Справа № 825/1176/16
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1176/16 Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі Рафальській І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України, Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації, управління соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства соціальної політики України, Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправним і скасування рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 28 квітня 2016 року № 97 та зобов`язання Міністерства соціальної політики України визнати за позивачем статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 липня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (далі Комісія) на засіданні 28 квітня 2016 року розглянула матеріали ОСОБА_1 щодо визначення йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. За наслідками розгляду поданих матеріалів Комісія прийняла рішення відмовити у визначенні статусу.

Підставою відмови відповідачі зазначають те, що ОСОБА_1 брав участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у період з 17 липня 1987 року по 24 вересня 1987 року у складі військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася за межами зони відчуження. У довідках Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 12 липня 2013 року № 25938 та від 09 серпня 2013 року № 25938 не відображено дні виїздів в зону відчуження.

Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796) учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Статтею 14 Закону № 796 для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в тому числі, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів (п. 3).

Згідно пункту 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 (далі - Порядок № 51) посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавств.

У відповідності до п. 10 Порядку Посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Вказаний перелік є вичерпним.

Пунктом 2 ч.1 ст. 14 Закону № 796 передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2.

Відповідно до п. 12 цього Порядку, спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Згідно пункту 4.2 Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 17 травня 2006 року № 187, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 травня 2006 року за № 626/12500 (далі-Положення) Комісія зобов`язана при визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС керуватися критеріями, визначеними Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 (із змінами).

Згідно приписів п.5.1 Положення Комісія є колегіальним органом і її рішення є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями.

Під час перевірки надісланих документів відповідачем було встановлено, що ОСОБА_1 брав участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у період з 17 липня 1987 року по 24 вересня 1987 року у складі військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася за межами зони відчуження. У довідках Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 12 липня 2013 року № 25938 та від 09 серпня 2013 року № 25938 не відображено дні виїздів в зону відчуження.

Разом з тим, з досліджених судовою колегією матеріалів справи вбачається, що відповідач при прийнятті спірного рішення не врахував того, що обставини щодо участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС встановлені судовим рішенням по справі №825/2659/15-а, яке відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, набрало законної сили.

З тексту постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року по справі №825/2659/15-а вбачається, що ОСОБА_1 виконував роботи саме в зоні відчуження у період з 19 липня 1987 року по 24 вересня 1987 року у складі військової частини НОМЕР_1 , оскільки згідно наказу від 19 липня 1987 року № 196, саме цього числа (19 липня 1987 року) слід вважати вибуття позивачем у район ЧАЕС та згідно наказу від 24 вересня 1987 року № 263 датою вибуття позивача з району ЧАЕС є 24 вересня 1987 року, що спростовує твердження комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України щодо не відображення днів виїздів в зону відчуження ОСОБА_1 .

Крім того, як було встановлено судом під час розгляду справи №825/2659/15-а згідно документами наданими Дубовицькою сільською радою Кролевецького району Сумської області підтверджується оплата праці позивачу у підвищеному розмірі у період виконання обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році.

Наведені обставини, в силу положень ч. 1 ст. 72 КАС України мають для даної справи преюдиційне значення.

Згідно з ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відмову у задоволенні позовних вимог не дослідивши належним чином обставини справи з урахуванням рішення по справі №825/2659/15-а.

Враховуючи встановлене, суд приходить до висновку, що в частині визнання протиправним та скасування рішення від 28 квітня 2016 року, викладене у протоколі №97 Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України про відмову у визначенні ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки таке рішення суб`єкта владних повноважень знаходиться поза межами правового поля та підлягає скасуванню.

Разом з тим, вимоги позивача про зобов`язання Міністерства соціальної політики України визнати за позивачем ОСОБА_1 статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до позиції Верховного суду України, викладеної в постанові Пленуму № 13 від 20 жовтня 2008 року, суд не може підміняти собою державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього інше рішення, яке б відповідало Закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Таким чином, суд не має права визнавати статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та зобов`язувати відповідача видати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Водночас, визнаючи протиправним оскаржуване рішення Комісії, суд апеляційної інстанції вважає за необхідним у відповідності до вимог ст. 11 КАС України для повного захисту порушеного права позивача, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Міністерство соціальної політики України повторно розглянути питання щодо визначення ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З огляду на викладене, з урахуванням сукупності встановлених у справі обставин та наявних у ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, встановивши, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини в справі, та здійснено порушення норм матеріального і процесуального права колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 8, 12, 41, 160, ч. 4 ст. 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 липня 2016 року скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України, Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС про визнання протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України від 28 квітня 2016 року, викладене у протоколі №97, про відмову у визначенні ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Зобов`язати Міністерство соціальної політики України повторно розглянути питання щодо визначення ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст постанови виготовлено 08 вересня 2016 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.