Справа № 817/1171/16
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2016-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
02 вересня 2016 р.Р і в н е 817/1171/16
17год. 00хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М., сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: представник Меньков Є.В.,

третя особа на стороні позивача: не прибув,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2
до Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_3
про скасування пункту наказу
В С Т АН О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , до Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_3 , в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить скасувати пункт 2 наказу №107-РС від 15.06.2016 року, яким "відповідно до підпункту 1 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 24.06.2016 року №Д-322/1/12 дск солдата ОСОБА_1 , санітара медичного пункту 130 окремого розвідувального батальйону оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " увільнити від займаної посади і зарахувати у розпорядження командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України з 24 липня 2016 року".

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Пояснила суду на їх обґрунтування, що починаючи з червня 2016 року проходить військову службу за контрактом у Військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 . На даний час посада санітара медичного пункту, яку обіймала позивач, скорочена. Позивач зазначає, що нею неодноразово подавались рапорти на ім`я командування військової частини щодо призначення її на іншу рівнозначну посаду, проте, наказом відповідача від 21.07.2016 року №89-РС позивача, спершу, було призначено на посаду санітара медичного пункту 10 окремої гірсько-штурмової бригади, а після цього оспорюваним наказом зараховано безпосередньо у розпорядження відповідача. Позивач вважає, що у такому призначенні відсутня будь-яка службова необхідність, вказує, що існує можливість призначення її на рівнозначні посади у Військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , про що відповідачу відомо. Крім того, позивач наголошує, що будь-яке призначення її на інші посади повинно відбуватись за згодою та на підставі рішення безпосереднього командира, а не командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Просить позов задовольнити.

Крім того, у судовому засіданні позивач уточнила допущену в позовній заяві описку в частині дати оспорюваного наказу, якою слід вважати 15.08.2016 року, а не 15.06.2016 року.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив. Пояснив суду на обґрунтування своїх заперечень, що оспорюваний наказ прийнято на підставі вимог пп. 1 п. 116 Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яким передбачено, що у разі скорочення посади, котру обіймав військовослужбовець, його згода на зарахування у розпорядження не потрібна. Крім того, представник відповідача посилається на приписи пункту 256 даного Положення, згідно яких під час дії особливого періоду військовослужбовці можуть зараховуватись у розпорядження посадових осіб до моменту завершення організаційно-штатних заходів, за наслідками яких скорочується відповідна посада. Представник відповідача вказує, що з урахуванням номенклатури посад, затвердженої Міністерством оборони України, відповідач наділений повноваженнями виносити накази про зарахування позивача у своє розпорядження. Представник відповідача зазначає, що розміщення позивача на інших посадах є неможливим з урахуванням відсутності у необхідної кваліфікації. Просить у задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача командир Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 надав пояснення, згідно яких солдат ОСОБА_1 за час служби характеризувалась позитивно, у її призначенні на рівнозначну посаду у вказаній військовій частині є службова необхідність, така можливість існує. Проте, третя особа на стороні позивача зазначив, що командувач оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " прийняв оспорюваний наказ, яким без будь-якої на те необхідності, зарахував даного солдата у своє розпорядження, що вважає необґрунтованим і нераціональним.

У судове засідання 02.09.2016 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності третьої особи на стороні відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Судом встановлено, що приписом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.06.2016 року №2040 солдата ОСОБА_1 було призвано у Військову частину - польова пошта НОМЕР_1 оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на посаду санітара медичного пункту (а.с. 16).

27.06.2016 року між Міністерством оборони України в особі командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 Капіноса Миколи Михайловича та солдатом, санітаром медичного пункту Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 3 роки (а.с. 12-15).

На підставі спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 24.06.2016 року №Д-322/1/12дск за наслідками проведених організаційно-штатних заходів посада санітара 130 окремого розвідувального батальйону Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яку обіймала солдат ОСОБА_1 , скорочена.

Пунктом 6 Наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_3 від 21.07.2016 року №89-РС (по особовому складу), відповідно до пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, солдата ОСОБА_1 , санітара 130 окремого розвідувального батальйону Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , увільнено від займаної посади та призначено санітаром медичного пункту 10 окремої гірсько-штурмової бригади цього самого оперативного командування (а.с. 27).

Пунктом 1 Наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_3 від 21.07.2016 року №107-РС (по особовому складу) пункт 6 наказу від 21.07.2016 року №89-РС скасовано як нереалізований.

Пунктом 2 Наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_3 від 21.07.2016 року №107-РС (по особовому складу), відповідно до підпункту 1 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 24.06.2016 року №Д-322/1/12дск солдата ОСОБА_1 , санітара 130 окремого розвідувального батальйону Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України з 24 липня 2016 року. На час перебування у розпорядженні зараховано у списки особового складу військової частини НОМЕР_2 (а.с. 51, 77).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII, військовий обов`язок включає в себе прийняття у добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу.

Згідно з ч. 12 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII, жінки, які перебувають на військовому обліку, можуть бути призвані на військову службу чи залучені для виконання робіт із забезпечення оборони держави у воєнний час. У мирний час жінки можуть бути прийняті на військову службу та службу у військовому резерві тільки в добровільному порядку (за контрактом).

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII передбачено, що військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі регулюються Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 (надалі - Положення).

Підпунктом 2 частини 1 пункту 82 Положення передбачено, що призначення військовослужбовців на рівнозначні посади здійснюється у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

При цьому, частиною 2 пункту 82 Положення визначено, що посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад. У разі коли штатом (штатним розписом) передбачено два військові звання або диференційовані посадові оклади, до уваги береться вище військове звання або більший посадовий оклад.

Пунктом 83 Положення встановлено, що військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю та набутим досвідом служби. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Переміщення військовослужбовців по службі проводиться, як правило, без зарахування в розпорядження відповідних командирів.

Разом з тим, відповідно до пп. 1 п. 116 Положення, на який посилається відповідач у оспорюваному наказі, зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.

Згідно з абз. 1 п. 118 Положення, під час проведення організаційно-штатних заходів, унаслідок яких передбачається скорочення посад військовослужбовців, до кадрового органу номенклатури призначення не пізніше ніж за два місяці до встановлених строків проведення таких заходів подається список військовослужбовців, які вивільняються, з пропозиціями щодо їх дальшого службового використання.

Абзацом 2 пункту 118 Положення передбачено, що в разі неможливості призначення військовослужбовців, які вивільняються, на рівнозначні посади вони:

-призначаються на нижчі посади (не більш як на один ступінь чи за їх згодою більше ніж на один ступінь, якщо посадовий оклад при цьому не зменшується);

-зараховуються у розпорядження відповідного командира (начальника) згідно з підпунктом 1 пункту 116 цього Положення.

Пунктом 119 Положення визначено, що під час проведення організаційно-штатних заходів, унаслідок яких передбачається скорочення військових посад, на вакантні посади в першу чергу призначаються військовослужбовці, які згідно із законодавством належать до категорій громадян, що користуються переважним правом залишення на службі чи першочерговим правом призначення на вакантні посади. Призначення всіх інших військовослужбовців здійснюється після вирішення питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.

Системний аналіз наведених норм дає суду підстави для висновків, що зарахування військовослужбовця у розпорядження командира є винятковим заходом, який застосовується лише за умови, що за наслідками проведення організаційно-штатних заходів питання подальшого службового використання вивільнених військовослужбовців не було вирішено.

Як вбачається з довідки від 01.09.2016 року №1603, наданої командиром Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 , організаційно-штатні заходи у даній військовій частині відбувались за спільної директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 24.06.2016 року №Д-322/1/50дск та тривали з 24.06.2016 року по 18.07.2016 року та з 19.07.2016 року по 18.08.2016 (а.с. 111).

У судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору командир Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 пояснив з цього приводу, що організаційно-штатні заходи, за наслідками яких було скорочено посаду санітара 130 окремого розвідувального батальйону Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , яку обіймала солдат ОСОБА_1 відбувались саме на підставі спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 24.06.2016 року №Д-322/1/12дск та тривали з 24.06.2016 року по 18.07.2016 року.

Судом досліджено, що 28.06.2016 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника медичного пункту матросом ОСОБА_4 подано рапорт на ім`я командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 щодо необхідності призначення солдата ОСОБА_1 на посаду санінструктора медичного пункту (а.с. 112).

У судовому засіданні представник відповідача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору командир Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 з цього приводу пояснили, що солдат ОСОБА_1 не була призначена на вказану посаду у зв`язку із відсутністю у неї необхідної кваліфікації.

Відомості щодо наслідків розгляду даного рапорту у матеріалах справи відсутні.

12.07.2016 року солдат ОСОБА_1 звернулась з рапортом на ім`я начальника медичного пункту Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 щодо призначення її на посаду радіотелеграфіста (а.с. 114).

14.07.2016 року начальником зв`язку старшим лейтенантом ОСОБА_5 подано рапорт на ім`я командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 щодо призначення солдата ОСОБА_1 на посаду радіотелеграфіста 3 відділення командно-штабних машин взводу зв`язку, через службову необхідність (а.с. 115).

14.07.2016 року командир Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 звернувся з клопотанням №956 на ім`я начальника управління персоналу - заступника начальника штабу військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " щодо необхідності призначення солдата ОСОБА_1 на посаду радіотелеграфіста 3 відділення командно-штабних машин взводу зв`язку. У погодженні даного клопотання начальником управління зв`язку та інформаційних систем Військової частини НОМЕР_2 відмовлено (а.с. 53).

21.07.2016 року начальником управління персоналу - заступником начальника штабу військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " полковником ОСОБА_6 подано рапорт на ім`я начальника штабу - першого заступника командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " щодо наявності можливості розміщення солдата ОСОБА_1 на рівнозначній посаді санітара медичного пункту Військової частини - польова пошта НОМЕР_3 (а.с. 52).

На виконання даного рапорту командувачем військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_3 прийнято наказ від 21.07.2016 року №89-РС (по особовому складу), пунктом 6 якого солдата ОСОБА_1 , санітара 130 окремого розвідувального батальйону Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , увільнено від займаної посади та призначено санітаром медичного пункту 10 окремої гірсько-штурмової бригади цього самого оперативного командування (а.с. 27).

Отже, подання зазначених рапортів з приводу можливості призначення позивача на іншу посаду, замість скороченої, та їх реалізація шляхом прийняття відповідачем наказу від 21.07.2016 року №89-РС, по своїй суті, було вирішенням питання щодо її подальшого службового використання.

Водночас, наказом відповідача від 21.07.2016 року №107-РС пункт 6 наказу від 21.07.2016 року №89-РС, на підставі якого позивача призначено на рівнозначну посаду, було скасовано як нереалізований.

Відтак, скасування даного наказу означає, що жодні питання щодо подальшого службового використання позивача, за наслідками яких виявлено неможливість призначення військовослужбовця на рівнозначну посаду відносно позивача не вирішувались.

Таким чином, під час зарахування солдата ОСОБА_1 у розпорядження командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України з 24.07.2016 року та прийняття оспорюваного наказу відповідачем не дотримано вимоги підпункту 1 пункту 116 Положення.

Крім того, відповідач на обґрунтування своїх заперечень посилається на пункт 256 Положення, відповідно до якого у разі потреби доукомплектування Збройних Сил України військовослужбовці, посади яких скорочуються у ході проведення організаційно-штатних заходів, до закінчення строків проведення цих заходів призначаються на інші посади за підставами, визначеними пунктом 82 цього Положення, або зараховуються у розпорядження посадових осіб, які мають право призначення військовослужбовців на посади, або направляються на курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів або сержантів (старшин), або на курс перепідготовки за дефіцитною для Збройних Сил України спеціальністю. Зазначені переміщення здійснюються без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення (абзац 5).

Згідно з абз. 7 пункту 4.16 розділу IV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що затверджена Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року №170, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 року за №438/16454, зарахування військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб здійснюється з урахуванням таких особливостей - звільнення з посад і зарахування військовослужбовців у випадках, визначених підпунктами 1, 16 пункту 116 Положення , проводяться в розпорядження посадової особи, до номенклатури призначення якої належала скорочена посада, або наступної вищої посадової особи з дня закінчення встановленого строку проведення організаційно-штатних заходів, крім випадку, визначеного пунктом 256 Положення.

Проте, суд звертає увагу на ту обставину, що пункт 256 Положення у оспорюваному наказі відображення не знайшов.

Також, з урахуванням приписів цього пункту, зарахування військовослужбовця у розпорядження командира повинно відбуватись у разі наявності потреби доукомплектування Збройних Сил України, що в оспорюваному наказі та/або будь-яким іншим чином відповідачем обґрунтовано не було.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)безсторонньо (неупереджено);

5)добросовісно;

6)розсудливо;

7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Наявною у матеріалах справи номенклатурою посад для призначення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) наказами по особовому складу, що затверджена Наказом Міністерства оборони України №865 від 18.12.2012 року підтверджується, що посада позивача відноситься до переліку посад, на які під час дії особливого періоду може призначати відповідач (а.с. 79-81, 87-90).

Відтак, оспорюваний наказ прийнятий у межах повноважень відповідача і суд відхиляє доводи позивача в цій частині.

Водночас, суд приходить до висновку, що оспорюваний наказ не відповідає критеріям обґрунтованості. Зокрема, відповідачем при його прийнятті не було враховано ту обставину, що питання щодо можливості подальшого службового використання позивача, як визначено у підпункті 1 пункту 116 Положення, фактично, не вирішувалось, оскільки скасування як нереалізованого пункту 6 наказу від 21.07.2016 року №89-РС, на підставі якого позивача було призначено на рівнозначну посаду, призвело до того, що рапорти з приводу призначення її на наявні вакантні посади у Військовій частині НОМЕР_1 чи інші посади по суті розглянуті не були. Також, відповідач при вирішення питання щодо зарахування позивача у розпорядження послався на положення пункту 256 Положення, без вказівки про це в оспорюваному наказі та без обґрунтування потреби у доукомплектуванні Збройних Сил України.

Крім того, суд вважає, що при прийнятті оспорюваного наказу відповідачем не забезпечено його пропорційність, оскільки для досягнення передбачених цим рішенням цілей не було обрано найменш несприятливий для прав, свобод та інтересів позивача спосіб.

Тому, пункт 2 наказу від 21.07.2016 року №107-РС є протиправним та підлягає скасуванню судом, а позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 §2 наказу №107-РС від 15.08.2016 року, яким відповідно до підпункту 1 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 24.06.2016 року №Д-322/1/12 дск солдата ОСОБА_1 , санітара медичного пункту 130 окремого розвідувального батальйону оперативного командування "Захід" увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України з 24 липня 2016 року.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.