Справа № 357/8099/16-а
Суддя: Кошель Л. М.
Дата ухвалення: 2016-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/8099/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області про визнання бездіяльності суб»єкта владних повноважень протиправною та зобов»язання вчинити дії по виплаті призначеної пенсії за віком за певний період,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що вона працює на посаді секретаря Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, 29 січня 2011 року позивачці було призначено пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України « Про державну службу» , яку вона отримувала до 1 квітня 2015 року. Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-УІІІ від 02.03.2015 були внесені зміни до ст.37 Закону України « Про державну службу» щодо виплати пенсій працюючим пенсіонерам, в редакції цієї статті, яка набрала чинності з 1 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону, крім певних категорій, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/ щомісячного довічного грошового утримання, пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються. Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ « Прикінцеві положення» Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-УІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України, в т.ч. ЗУ « Про державну службу». Оскільки зазначений у пункті 5 розділу ІІІ « Прикінцеві положення» Закону № 213-УІІІ закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, з вказаної дати втратили чинність, в тому числі, норми Закону України « Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються. Особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам було продовжено з 1 січня 2016 року на підставі Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.215 р. № 911. Позивачка вказує, що з 01.06.2015 р. по 31.12.2015 р. у відповідача відсутні підстави для невиплати їй пенсії, а тому бездіяльність УПФУ у м.Білій Церкві слід визнати протиправною та зобов»язати відповідача виплатити їй за даний період призначену пенсію за віком.

Позивачка направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача згідно довіреності проти позову заперечував, письмові заперечення приєднано до матеріалів справи.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 працює на посаді секретаря Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, тобто, на посаді, яка до 01.05.2016 р. давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України « Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 , що втратив чинність з 01.05.2016 р. на підставі Закону України « Про державну службу» № 889-19 від 10.12.2015 р.

Встановлено, що з 29 січня 2011 року позивачці ОСОБА_1 УПФУ у м.Білій Церкві було призначено пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України « Про державну службу», яку вона отримувала до квітня 2015 року. З квітня 2015 року виплата пенсії позивачці була припинена в зв»язку із набранням чинності Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-УІІІ від 02.03.2015 / далі Закон № 213 / , яким були внесені зміни до ст.37 Закону України « Про державну службу» щодо виплати пенсій працюючим пенсіонерам. В редакції цієї статті, яка набрала чинності з 1 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону, крім певних категорій, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/ щомісячного довічного грошового утримання, пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Згідно абз.2 ч.1 ст.47 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» / далі Закон № 1058/ в редакції, яка чинна з 01.04.2015 р., тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи/ крім інвалідів 1 та 11 груп, інвалідів війни 111 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту/ на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України « Про статус народного депутата України» , « Про державну службу», « Про прокуратуру» , « Про судоустрій і статус суддів» , пенсії, призначені відповідно до цього Закону , не виплачуються.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ « Прикінцеві положення» Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-УІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України « Про державну службу», « Про прокуратуру», « Про судоустрій і статус суддів», « Про статус народного депутата України», « Про Кабінет Міністрів України», « Про судову експертизу», « Про Національний банк України» , « Про службу в органах місцевого самоврядування», « Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата.

Згідно Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.215 р. № 911, який набув чинності 1 січня 2016 року, було внесено зміни до ст.85 Закону України « Про пенсійне забезпечення», чинна редакція цієї статті передбачає, що , тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Таким чином, оскільки зазначений у пункті 5 розділу ІІІ « Прикінцеві положення» Закону № 213-УІІІ закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, а був ухвалений лише 24.12.2015 р. та набув чинності з 1 січня 2016 року, з 01.06.2015 р. по 31.12.2015 р. втратили чинність норми Закону України « Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення . В зв»язку з чим, передбачені ч.1 ст.47 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачці пенсії за віком, призначеної відповідно до цього Закону, відсутні.

Суд прийшов до висновку, що відповідач УПФУ у м.Білій Церкві мав поновити з червня 2015 року виплату позивачці вже призначеної пенсії та виплачувати її по 31.12.2015 р. на підставі пункту 5 розділу ІІІ « Прикінцеві положення» Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-УІІІ, а тому його бездіяльність щодо невиплати позивачці пенсії в означений період є протиправною.

Суд вважає за необхідне зобов»язати відповідача виплатити ОСОБА_1 призначену пенсію за віком за період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Згідно ст.94 КАС України позивачці мають бути відшкодовані судові витрати в сумі 551,20 грн за рахунок бюджетних призначень суб»єкта владних повноважень - управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області .

Щодо заяви представника відповідача про порушення позивачем строку звернення до суду суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України / зі змінами в редакції Закону № 2453-УІ від 07.07.2010 р. та Закону України № 4054-УІ від 17.11.2011р./ адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовки провадження чи судового розгляду справи.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка дізналася про порушення своїх прав на отримання пенсії у період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року з листа УПФУ у м.Білій Церкві № 256/Н-01 від 22.06.2016 р. у відповідь на її заяву від 20.05.2016 р./ а.с.15-19/ З даним адміністративним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду 22.07.2016 р.

Оскільки судом на стадії відкриття провадження в адміністративній справі причини пропуску позивачкою ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду було визнано поважними, позовні вимоги щодо зобов»язання відповідача виплатити призначену позивачці пенсію підлягають до задоволення за увесь час її невиплати, тобто, за період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-УІІІ від 02.03.2015р., Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.215 р. № 911, ст..ст.46,47,49 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.6,17,94,99,158-163,167,185,186 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком за період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області виплатити ОСОБА_1 призначену пенсію за віком за період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Відшкодувати на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 551 грн 20 коп за рахунок бюджетних призначень суб»єкта владних повноважень - управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області .

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_2