Справа № 814/1590/16
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

06 вересня 2016 року Справа № 814/1590/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желєзного І.В. при секретарі судового засідання Науменко О.Г. розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1

доДержавної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, вул. Кошиця, 3, Киів 68, Лівобережна Частина Києва, Київ, 02068 Державної податкової інспекції у Центральному районі міста Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Потьомкінська, 24/2, Миколаїв, 54030
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення -рішення, визнання протиправною відмову,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі - відповідач-1), Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (надалі - відповідач-2) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №79271-13 від 30.06.2016р. та про визнання протиправною відмову у розгляді скарги б/н від 21.07.2016р., оформлену листом №1288/Д/14-03-10-009 від 26.07.2016р.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги до відповідача-1 тим, що в порушення ч.1 ст.58 Конституції України, пп.4.1.9 п. 4.1 ст.4 Податкового кодексу України, ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України він завчасно прийняв оскаржуване податкове повідомлення рішення. До відповідача-2 вимога обґрунтовуються тим, що скарга позивача мала бути розглянута за його фактичним місцем проживання.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач-1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак заперечень не надав, явку представника не забезпечив.

Від Відповідача-2 надійшла заява про слухання справи за відсутності його представника.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

Позивач є власником транспортного засобу AUDI A8, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

30.06.2016р. відповідач-1 прийняв податкове повідомлення-рішення №79271-13, яким позивачу згідно пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 та пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов'язання за платежем «Транспортний податок з фізичних осіб 180011001» у розмірі 25000,00 грн..

21.07.2016р. позивач подав скаргу на зазначене податкове повідомлення-рішення до відповідача-2. Однак листом від 26.07.2016р. за вих.№1288/Д/14-03-10-009 відповідач-2 повідомив, що не уповноважений розглядати скаргу за фактичним місцем проживання позивача та запропонував звернутись за зареєстрованим місцем проживання позивача до ГУ ДФС у м. Києві.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Відповідно до ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідно до пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України (в редакції зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» №909-VIII від 24.12.2015р. (надалі - «Закон №909-VIII»), об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Однак Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» №909-VIII, був прийнятий лише 24.12.2015р.

Таким чином, оскільки Закон №909-VIII був прийнятий 24.12.2015р. тобто після 01.07.2015р. (пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду), то його застосування органами ДФС може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2017р., у зв'язку із чим можна зробити висновок, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийняте відповідачем-1, є безпідставним та противоправним.

Щодо позовної вимоги до відповідача-2, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.56.1, 56.2 ст.56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_2.

Як зазначив відповідач-2 у своєму листі №1288/Д/14-03-10-009 від 26.07.2016р. для ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС України у м. Києві контролюючим органом вищого рівня є ГУ ДВС у м. Києві, у зв'язку із чим можна зробити висновок, що позивач зі скаргою на податкове повідомлення-рішення звернувся до неналежного по територіальності орану ДФС.

Оцінюючи докази відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.11, 71, 88 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №79271-13 від 30.06.2016р.

В іншій частині позову відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві суму сплаченого судового збору в розмірі 551 гривні 21 копійки.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І.В. Желєзний