Справа № 753/298/16-а
Суддя: Набудович І. О.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/298/16-а
провадження № 2-а/753/194/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Набудович І.О.

за участю секретаря Петрик А.В.

розглянувши в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві 6-ї роти 1-го батальйону Мерко Дмитра Миколайовича, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними дій інспектора та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати нечинною постанову, винесену інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві 6-ї роти 1-го батальйону Мерко Д.М. 10.12.2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП та встановити відсутність компетенції у інспектора вчиняти дії по притягненню до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи позивач уточнив вимоги адміністративного позову та просив: визнати незаконними дії інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві 6-ї роти 1-го батальйону Мерко Д.М., пов'язані з винесенням постанови у справі про адміністративне правопорушення від 10.12.2015 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП; скасувати постанову від 10.12.2015 року, яка складена на бланку серії ПСЗ № 100721. В обгрунтування позову посилався на те, що у постанові інспектора патрульної поліції Мерко Д.М. було зазначено, що 10.12.2015 року позивач, керуючи власним автомобілем НОМЕР_1 по б-ру Дружби Народів в м. Києві біля будинку № 35, здійснив рух по смузі для маршрутного транспортного засобу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Однак, інспектор не надав жодного доказу вчинення позивачем вказаного діяння у вказаний час та у вказаному місці. Крім того, відповідач позбавив позивача права скористатися правовою допомогою захисника, чим порушив положення ст. 278 КУпАП, а також, у порушення ч. 2 ст. 279 КУпАП, при розгляді справи інспектор не оголосив протокол про адміністративне правопорушення та не з'ясував питання, визначені ст. 280 КУпАП. Також зазначав про те, що станом на 10.12.2015 року жодна особа не набула статусу працівника поліції.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, в подальшому в судове засдіання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Відповідач в судовн заідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, в подальшому надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. В матеріалах справи містяться письмові заперечення третьої особи на адміністративний позов, в яких зазначено, що оскаржувана постанова є законною та скасуванню не підлягає, дії інспектора патрульної поліції Мерко Д.М. є законними, вчиненими в межах наданих йому законом повноважень.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

З матеріалів справи вбачається, що відносно позивача ОСОБА_2 10 грудня 2015 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві 6-ї роти 1-го батальйону Мерко Д.М. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, серія ПСЗ № 100721, згідно якої 10 грудня 2015 року о 15 год. 10 хв., ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Ssang Yong Rexton 270 XD д.н.з. НОМЕР_2 по б-ру Дружби Народів, 35 в м. Києві, здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 Кодексу про адміністративні правопорушення. На позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Правила ч. 1 п. 3 ст. 288 КУпАП гарантують позивачу право на оскарження рішення відповідача у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексам України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» у складі поліції функціонують, в тому числі, і патрульна поліція.

Згідно розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» щодо поліцейських підрозділів патрульної поліції в місті Києві цей Закон набирає чинності з дня його опублікування. Закон опубліковано 06 серпня 2015 року.

Положеннями ст. 23 вищевказаного Закону визначено обсяг повноважень поліції, згідно яких поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; живає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ч. 1 ст. 30 вказаного Закону поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача не складався.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частиною 3 ст. 122 КПАП України передбачена відповідальність, зокрема за зупинку та рух у смузі для маршрутних транспортних засобів.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

На підтвердження факту порушення позивачем ПДР України, у зв'язку з чим на останнього було накладено адміністративне стягнення, представником Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції надано доказ у вигляді відеозапису з нагрудних відеокамер патрульних поліцейських Мерко Д.М. та Корнєєва А.М., що міститься в матеріалах справи.

Натомість, позивач не переконав суд в обгрунтованості його доводів про можливе порушення інспектором патрульної служби положень закону, не спростував висновок інспектора про вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП, не навів доказів подання ним клопотань, зокрема, щодо необхідності скористатися правовою допомогою.

Також позивачем не обгрунтовано доводи позову щодо можливого порушення відповідачем вимог ст. 280 КУпАП, зокрема, які саме питання не з'ясовані відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про визнання незаконними дії інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві 6-ї роти 1-го батальйону Мерко Д.М. та скасування постанови від 10.12.2015 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 79, 160, 161, 167, 254 КАС України, на підставі ч. 3 ст. 122, 251, 258, 268, 280, 283, 284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві 6-ї роти 1-го батальйону Мерко Дмитра Миколайовича, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними дій інспектора та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.О. Набудович