Справа № 523/8025/16-а
Суддя: Малиновський О. М.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/8025/16-а
Провадження №2-а/523/220/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2016 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М. ,

при секретарі - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 4-ої роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Бордусова Сергія Сергійовича, за участю третьої особи без самостійних вимог Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції - проскасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії ПС2№791354 від 31.03.2016р. про притягнення йогодо адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121КУпАП. Просить закрити адміністративне провадження у справі.

На думку позивача постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності, яку він оскаржує, була ухвалена інспектором з порушенням норм, які регулюють виниклі правовідносини. Позивач зазначає, що він керуючи транспортним засобом марки РеноЛоган, р/н НОМЕР_1, отримавши замовлення на перевезення пасажира зупинився за адресою: Північний ринок, магазин «Цитрус». Після чого, до його автомобіля під'їхала патрульна машина та інспектор патрульної служби не звертаючи уваги на його пояснення, що він виконує замовлення на перевезення пасажира, склав постанову про притягнення його до відповідальності за зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34.Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції вважав, що позовні вимоги є безпідставні та задоволенню не підлягають.

Інспектора патрульної поліції в судове засідання не з'явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Суд,заслухавши сторін, вивчивши адміністративну справу, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріалами справи встановлена, що інспектор патрульної поліції 4-ої роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі 31березня2016р., на вулиці Бочарова, 114/2в м. Одесі склав відносно ОСОБА_1 постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння порушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Підставою притягнення до адмінвідповідальності інспектором було зазначено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем маркиРено Логан,р/н НОМЕР_1,здійснив зупинку та стоянку по вулиці Бочарова, 114/2 в зоні дії дорожнього знаку 3.34 (зупинка заборонена), чим порушила п.п.8.4. Правил дорожнього руху.

Факт зупинки та стоянки в зоні дії дорожнього знаку 3.34 не оспорював і сам ОСОБА_1 та в судовому засіданні підтвердив, що він дійсно зупинився в зоні дії вказаного дорожнього знаку, проте вважав, що оскільки він виконує замовлення по перевезенню пасажира, на нього він не розповсюджується. Проте, з таким обґрунтуванням суд не погоджується з наступних підстав.

Так, дійсно дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, які здійснюють посадку і висадку пасажирів.

Діяльність таксі регулюється Законом України «Про автомобільний транспорт», зокрема ст. 1, яка визначає, що таксі - це легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Згідно п. 86 постанови КМУ № 176 від 18.02.1997р. про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, автомобільний перевізник, автомобільний самозайнятий перевізник, які здійснюють перевезення пасажирів та їх багажу на таксі, повинен дотримуватися вимог законодавства про автомобільний транспорт та захист прав споживачів. Для надання послуг таксі перевізники, автомобільні самозайняті перевізники повинні мати зареєстровані відповідно до законодавства транспортні засоби, відповідну ліцензію і ліцензійну картку на кожний автомобіль, обладнаний відповідно до встановлених технічних вимог.

Як було встановлено судом та зазначено ОСОБА_1 при здійсненні перевезення пасажира, яке мале місце 31.03.2016р. він, як самозайнята особа, не мав ліцензії і лецінзійної картки на автомобіль на якому здійснював перевезення пасажира, не є він і суб'єктом підприємницькою діяльності. Отже, посилання ОСОБА_1 на те, що при здійсненні ним зупинки та стоянки в зоні дії знаку 3.34 на нього не розповсюджуються є безпідставні та такі, що не заслуговують на увагу.

Представлений з боку позивача договір про надання інформаційних послуг від 05.01.2016р., заумовами якого ТОВ «ІТ.Сервіс»зобов'язалося надавати ОСОБА_1 інформаційні послугу з перевезення пасажирів, не може вважатися належним документом, який надає право на перевезення пасажирів самозайнятою особою у відповідність до вимог Законом України «Про автомобільний транспорт» та постанови КМУ №176 від 18.02.1997р.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більше як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних перехрестях, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів (ч.1 ст. 122 КУпАП).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Тобто, дії ОСОБА_1 по зупинці та стоянки автомобіля під його керування підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Проте, правильно виявивши порушення з боку ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, інспектор патрульної поліції Бордусов С.С.не правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 та притягнув винну особу за ч.1 ст. 121 КУпАП, яка не передбачає відповідальність за зупинку та стоянку не вустановленому місці. Наявність такого порушення є безумовною підставою для скасування постанови серії ПС2 № 791354 від 31.03.2016р.

Крім того, складаючи постанову про адміністративне правопорушення інспектором неправильно було встановлено місце вчинення порушення, так як адреса: м. Одеса, вул. Бочарова, 114/2 не існує.

Посилання представника третьої особи на те, що зазначені обставини є технічною помилкою суд до уваги не приймає. Більш того, на час розгляду справи, такі суперечності з боку відповідача не усунуті.

Разом з тим, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Даний спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,76,79,160,161,163171-2 КАС України, ст.ст.256,268,288,293 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ПС2№791354від 31березня2016р. щодо притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 ч.1 ст.121КУпАП.

В частині позовних вимог про закриття провадження у справі - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя -