насінням, харчовими оліями та жирами, отже, придбання за договорами поставки насіння соняшника здійснено в межах господарської діяльності підприємства позивача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що податковою безпідставно збільшено ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» суму грошового зобовязання з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Ащан Білічі» за березень 2016 року, про що складені оскаржені податкові повідомлення-рішення.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 69, 71, 72, 86, 94, 158-163, 167, 254 КАС України, Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № від 17 червня 2016 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № від 17 червня 2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано судом 13 вересня 2016 року.

Суддя О.В. Глуханчук

.