Справа № 823/1076/16
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року справа № 823/1076/16 м. Черкаси

17 год. 06 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря: Цаплі І.Ю.,

представників позивача - Аполонова О.В., Кузьменка А.І. (за довіреностями),

представника відповідача - Савенко Ю.Н. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом Черкаського обласного комунального підприємства «Фармація» до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

04 серпня 2016 року до суду з позовною заявою звернулось Черкаське обласне комунальне підприємство «Фармація», в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Уманської ОДПІ від 13.04.2016 №, яким Уманській аптечній базі ЧОКП «Фармація» збільшено грошове зобов'язання з військового збору та пені в сумі 10672,43 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що оскаржуване рішення базується на акті Уманської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області про результати документальної планової виїзної перевірки Уманської аптечної бази ЧО КП «Фармація» податковий номер 25213381 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015. Позивач вважає, що перевірка проведена з порушеннями чинного законодавства, висновки контролюючого органу не підтверджені жодними доказами та жодним чином не доведені в акті перевірки, а оскаржуване рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Крім того зазначив, що з розміру податкового зобов'язання визначеному в оскаржуваному рішенні не зрозуміло в якому розмірі винесені штрафні санкції та на яку суму.

Представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях та просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено таке.

Уманська аптечна база зареєстрована рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів від 24.03.1998, податковий номер 25213381.

Уманську аптечну базу взято на податковий облік та зареєстровано Уманською ОДПІ 24.03.1998 №10.026.

У періоді, що перевірявся, Уманська аптечна база була платником: консолідованого податку на прибуток, земельного податку, екологічного податку, податку з доходів фізичних осіб.

В період з 01.03.2016 по 22.03.2016 уповноваженими представниками відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку Уманської аптечної бази ЧО КП «Фармація», з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015.

За результатами перевірки складений акт від 29.03.2016 №489/23-05-22/25213381, згідно з висновками якого встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, зокрема п.п.1.2. п.п.1.4. 16-1 і 1.6. п. 16-1 Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010, в результаті:

- нараховано пені за несвоєчасну сплату військового збору в сумі 81,04 грн;

- встановлено несвоєчасне перерахування військового збору у встановленому періоді.

На підставі акту перевірки 29.03.2016 №489/23-05-22/25213381 відповідачем винесене рішення № від 13.04.2016, яким визначено суму грошового зобов'язання з військового збору, пені в сумі 10672 грн 43 коп.

Дане податкове повідомлення-рішення, у відповідності до статті 56 ПК України, оскаржене позивачем в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Черкаській області та Державної фіскальної служби України.

Рішеннями Головного управління ДФС у Черкаській області від 21.06.2016 № 12446/23-00-10-0210 та Державної фіскальної служби України від 20.07.2016 № 15589/6/99-99-11-02-01-15 податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарги позивача без задоволення.

Суд зазначає, що перевіркою питань щодо повноти сплати (перерахування) до бюджету військового збору встановлено не своєчасне його перерахування за перевіряємий період, а саме:

1) за червень 2015 року: при терміні сплати військового збору 06.07.2015, військовий збір не було сплачено, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 1238,45 грн;

2) за липень 2015 року: при терміні сплати військового збору 05.08.2015, військовий збір не було сплачено, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 1120,64 грн;

3) за серпень 2015 року: при терміні сплати військового збору 07.09.2015, військовий збір не було сплачено, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 1145,16 грн;

4) за вересень 2015 року: при терміні сплати військового збору 05.10.2015, військовий збір не було сплачено, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 975,10 грн;

5) за жовтень 2015 року: при терміні сплати військового збору 05.11.2015, військовий збір не було сплачено, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 960,24 грн;

6) за листопад 2015 року: при терміні сплати військового збору 04.12.2015, військовий збір не було сплачено, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 972,38 грн;

7) за грудень 2015 року: при терміні сплати військового збору 30.12.2015, військовий збір було сплачено не повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 18,74 грн.

Станом на 31.12.2015 перевіркою встановлено заборгованість по військовому збору в сумі 6 231,59 гривень.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI

Законом України від 31.07.2014 №1621-VІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших актів України» внесено зміни до Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 161 Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно з пп. 161.1.1. п. 161 ст. 161 Податкового кодексу України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу, а саме фізична особа - резидент (нерезидент), яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до пп. 161.1.5. п. 161 ст. 161 Податкового кодексу України відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Згідно з п.171.2 ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є:

а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні;

б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов'язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

В додаткових поясненнях представник позивача зазначив, що сплата військового збору була здійснена без порушень термінів, в підтвердження чого додав платіжні доручення про сплату судового збору (а.с.130-142).

Дослідивши надані платіжні доручення суд зазначає таке.

Згідно з ч.2 ст. 8 Бюджетного кодексу України Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової і бюджетної політики, затверджує бюджетну класифікацію, зміни до неї та інформує про це Верховну Раду України.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетна класифікація - єдине систематизоване згрупування доходів, видатків, кредитування, фінансування бюджету, боргу відповідно до законодавства України та міжнародних стандартів.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Бюджетного кодексу України - доходи бюджету класифікуються за такими розділами: 1) податкові надходження; 2) неподаткові надходження; 3) доходи від операцій з капіталом; 4) трансферти.

Згідно з п. 3.1 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29 січня 2013 року N43 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 лютого 2013 року за N291/22823, платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України є доходами загального фонду державного бюджету, зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в Казначействі України та Головних управліннях Казначейства на ім'я органу Казначейства, в розрізі територій та кодів бюджетної класифікації.

Згідно з п. 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за №377/8976, платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

Відповідно до п. 2.3 названої Інструкції відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку.

Згідно п.п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Таким чином, перерахування грошових коштів до відповідного бюджету здійснюється відповідно до бюджетної класифікації, тобто переказ по конкретному податку повинен здійснюватися на конкретний аналітичний рахунок.

Наказом Міністерства фінансів України від 14 січня 2011 року N11 «Про бюджетну класифікацію» затверджено класифікацію доходів бюджету, в тому числі:

- військовий збір - 11011000;

- податок на доходи фізичних осіб - 11010100.

Відповідно до ст. 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного та місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку України.

Згідно з Порядком відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 № 758, в органах Казначейства щорічно на початок нового бюджетного періоду відповідно до Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України, рішень про місцеві бюджети та бюджетної класифікації, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 № 11 «Про бюджетну класифікацію», відкриваються (перевідкриваються) рахунки для зарахування доходів бюджетів, надходжень в частині повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні (місцеві) гарантії (далі - рахунки за надходженнями) протягом 45 днів з дня прийняття закону про Державний бюджет України.

На виконання вищеперелічених норм, в 2015 році в ГУ ДКСУ у Черкаській області були відкриті наступні рахунки для сплати податків і зборів:

- 0010 - для сплати податку на доходи фізичних осіб;

- 0010 - для сплати військового збору.

Враховуючи викладене, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що відповідно до платіжних доручень, в яких зазначено: призначення платежу - «військовий збір», але рахунок ГУ ДКСУ у Черкаській області вказано 0010, що відповідає коду класифікації доходів бюджету - податку на доходи фізичних осіб, а не військового збору, відбувалась сплата податку на доходи фізичних осіб, що і призвело до виникнення заборгованості з військового збору.

Крім того, відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПКУ джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.

Сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

З відповідною заявою позивач до податкового органу не звертався.

Щодо розміру штрафних санкцій суд зазначає таке.

Згідно з п.127.1 ст. 127 Податкового кодексу України Ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідно до пп.129.1.3 п.129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

Пеня, визначена підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виплати (нарахування) доходів на користь платників податків - фізичних осіб.

На підставі п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу до філії застосовано штрафні санкцій в сумі 4 359 грн 80 коп. та на підставі пп.129.1.3 п. 129.1 ст. 129 нарахована пеня на суму податкового боргу із розрахунку 120% річних облікової ставки НБУ у розмірі 81,04 гривень, яка обраховувалась з дня настання строку погашення податкового зобов'язання.

Щодо компетенції відповідача визначати грошові зобов'язання та застосовувати штрафні санкції до філій та відокремлених підрозділів позивача суд зазначає таке.

Відповідно до п.п.44.8 ст. 44 Податкового кодексу України відокремлені підрозділи, які визначені платником окремого податку, повинні вести облік з такого податку за правилами, встановленими цим Кодексом.

В адміністративному позові зазначено, що згідно з абз. 2 п.п. 47.1.1 п. 47.1 ст. 47 ПКУ відповідальність за порушення податкового законодавства відокремленим підрозділом юридичної особи несе юридична особа, до складу якої він входить.

Суд зазначає, що дане правило поширюється саме на відповідальність за несплату (неутримання, ненарахування) податків, які нараховуються та сплачуються консолідовано, як то податок на прибуток. А оскільки, Уманська аптечна база ЧОКП «Фармація» перебуває на обліку в Уманській ОДПІ як платники окремих податків, в т.ч. ПДФО, ЄСВ, військовий збір, земельний податок, то і податкові повідомлення-рішення щодо цих податків (зборів) виноситься саме Уманською ОДПІ. Що також узгоджується із п.п. 1.6.3. п. 1.6 наказу ДФС України від 31.07.2014 №22 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів ДФС при організації, проведені та реалізації матеріалів перевірок платників податків», згідно якого, у разі встановлення за результатами перевірки порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за розглядом матеріалів перевірки керівником (заступником керівника) органу державної фіскальної служби, працівники якого здійснювали перевірку, приймаються та надсилаються платнику податків податкові повідомлення-рішення, рішення, вимоги та рішення щодо єдиного внеску у встановленому законодавством порядку.

Крім того, згідно пп. 168.4.6. п.168.4 ст. 168 ПК України контроль за правильністю та своєчасністю сплати податку на доходи фізичних осіб здійснює контролюючий орган за місцезнаходженням юридичної особи або її відокремленого підрозділу.

Підпунктом 168.4.7. п.168.4 ст. 168 ПК України передбачено, що відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку на доходи фізичних осіб до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного рішення покладено на відповідача.

В даному випадку відповідач довів правомірність прийнятого ним рішення.

З огляду на викладене позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню, а сплачений судовий збір - поверненню позивачу.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку, передбачені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 12 вересня 2016 року