Справа № 825/1278/16
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2016 року Чернігів Справа № 825/1278/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., суддів Поліщук Л.О., Падій В.В., за участі секретаря Мхитаряна В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом ОСОБА_1

до 1.Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області

2.Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про визнання протиправними та скасування постанови і приписів

за участю

представників сторін:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача 2 Репеха Т.А., довіреність від 12.07.2016 № 40-702-10/6702, -

В С Т А Н О В И В:

07.07.2016 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до 1. Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області (далі - УДАБІ у Чернігівській області), 2. Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просить суд визнати протиправними і скасувати приписи УДАБІ у Чернігівській області від 02.06.2016 № 64 про усунення виявлених порушень з вимогою в термін до 02.12.2016 подати декларацію про початок будівельних робіт в УДАБІ Чернігівської обл. та від 02.06.2016 № 65 про зупинення будівельних робіт по будівництву дачного будинку та господарської будівлі по АДРЕСА_1

Свої вимоги обґрунтовує тим, що винесені УДАБІ у Чернігівській області приписи та постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки відповідно до частини 2, 3 статті 32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва. Вважає, що на порушення зазначених норм УДАБІ у Чернігівській області самостійно присвоєно об'єкту будівництва ІІ категорію складності. Зазначив, що об'єктом будівництва є реконструкція будівлі колишньої лазні під дачний будинок в селі Чулатово Новгород-Сіверського району, але відповідач притяг позивача до відповідальності за виконання робіт без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт дачного будинку та господарської будівлі. Крім того, вважає строк давності щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем пропущено.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, оскільки при винесенні оскаржуваних припису та постанови УДАБІ у Чернігівській області діяло у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Представник УДАБІ у Чернігівській області у судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 02.06.2016 відповідачем, на підставі направлення від 27.05.2016 № 308 (виданого начальником УДАБІ у Чернігівській області на підставі наказу Держархбудінспекції від 08.09.2015 № 976 та відповідного звернення депутата районної ради) у присутності позивача проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм державних стандартів і правил на об'єкті: «Будівництво дачного будинку та господарської будівлі, АДРЕСА_1» (далі - об'єкт містобудування) під час якої встановлено та зафіксовано у відповідних процесуальних документах факт вчинення позивачем правопорушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, за яке спеціальними нормами матеріального права передбачена відповідальність.

За результатами перевірки складено акт від 02.06.2016 № 308 згідно висновків якого встановлено виконання будівельних робіт з будівництва дачного будинку більше 300 м кв. та господарської будівлі без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1 (а.с.18).

Також, 02.06.2016 представником УДАБІ у Чернігівській області було складено протокол про адміністративне правопорушення та приписи від 02.06.2016 № 64 про усунення виявлених порушень з вимогою в термін до 02.12.2016 подати декларацію про початок будівельних робіт в УДАБІ Чернігівської обл. та від 02.06.2016 № 65 про зупинення будівельних робіт по будівництву дачного будинку та господарської будівлі по АДРЕСА_1 (а.с.17, 16, 15).

Постановою від 07.06.2016 № 39 УДАБІ Чернігівської області накладено на позивача штраф в розмірі 6800,00 грн. (а.с. 19).

Вважаючи оскаржувані приписи та постанову протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, у відповідності до статті 1 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

У свою чергу, статтею 41 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон № 3038-VI) передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до статті 41 Закону № 3038-VI, постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 затверджений Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553).

Згідно пункту 1 Порядку № 553 здійснення державного архітектурно-будівельного контролю здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законом.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (згідно з пунктом 17 Порядку № 553).

У свою чергу, порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244 "Про затвердження Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" (далі - Порядок № 244).

Так, згідно з пунктом 2 Порядку № 244 справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядаються Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції). Накладати штраф від імені органів, визначених в абзацах другому - четвертому пункту 2, мають право, зокрема, головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі. Штрафи накладаються на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - суб'єкт містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, згідно пункту 9 Порядку № 244, є відповідний протокол, складений посадовою особою інспекції за результатами перевірки. Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інші матеріали подаються посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, уповноваженій розглядати справу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, з метою вирішення питання притягнення до відповідальності та накладення штрафу протягом трьох днів після його складення (пункт 15 Порядку № 244).

Відповідно до пунктів 16 та 22 Порядку № 244 справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи. За результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов, зокрема, постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з частиною 4 статті 26 Закону № 3038-VI встановлено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до пункту 7 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 № 557, під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва (у разі відсутності проектної документації) категорія складності таких об'єктів визначається, зокрема, органами державного архітектурно-будівельного контролю, зазначеними у статті 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Разом з тим, згідно з Настановою Національного стандарту України "Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва" ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013, до II категорії складності об'єктів будівництва відносяться об'єкти за класом наслідків (відповідальності) будинків, будівель, споруд, лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури СС 1, тобто ті, які можуть завдати небезпеку, зокрема, для здоров'я і життя людей, що постійно перебувають на них, кількістю 0-50 осіб (Таблиця А.1).

З аналізу положень наведених норм матеріального права та з урахуванням того, що станом на момент здійснення перевірки і на момент розгляду справи у суді, у позивача були відсутні: документ, що згідно законодавства посвідчував право власності (користування) позивача відповідною земельною ділянкою; проектна документація, можна дійти висновку, що такий об'єкт є самочинно збудованим і відповідачем в законний спосіб визначено його категорію складності, як ІІ-гу, а отже, доводи позивача в цій частині є необґрунтованими. При цьому, позивачем факти відсутності вищезазначених документів не заперечувались та під час розгляду справи не надавались.

Також, суд зазначає, що безпідставними є твердження позивача відносно того, що відповідачем, в процесуальних документах, невірно визначено назву об'єкта будівництва, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3.2 Розділу 3 ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", будівництво - нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва.

Пунктом 2 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 із змінами, визначено, що будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Положення наведених правових норм, а також такі документальні докази, як рішення Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 29.09.2009 (28 сесія 5 скликання) та рішення виконавчого комітету Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 24.12.2009 № 44, дають підстави вважати, що на момент проведення відповідної перевірки, позивачем виконувалися саме будівельні роботи з будівництва дачного будинку та господарської будівлі за вищевказаною адресою.

Згідно з частини 5 статті 26 Закону № 3038-VI, проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону № 3038-VI, замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Відповідно до частини 1, 2 статті 34 Закону № 3038-VI, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Отже, з викладеного вбачається, що будівництво об'єкта містобудування позивач здійснює тривало, без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт і на момент проведення перевірки будівництво вказаного об'єкта було незавершене.

Враховуючи встановлене, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Триваючим правопорушеннями, за яке передбачено накладення адміністративного стягнення є проступок, пов'язаний з тривалим, безперервним невиконанням обов'язку, передбаченого певною правовою нормою, який припиняється або виконанням установленого обов'язку, або притягненням винної особи до відповідальності, а тому, суд не приймає твердження позивача, що УДАБІ у Чернігівській області пропущено строк притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення.

Також, суд не приймає посилання позивача на ту обставину, що будівельні роботи проводилися ним у 2009, за наявності дозволу органу місцевого самоврядування на виготовлення проектно-кошторисної документації на об'єкт будівництва, оскільки проектну документацію на спірний об'єкт містобудування позивачем надано не було, а тому належних доказів початку будівництва ще у 2009 році позивачем не надано.

Крім того, відповідно до технічної характеристики будівель та споруд, роком спірного об'єкта визначено 2012, що підтверджується технічним паспортом (складений Новгород-Сіверським МБТІ станом на 14.12.2012).

За таких обставин та з урахуванням того, що оскаржувані позивачем приписи та постанова винесені відповідачем у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання останніх протиправними та такими, що підлягають скасуванню і задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, встановивши, на підставі досліджених доказів та їх правової оцінки, враховуючи ст. 19 Конституції України та ч. 1, 2 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя Ю.О. Скалозуб

Судді: Л.О. Поліщук

В.В. Падій