Справа № 404/11435/13-а
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2013-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/404/118/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2013 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванова Н.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, в якому просив:

визнати дії Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді в частині відмови у проведенні перерахування судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання відповідно до ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» неправомірними (протиправними);

зобовязати Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснити перерахунок та виплату судді, голові господарського суду Кіровоградської області у відставці, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди, працюючого на відповідній посаді судді відповідно до довідки господарського суду Кіровоградської області від 15.11.2013 р. № 20, починаючи з 18.11.2013 р. з врахуванням різниці між сумами вже перерахованого та уже виплаченого на день вступу судового рішення в законну силу довічного грошового утримання.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Кіровограді та отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді.

18.11.2013 р. він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у звязку зі зміною грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, в чому йому було відмовлено. Вважає зазначені дії відповідача протиправними і, посилаючись на положення вищевказаного Закону, норми Конституції України та рішення Конституційного Судку України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, просив позов задовольнити.

Відповідач надав до суду письмові заперечення, в яких посилається на законність своїх дій та просить відмовити позивачу у позові.

На підставі ч.4 ст. 122 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 10.01.2002 р. № 2974-111 та виданим на його підставі наказом голови Вищого господарського суду України № 28-н від 22.01.2002 р., позивач звільнений з посади судді, голови господарського суду Кіровоградської області, з 22.01.2002 р. і має статус судді у відставці (а.с. 13).

На даний час позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Кіровограді як суддя у відставці та одержує щомісячне довічне грошове утримання в сумі 6 952 грн., яке було призначене позивачу в розмірі 90 % заробітної плати судді, голови господарського суду Кіровоградської області на день виходу у відставку при наявності стажу роботи на посаді судді та заступника начальника відділу юстиції Кіровоградського облвиконкому 39 років, 7 місяць, 25 днів відповідно до ч.4 ст. 43 чинного на той час Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 р.

Відповідно до довідки господарського суду Кіровоградської області № 20 від 15.11.2013 р. станом на 01.11.2013 р. відповідно до ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода голови господарського суду Кіровоградської області складає 21793,00 грн., у тому числі: посадовий оклад голови господарського суду 11 470,00 грн., доплата за вислугу років 80% посадового окладу 9176,00 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді 10 % посадового окладу 1147,00 грн. (а.с. 12).

18.11.2013 р. позивач звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, в якій просив відповідача здійснити перерахування щомісячного довічного грошового утримання відповідно до ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», винагороди, зазначеного у довідці господарського суду Кіровоградської області № 20 від 15.11.2013 р. та з врахуванням стажу роботи на посаді судді, заступника начальника відділу юстиції Кіровоградського облвиконкому виплачувати щомісячне довічне грошове утримання в сумі 19613,70 грн. (90% від 21 793 грн.) (а.с. 7-10).

Листом від 04.12.2013 р. № 9571/04-30 відповідач відмовив йому у перерахуванні щомісячного грошового утримання з посиланням на те, що відповідно до ч.4 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у разі зміни розміру грошового утримання суддів перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання проводиться тільки суддям Конституційного Суду України, а щодо суддів у відставці, які працювали суддями місцевих та апеляційних судів, проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання вказаним Законом не передбачено 9а.с. 6).

Згідно п.п.1, 2 ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Відповідач, як орган державної влади та його посадові особи, відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, зобовязані діяти лише на підставі та у межах повноважень і у спосіб, передбачений Конституцією України та її законами.

Однією з гарантій забезпеченості незалежності суддів, яка закріплена і ч. 1 ст. 126 Конституції України, є надання суддям за рахунок держави матеріального і соціального захисту до якого відноситься щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності суддів, незалежності та правової захищеності суддів.

Умови призначення і порядок виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час призначення його позивачу встановлювались Законом України «Про статус суддів».

Згідно п.4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів», яка втратила чинність з 1 січня 2011 р., судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-УІ, який набрав чинності 03 серпня 2010 року, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 11.10.2005 р. № 8-рп/2005, щомісячне грошове утримання це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якого полягає у гарантованій державою щомісячній, звільненій від податків, грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, у тому числі і після звільнення від обовязків судді.

Рішенням Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 р. № 18- рп/2011 визначено, що щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу. Правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття - однорідними та взаємоповязаними, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У мотивувальній частині рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. № 10-рп/2008 (абзац четвертий, пятий підпункту 7.7 пункту 7) визначено, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці переглядається в разі зміни заробітної плати працюючого судді, виходячи з її нового розміру. Зміна існуючого порядку виплати щомісячного довічного грошового утримання суперечить Конституції України, оскільки видатки на утримання суддів, які передбачені у Державному бюджеті України, відповідно до частини другої статті 95 та частини першої статті 130 Конституції України повинні передбачати і фінансування щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, що безпосередньо стосується реалізації положення частини першої статті 130 Конституції України щодо забезпечення державою фінансування судів та створення належних умов для їх функціонування. Такі правові позиції висловлював Конституційний Суд України у рішеннях від 11 жовтня 2005 р. № 8-рп (абзац восьмий пункт 7 мотивувальної частини) і від 18 червня 2007 р. № 4-рп/2007 (абзац четвертий, пятий, шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини).

Таким чином, із системного аналізу положень ст. 43 Закону України «Про статус суддів», ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», наведених рішень Конституційного Суду України, які згідно з вимогами ч.2 ст. 150 Конституції України є обовязковими для виконання на території України і в цьому спорі мають преюдиційне значення, вбачається, що обчислення щомісячного довічного утримання суддів у відставці повинно здійснюватися у відсотковому відношенні до розміру грошового утримання працюючих суддів, розмір виплачуваного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці безпосередньо пов'язаний із розміром суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, що зумовлює проведення перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання судді у відставці при зміні розміру суддівської винагороди працюючого судді.

Відтак, суд доходить до висновку, що позивач, який має статус судді у відставці і отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді голови господарського суду Кіровоградської області, має право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в звязку із законодавчо визначеним поетапним зростанням грошового утримання діючого судді.

При цьому, суд вважає, що передбачене положеннями ч.5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус судді» обмеження з виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці мінімальним розміром, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 р. № 3668, не може бути застосоване до позивача, який отримав довічне щомісячне грошове утримання до набрання чинності цим Законом, оскільки в ч.2 розділу 11 «Прикінцевих та перехідних положень цього Закону визначено, що дія цього Закону не поширюється на тих осіб, пенсія (довічне утримання) яким призначено до набрання чинності цим Законом.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 р. № 3-рп/2013 «У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу П «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) визнані такими, що не відповідають Конституції України, зокрема: частину третю, перше, друге та третє речення частини пятої статті 138 «Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-ІУ у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-УІ визнані такими, що суперечать Конституції України і не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення і визначено, що натомість підлягає застосуванню ч.3 статті 138 Закону України № 2454-ІУ в редакції до змін, внесених Законом № 3668-УІ, а саме: щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Згідно з нормами абзацу 8 підпункту 5 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України № 384/2011 від 06 квітня 2011 р., Пенсійний фонд України є тим уповноваженим державою органом, який виплачує щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці. Довічне грошове утримання виплачується суддям у відставці органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи позивач 18.11.2013 р. звертався до відповідача з письмовою вимогою про здійснення йому перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у звязку зі зміною грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, в чому йому було відмовлено листом від 04.12.2013 р.

Відмова ґрунтується на тому, що оскільки позивач працював в складі господарського суду Кіровоградської області, підстави для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання відсутні, так як ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» не передбачено норми здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці в разі зміни заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді місцевих та апеляційних судів.

Суд вважає, що зазначені твердження відповідача не ґрунтуються на законі і не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суди загальної юрисдикції утворюють систему судів, а єдиним органом конституційної юрисдикції в України є Конституційний суд України.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 17 цього Закону єдність системи судів загальної юрисдикції забезпечується, зокрема: єдиними засадами організації та діяльності судів; єдиним статусом суддів; єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності судів; фінансуванням судів виключно з Державного бюджету України.

Нормами ст. 51 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному із судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судів загальної юрисдикції чи адміністративної посади, яку суддя обіймає.

Згідно з вимогами ч.5 ст. 109 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» за суддею, звільненим за його заявою у відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканості, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Відтак, відсутність у нормативному акті механізму перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за наявності у суддів, яким призначено це утримання до набрання чинності Законом України «Про судоустрій та статус суддів», вказівки про можливість здійснення такого перерахунку, не є підставою для відмови у здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у звязку із законодавчо встановленою зміною розміру заробітної плати працюючого судді.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про порушення права позивача на проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у звязку із законодавчо встановленою зміною розміру заробітної плати працюючого судді, яке потребує захисту, і наявності підстав для визнання дій відповідача щодо відмови у проведенні такого перерахунку протиправними.

Постанову суду в частині щодо присудження виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання в межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання, в іншій частині постанова підлягає виконанню в загальному порядку.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 6-11, 69-71, 160-163, 167, 183-2, 256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до статті 129, ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у звязку зі зміною грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, протиправними.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснити перерахунок та виплату судді, голові господарського суду Кіровоградської області у відставці, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % суддівської винагороди, працюючого на відповідній посаді судді відповідно до довідки господарського суду Кіровоградської області від 15.11.2013 р. № 20, починаючи з 18.11.2013 р. з врахуванням різниці між сумами вже перерахованого та уже виплаченого на день вступу судового рішення в законну силу довічного грошового утримання.

Постанова підлягає негайному виконанню Управлінням Пенсійного фонду України в м.Кіровограді у межах суми платежу за один місяць, в іншій частині - постанову виконувати в загальному порядку.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 68 грн. 82 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_2