Справа № 825/463/16
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/463/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мамчура Я.С.,

за участю секретаря Нагорної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби, митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови,

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач-1), митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач-2) про:

- визнання протиправними та скасування рішень Чернігівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 04.09.2015 р. № 102040000/2015/000240/1, від 02.11.2015 р. № 102040000/2015/000283/2, від 18.11.2015 р. № 102040000/2015/000293/1, від 04.12.2015 р. № 102040000/2015/000308/2, від 10.12.2015 р. № 102040000/2015/000315/2, від 17.12.2015 р. № 102040000/2015/000324/2, від 19.10.2015 р. № 102040000/2015/000271/2, від 11.11.2015 р. № 102040000/2015/000288/2, від 19.11.2015 р. № 102040000/2015/000295/2, від 07.12.2015 р. № 102040000/2015/000309/2, від 17.12.2015 р. № 102040000/2015/000322/2;

- скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102040000/2015/05244, № 102040000/2015/05291, № 102040000/2015/05312, № 102040000/2015/05326, № 102040000/2015/05275, № 102040000/2015/05297, № 102040000/2015/05313, № 102040000/2015/05328, № 102040000/2015/05287, № 102040000/2015/05299, № 102040000/2015/05318.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач - Чернігівська митниця ДФС подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, так як, на думку апелянта, оскаржуване рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ПрАТ «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» і компанією Брітіш Амерікан Тобакко (GLP) Лімітед, які є пов'язаними юридичними особами, укладено контракт від 10.12.2014 р. № T01/15-U, предметом якого є тютюн.

На підставі зазначеного контракту позивачем у вересні-грудні 2015 року на згідно з додатками №№ 12, 14, 16 до вказаного контракту здійснювалось імпортування на територію України необробленого тютюну (11 поставок).

Для митного оформлення товару контролюючому органу позивачем було подано відповідні декларації митної вартості (далі - ДМВ), до яких додано зовнішньоекономічний контракт від 10.12.2014 р. № ТО 1/15-П з відповідними додатками, що супроводжували поставку та містять відомості про вартість кожної партії товару за кілограм; рахунки-фактури (інвойси) з перекладом, в яких зазначено ідентифікуючи данні товару, вартість його за кілограм, відповідно до Контракту, а також загальна вага та загальна вартість, що підлягає сплаті за товар; повідомлення головного бухгалтера щодо відсутності на момент митного оформлення оприбуткування товару та оплати за нього і надання інформації, що підтверджує здійснену раніше оплату контрактної ціни за ідентичні товари; ліцензія на виробництво тютюнових виробів від 21.03.2011 р. № 508; товарно-транспортні накладні, морські накладні, документи країни відправлення; сертифікати якості та походження товару, екологічні декларації, документи санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю.

Митна вартість товару позивачем була визначена за першим методом - за ціною договору (контракту).

Перевіривши вказані вище документи, відповідач шляхом направлення електронних повідомлень, запропонував позивачу надати додаткові докази підтвердження заявленої ним митної вартості, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 53 МК України (по всім 11 поставкам); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України (по поставкам 2-11); виписку з бухгалтерської документації, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України (по поставкам 2-11); копію митної декларації країни відправлення, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 53 МК України (по поставкам 10,11).

На зазначену вимогу митного органу позивачем було надано наступні документи: по поставці 1-й: специфікацію планової групи: копію листа продавця щодо деталізації індивідуальних характеристик маркування товару; копію листа постачальника від 28.08.2015 р. щодо відсутності у продавця прайс-листів з цінами виробників товару; середньо розрахункову вартість товарів при імпорті в Україну (з сайту ДФС); по іншим 10-ти поставкам: експертний висновок Чернігівської регіональної торгово-промислової палати України від 19.01.2015 р. № ПК-7; виписку з бухгалтерської документації; прайс-лист продавця щодо цін на товар; копію листа постачальника від 28.08.2015 р. щодо відсутності у продавця прайс-листів з цінами виробників товару; копію митної декларації країни відправлення (по 10-й,11-й поставкам).

Відповідач, перевіривши подані документи, прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару, заявленої позивачем, за шостим (резервним) методом, а саме:

- по поставці 1 від 04.09.2015 р. № 102040000/2015/000240/1, відповідно до якого митна вартість товару скоригована відповідачем на рівні 1,90 дол. США/кг, на підставі наявної в митному органі цінової інформації на подібний товар: МД 806010001/2015/006924 від 21.07.2015 р.;

- по поставці 2 від 19.10.2015 р. № 102040000/2015/000271/2, відповідно до якого митна вартість товару скоригована відповідачем на рівні 1,47 дол. США/кг, на підставі наявної в митному органі цінової інформації на подібний товар: МД 102040000/2015/046380 від 25.08.2015 р.;

- по поставці 3 від 02.11.2015 р. № 102040000/2015/000283/2, відповідно до якого митна вартість товару скоригована відповідачем на рівні 1,66 дол. США/кг, на підставі наявної в митному органі цінової інформації на подібний товар: МД 806010001/2015/010750 від 29.10.2015 р.;

- по поставці 4 від 11.11.2015 р. № 102040000/2015/000288/2, відповідно до яких митна вартість товару скоригована відповідачем: для жилки необробленого тютюну типу Вірджинія на рівні 1,66 дол. США/кг, на підставі наявної в митному органі цінової інформації на подібний товар: МД 806010001/2015/010750 від 29.10.2015 р.; для необробленого тютюну типу Вірджинія на рівні 7,92 дол. США/кг, на підставі наявної в митному органі цінової інформації на подібний товар: МД 102040000/2015/046322 від 13.08.2015 р.;

- по поставці 5 № 102040000/2015/000293/2 від 18.11.2015 р., відповідно до яких митна вартість товару скоригована відповідачем: для жилки необробленого тютюну типу Берлей на рівні 1,66 дол. США/кг, на підставі наявної в митному органі цінової інформації на подібний товар: МД 806010001/2015/010750 від 29.10.2015 р.; для необробленого тютюну типу Вірджинія на рівні 7,92 дол. США/кг, на підставі наявної в митному органі цінової інформації на подібний товар: МД 102040000/2015/046839 від 03.11.2015 р.;

- по поставці 6 № 102040000/2015/000295/2 від 19.11.2015 відповідно до якого митна вартість товару скоригована відповідачем на рівні 1,90 дол. США/кг, на підставі наявної в митному органі цінової інформації на подібний товар: МД 806010001/2015/006924 від 21.07.2015 р.;

- по поставці 7 № 102040000/2015/000308/2 від 04.12.2015, відповідно до якого митна вартість товару скоригована відповідачем на рівні 1,66 дол. США/кг, на підставі наявної в митному органі цінової інформації на подібний товар: МД 806010001/2015/010750 від 29.10.2015 р.;

- по поставці 8 № 102040000/2015/000309/2 від 07.12.2015, відповідно до якого митна вартість товару скоригована відповідачем на рівні 1,66 дол. США/кг, на підставі наявної в митному органі цінової інформації на подібний товар: МД 806010001/2015/010750 від 29.10.2015 р.;

- по поставці 9 № 102040000/2015/000315/2 від 10.12.2015, відповідно до якого митна вартість товару скоригована відповідачем на рівні 1,66 дол. США/кг, на підставі наявної в митному органі цінової інформації на подібний товар: МД 806010001/2015/012477 від 08.12.2015 р.;

- по поставці 10 № 102040000/2015/000322/2 від 17.12.2015, відповідно до якого митна вартість товару скоригована відповідачем на рівні 1,66 дол. США/кг, на підставі наявної в митному органі цінової інформації на подібний товар: МД 806010001/2015/010750 від 29.10.2015 р.;

- по поставці 11 № 102040000/2015/000324/2 від 17.12.2015, відповідно до яких митна вартість товару скоригована Відповідачем на рівні 1,66 дол. США/кг, на підставі наявної в митному органі цінової інформації на подібний товар: МД 806010001/2015/010750 від 29.10.2015 р.

Причинами здійснення зазначених коригувань, у відповідності до перелічених рішень, стало те, що: 1) прайс-лист наданий не виробником товару, а стороною зовнішньоекономічного договору - компанією Брітіш Амерікан Тобакко (GLP) Лімітед, а також не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеня обробки та повної назви товару, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних товарів, поданих до митного оформлення, в документах, таких як декларація країни відправлення, інфойс, додаток до контракту та митній декларації; 2) сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) пов'язані між собою, перевірити документально про відсутність впливу взаємозв'язку на ціну не є можливим; 3) наявна у електронному виді копія митної декларації країни відправлення не містить всіх складових митної вартості відповідно до заявлених декларантом умов поставки; 4) наданий товариством експертний висновок від 19.01.2015 р. № ПК-7 ґрунтується виключно на даних прайс-листа, не дає змоги в повній мірі проаналізувати ціноутворення товарів, що імпортуються порівняно з ідентичними, подібними (аналогічними) товарами та перевірити достовірність заявленої митної вартості, а також вказаний висновок не містить посилань на використані джерела інформації, вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований товар. Також даний висновок не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеня обробки та повної назви товару, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару в інших, поданих до митного оформлення, документах; 5) надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та не дають можливості, відповідно до вимог ч. 9 ст. 58 МК України, здійснити розрахунки на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню; 6) на стадії проведення консультацій з органом доходів і зборів декларантом не надано цінової інформації щодо імпорту на митну територію України ідентичних, подібних (аналогічних) товарів.

Крім того, у наведених вище рішеннях про корегування митної вартості товарів митним органом наведено обґрунтування неможливості застосування методів визначення митної вартості товарів, які передують шостому (резервному) методу.

Відповідачем було складено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102040000/2015/05244, № 102040000/2015/05275, № 102040000/2015/05287, № 102040000/2015/05291, № 102040000/2015/05297, № 102040000/2015/05299, № 102040000/2015/05312, № 102040000/2015/05313, № 102040000/2015/05318, № 102040000/2015/05326, № 102040000/2015/05328.

Позивач, вважаючи неправомірними зазначені рішення про коригування митної вартості, а також прийняті відповідачем картки відмови, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що на момент здійснення митного оформлення позивачем до митного органу були надані всі необхідні документи для підтвердження визначеної митної вартості товару за першим методом (за ціною договору).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, нормами Митного кодексу України (далі - МК України), Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 № 631 (далі - Порядок № 631).

Так,відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

У ч. 1, 2, 3, 5 ст. 53 МК України визначено у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до пп. 4.5.10 п. 4.5 розділу 4 Порядку № 631, перевірка правильності визначення митної вартості товарів належить до митних формальностей, що виконуються при митному оформленні митної декларації.

Частиною 1 статті 54 МК України регламентовано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з п. 1, 2 ч. 4, ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частинами 1, 2 ст. 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

У відповідності до ч. 1- 4 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з ч. 18-21 ст. 58 МК України при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 1) вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; 3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

У разі здійснення вищезазначених порівнянь враховується наявна у органу доходів і зборів або подана декларантом чи уповноваженою ним особою інформація щодо різниці в комерційних рівнях продажу, кількісних показниках, елементах і витратах, зазначених у частині десятій цієї статті, та витратах, які понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець не пов'язані між собою, і не понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець пов'язані між собою.

Порівняння з вартістю операцій, зазначених у пунктах 1-3 частини вісімнадцятої цієї статті, здійснюється за ініціативою декларанта або уповноваженої ним особи. Вартість цих операцій не може використовуватися замість вартості операцій з оцінюваними товарами.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об'єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

П. 4.4 розділу IV Порядку № 631 прямо передбачено, що митний орган відмовляє у прийнятті МД виключно з таких підстав: МД не містить усіх відомостей або подана без рахунка або іншого документа, який визначає вартість товару та у випадках, встановлених Кодексом, ДМВ; ЕМД не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів; МД подано з порушенням інших вимог, встановлених Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 64 МК України в разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Отже, законодавством регламентовано зобов'язання контролюючого митного органу перевірити правильність визначення декларантом митної вартості імпортованого товару, яке реалізується шляхом співставлення митної вартості товару, зазначеної суб'єктом господарювання у митній декларації із даними поданої ним документації.

При цьому, слід враховувати, що для імпортерів, які є пов'язаними юридичними особами з постачальниками, визначення митної вартості за першим основним методом (за ціною договору) є можливим при виконанні умов, передбачених ч. 18-21 ст. 58 МК України, тобто підтвердження декларантом, що заявлена ним митна вартість товару є близькою до вартості купівлі-продажу непов'язаним покупцем аналогічних та/або ідентичних товарів.

Разом з тим, у випадках виявлення розбіжностей або виникнення сумнівів щодо правильності визначення митної вартості товару законодавством передбачено право контролюючого митного органу витребувати у декларанта відповідну додаткову підтверджуючу документацію та відмовляти у прийнятті митної декларації, зокрема, у випадку ненадання суб'єктом господарювання такої документації.

Аналогічний правовий підхід викладено у рішенні Верховного Суду України від 22.10.2013 року у справі № 21-342а13, яке відповідно до ст. 244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Виходячи з цього, колегія суддів встановила, що позивачем при здійсненні митного оформлення імпортованого товару на підставі контракту від 10.12.2014 р. № T01/15-U, укладеного з пов'язаною компанією Брітіш Амерікан Тобакко (GLP) Лімітед, не було виконано вимог ч. 18, 20 ст. 58 МК України та не надано контролюючому митному органу доказів щодо імпорту на митну територію України ідентичних та/або подібних товарів іншим непов'язаним покупцем за вартістю, наближеною до заявленої у спірних ДМВ.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що системний аналіз наведених вище правових норм надає підстави вважати, що невиконання позивачем самих лише цих вимог митного законодавства є достатньою і необхідною правовою підставою, яка виключає можливість визначення митної вартості імпортованого ним товару за основним (першим) методом.

Більш того, судова колегія також звертає увагу й на те, що вимоги митного органу про надання додаткових документів на підтвердження заявленою митної вартості позивачем були виконані неповністю і витребувані документи надані не в повному обсязі та є неналежними доказами на підтвердження заявленої митної вартості.

Так, зокрема позивачем на вимогу митного органу не було надано прайс-лист виробника товару, а наданий прайс-лист продавця товару не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеню обробки, повної назви товару, що унеможливлює його ідентифікацію в інших документах, поданих до митного оформлення.

Крім цього, експертний висновок від 19.01.2015 р. № ПК-7, складений Чернігівською регіональною ТПП, ґрунтується виключно на даних вказаного прайс-листа, не містить жодної інформації щодо застосування інших джерел інформації, порівняння вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних показників, що є складовими імпортованого товару, а також не містить відомостей щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеню обробки, повної назви товару, що у сукупності унеможливлює здійснення перевірки достовірності та об'єктивності підсумків такої експертизи.

Тож, вказані документи не є належними доказами, заявленої позивачем митної вартості, у той час як законодавством регламентовано обов'язок суб'єкта господарювання (декларанта) надати на вимогу митного органу саме належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару і надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митного органу щодо підтвердження митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року по справі № 21-498а15, яке відповідно до ст. 244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, згідно зі ст. 86 КАС України, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для визнання заявленої позивачем митної вартості товару за першим методом (ціною договору).

Подібна правова позиція при розв'язанні аналогічного спору викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29 жовтня 2015 року по справі № 825/1253/15-а та в ухвалі Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року, постановленій по цій же справі.

Крім того, відповідач, діючи на підставі та в порядку, визначеному ст.ст. 57 і 64 МК України, провів з декларантом відповідну консультацію, обґрунтував та довів неможливість застосування ним попередніх методів обчислення митної вартості товару, які передують резервному методу.

Так, застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною на аналогічні товари, у відповідності до правових приписів статей 60-64 МК України та положень Генеральної угоди з тарифів і торгівлі від 1994 року (GATT), яка ратифікована Верховною радою України, потребує наявності у контролюючого митного органу інформації щодо ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, що продавалися на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Дослідження приписів розділу IV Порядку № 631 надає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів використовує цінову інформацію в базі ЄАІС, що надає можливість здійснити порівняння із ціновими показниками таких же, схожих, ідентичних, подібних (алогічних) товарів інших імпортерів, які ввозили товар за аналогічним кодом згідно УКТЗЕД на територію України у максимально наближений час до часу імпорту товарів позивачем.

Тож, оскільки, на момент перевірки заявленої позивачем митної вартості товарів та за результатами консультації з декларантом у митного органу не було можливості ідентифікувати товари, що оцінюються за всіма ознаками ані ідентичних, ані аналогічних (подібних) товарів, а також не було відомостей про ціну одиниці товару, за якою найбільша партія оцінюваних товарів продавалася б на території України або про ціну за одиницю товару в країні виробника і декларантом контролюючому митному органу такі відомості не надані, то в даному випадку у відповідача й не було достатніх правових підстав для застосування будь-якого з методів визначення митної вартості імпортованого товару, який передує шостому (резервному) методу, що й було ним обґрунтовано в оскаржуваних рішеннях про корегування митної вартості товару.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини у їх сукупності, судова колегія переконується в тому, що приймаючи оскаржувані рішення про корегування митної вартості товарів, імпортованих позивачем, та карток відмови у прийнятті митних декларацій, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законодавством України, зокрема, ст.ст. 52, 53, 54, 57, 58, 64 МК України та Порядком № 631, а також неупереджено, добросовісно та розсудливо і вказані рішення відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Доводи позивача про те, що ним були подані всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості і оскаржувані рішення та картки відмови є безпідставними і неправомірними, колегія суддів вважає не обґрунтованими з підстав, зазначених вище.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову, а судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Отже, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити, постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України - задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби, митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 14 вересня 2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Мамчур Я.С