Справа № 490/2479/16-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 вересня 2016 року м. Київ К/800/23908/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 24 травня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, про визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до ГУ державної казначейської служби в Миколаївській області, в якому просить суд постановити рішення про негайне виконання судового рішення за №1423/2471/2011 від 02.02.2015 року, яке набрало законної сили 10.02.2015 року згідно п.1 ч.1 ст.256 КАС України, в межах суму стягнення за один місяць, зобов'язати відповідача провести перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5.05.2011 року з урахуванням інфляції за період 2011 по 2016 р. з урахуванням 3 % річних від прострочення суми платежу та стягнути з відповідача на користь позивача 7382 грн. недоотриманої щорічної разової грошової допомоги до 05.05.2011 року з урахуванням інфляції за період 2011-2016 р., а також 3 % річних від простроченої суми.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою щодо виконання виконавчого листа Центрального районного суду м. Миколаєва виданого 18.02.2015 року по справі № 1423/2471/2011, який видано за рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.12.2012 року про стягнення з Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради 2172,00 грн. недоплаченої щорічної допомоги, яка виплачується до 05 травня за 2011 рік.

Після отримання вищевказаний виконавчий лист був наданий позивачем на виконання до Управління державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області.

Листом від 22.07.2014 року №10-01-08/1401 Управління державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області повідомило позивача про те, що подана ним заява з виконавчим листом надана до Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області 08.04.2014 року.

ОСОБА_1 було повідомлено про попередній розгляд його заяви та прийняття до виконання листом від 05.08.2015 року за вих. № 16-13/6753.

Вважаючи, невиконанням з боку відповідача судового рішення, ухваленого на його користь, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Суди відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходили з того, що виконавчий лист в установленому законом порядку прийнято на виконання в порядку черговості згідно п.47-50 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 з подальшимми змінами (далі - Порядок 845)

Безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих (п.48):

1) органом Казначейства:

документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником;

інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника;

2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Пунктом 48 Порядку 845 передбачено, що для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій) (п. 3 Порядку 845).

Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, суди прийшли до вірного висновку, що Управлінням державної казначейської служби вжиті передбачені діючим законодавством - в межах його повноважень - заходи щодо виконання виконавчого листа,а тому позовні вимоги не обґрунтовані та є такими, що не підлягають задоволенню.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 24 травня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, про визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.Ф. Мороз