Справа № 452/2021/16-а
Суддя: Пташинський І. А.
Дата ухвалення: 2016-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 452/2021/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 вересня 2016 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської областіПташинський І.А., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про:

*визнання дій щодо відмови в призначенні пенсії протиправними та скасування рішення;

*зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 09.08.2016 р. звернувся в суд з адміністративним позовом до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років протиправними та скасування рішення щодо цього; зобов'язати обчислити та призначити пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ (в редакціях Закону від 05.10.1995р. №358/95-ВР та від 12.07.2001р. №2663-ІІI), з 26.07.2016 р., виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи.В обґрунтування позову зазначив, що26.07.2016 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугою років у відповідності до ст.50-1 ЗУ "Про прокуратуру".26.07.2016 р. відповідачем було прийнято рішення №14, яким йому відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років, з посиланням на те, що, згідно Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. №1697-VII, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів та слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців, а стаж роботи ОСОБА_1 на посаді прокурора, згідно записів трудової книжки, становить 20 років 2 місяці 29 днів. Крім того, відповідно до п.5 Розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213 VIIІ, скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України в тому числі "Про прокуратуру". Тобто з 01.06.2015 року, пенсії, що визначені в порядку та на умовах, згідно із Законом України "Про прокуратуру", не призначаються, а раніше призначені пенсії - не перераховуються.

Ухвалою суддіСамбірського міськрайонного суду Львівської області Пташинського І.А. від 12.08.2016 року відкрито скорочене провадження у даній адміністративній справі.

Самбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області 22.08.2016 року подало до суду письмове заперечення проти заявленого позову, в якому зазначило, що, на час звернення позивача до управління про призначення пенсії, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ (в редакціях Закону України №358/95-ВР від 05.10.1995 р. та №2663-ІІI від 12.07.2001 р.) втратила чинність. Починаючи із 01.06.2015 року, згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року №213-УШ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України в тому числі "Про прокуратуру". Тобто з 01.06.2015 року, пенсії, що визначені в порядку та на умовах, згідно із Законом України "Про прокуратуру", не призначаються, а раніше призначені пенсії - не перераховуються. Просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Перевіривши викладені в позовній заяві та письмових запереченнях доводи, дослідивши докази справи, та оцінивши їх в сукупності, суддя прийшов до наступних висновків.

Як встановлено суддею, 26.07.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської областііз заявою про призначення йому пенсії за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", ст.22 Конституції України.

Листом від 01.08.2016 р. №5380/03-27 Самбірським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України повідомлено позивачу, що його заява від 26.07.2016 р. розглянута та роз'яснено, що згідно із Законом України про прокуратуру від 14.10.2014 р. №697-VII та п.5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року №213-УШ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" підстав для призначення йому пенсії за вислугу років немає. Протоколом №14 від 26.07.2016 року ОСОБА_1. відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років.

Дипломом спеціаліста серії НОМЕР_2 від 30.06.1998 р. підтверджується, що ОСОБА_1 закінчив у 1998 р. Львівський Державний університет імІв.Франка і отримав повну вищу юридичну освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію юриста.

Із копії трудової книжки серії НОМЕР_1 відомо, що ОСОБА_1 з вересня 1993 р. по 30.06.1998 р. навчався на юридичному факультеті у Львівському Державному університеті ім.Ів.Франка; з 29.09.1998 р. по даний час включно працює в органах прокуратури України, зокрема: з 29.09.1998 р. - стажистом на вакантній посаді помічника прокурора Старосамбірського району Львівської області; з 30.09.1999 р. - помічником прокурора Старосамбірського району Львівської області; з 31.03.2004 р. - заступника прокурора Мостиського району Львівської області; з 18.12.2008 р. - прокурора Мостиського району Львівської області; з 30.08.2011 р. - начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби при проведенні оперативно-розшукової діяльності, дізнання та досудового слідства прокуратури Львівської області; з 21.11.2012 р. - начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області; з 11.08.2015 р. начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби новоутвореного управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області; з 16.01.2016 р. - начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області.

Загальний трудовий стаж ОСОБА_1 станом на 26.07.2016 р. (день звернення позивача із заявою про призначення пенсії за вислугу років), і це не заперечується відповідачем (лист від 01.08.2016 р. №5380/03-27); письмове заперечення на адміністративний позов від 22.08.2016 р.), становить 20 років 2 місяці 29 днів.

Трудовий стаж на посадах прокурора у позивача складає - 17 років 9 місяців 26 днів.

Із довідки прокуратури Львівської області від 22.06.2016 р. №18/1180 вбачається, що ОСОБА_1 працює в прокуратурі Львівської області на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби та отримує заробітну плату, до складу якої входить в т.ч. і оплата за класний чин.

Станом на час призначення ОСОБА_1, а саме : з 29.09.1998 р. до органів прокуратури ч.2 ст.50-1 Закону України „Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції Закону України від 05.10.1995 № 358/95-ВР) передбачалося, що пенсії за вислугу років призначаються працівникам прокуратури, яким присвоєно класні чини, із стажем роботи в органах прокуратури 20 років і більше.

Згідно ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. 1789-ХІІ (в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ) встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч.2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. 1789-ХІІ (в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ), розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

На підставі ч.5 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. 1789-ХІІ (в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ), до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у ст.56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, а також половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років.

При вирішенні даної справи суддя, у відповідності із ч.1 ст.8 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно приписів ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції Україниперебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій ).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійноїпридатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені обставини, а також виходячи із викладеного у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, вважаю, що позивач має право на отримання пенсії за вислугу років з вищевикладених підстав.

У зв'язку з цим доводи відповідача, наведені у запереченнях на адміністративний позов, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними нормами права.

За таких обставин суддя прийшов до висновку, що дії Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської областіщодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років є протиправними, його рішення (протокол №14 від 26.07.2016 р.) слід скасувати та його (відповідача) слід зобов'язати обчислити та призначити пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ (в редакціях Закону від 05.10.1995р. №358/95-ВР та від 12.07.2001р. №2663-ІІI), з 26.07.2016 р., виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи, а позов задовольнити.

Розподіл судових витрат суддя вирішує в порядку ст. 87, 94 КАС України, в зв'язку з чим вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Самбірського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області на користь ОСОБА_1. судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6 - 14, 17, 18. 19, 49. 87, 94, 183-2 КАС України, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області по прийняттю рішення - Протоколу №14 від 26.07.2016 р. про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ (в редакціях Закону від 05.10.1995р. №358/95-ВР та від 12.07.2001р. №2663-ІІI) - протиправними.

Скасувати рішення- Протокол №14 від 26.07.2016 р.Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ (в редакціях Закону від 05.10.1995р. №358/95-ВР та від 12.07.2001р. №2663-ІІI).

Зобов'язатиСамбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області обчислити та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ (в редакціях Закону від 05.10.1995р. №358/95-ВР та від 12.07.2001р. №2663-ІІI) з 26.07.2016 р., виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Самбірського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривень 20 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягомдесяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя