Справа № 802/933/16-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 вересня 2016 р. Справа № 802/933/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

за участю

секретаря судового засідання Волощук А.М.,

представника позивача Вініцької Б.А.,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи 1 ОСОБА_3,

представника третьої особи 2 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області

до ОСОБА_5,

третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 (третя особа 1),

третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 (третя особа 2),

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2016 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області (далі - ДАБІ України) звернулась до суду з адміністративним позовом, у якому просить зобов'язати ОСОБА_5 знести за власний рахунок самочинно збудовану прибудову до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за результатами перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва прибудови до житлового будинку по 1-му АДРЕСА_1 посадовими особами ДАБІ України було встановлено порушенням відповідачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" внаслідок проведення будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання. За результатами перевірки складено акт № 1034-ПП від 02.11.2015 року, протокол про адміністративне правопорушення від 02.11.2015 року та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 03.11.2015 рок № 378, якою ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн. Крім того, відповідачу внесено припис № 46-27 від 02.11.2015 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом приведення об'єкта будівництва до вимог чинного законодавства до 04.02.2016 року або до первинного стану, а також припис № 45-27 від 02.11.2015 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт з вимогою негайно зупинити будівельні роботи. Однак вказаних приписів ОСОБА_5 добровільно не виконав, про що свідчать результати повторної позапланової перевірки ДАБІ України від 29.02.2016 року, оформлені актом № 192-ПП. Відтак, для забезпечення усунення виявлених порушень законодавства у містобудівній сфері, на підставі положень ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" позивач звертається до суду з позовом про зобов'язання відповідача за власний рахунок знести самочинно збудовану прибудову до житлового будинку по АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надали пояснення згідно з наведеними у позовній заяві обґрунтуваннями та додатково зазначила, що жодних дій на виконання вимог приписів відповідач до цього часу не вчинив. Більше того, він продовжує незаконно виконувати будівельні роботи, що підтверджується скаргою сусіда ОСОБА_7, яка надійшла на адресу інспекції 19.08.2016 року. Просить суд задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов заперечив з підстав, викладених у наданих суду письмових запереченнях. Вважає, що позовні вимоги ДАБІ України не відповідають положенням ст. 376 ЦК України та ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки відсутні докази порушення прав інших осіб, а також докази істотного порушення державних будівельних норм та неможливості проведення перебудови. Крім того, знесення самочинного будівництва є крайнім заходом і можливе тільки тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Зауважує, що власником земельної ділянки, на якій здійснюється будівництво, та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 є мати відповідача - ОСОБА_6. Саме вона є замовником будівельних робіт з будівництва прибудови до свого будинку, тоді як відповідач за її проханням лише здійснював контроль за процесом будівництва. Відтак ОСОБА_5 є неналежним відповідачем у цій справі. Просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.08.2016 року на підставі ч. 2, 3 ст. 53 КАС України до участі у розгляді справі третіми особами без самостійних вимог на предмет спору було залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Третя особа 1 ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ДАБІ України підтримав та пояснив, що він проживає по сусідству з відповідачем у будинку АДРЕСА_1 Власником цього будинку є його донька ОСОБА_8, інтереси якої він вправі представляти на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Як йому відомо, у будинку АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_6 та її діти разом зі своїми сім'ями - донька та син ОСОБА_5. Восени 2015 року останній розпочав будівництво прибудови до тієї сторони житлового будинку, в якому проживає його сім'я. На зауваження з приводу правомірності проведення будівельних робіт відповідач не реагував, натомість вирив глибокий котлован та звів стіни. Відтак третя особа була вимушена звертатись зі скаргами у контролюючі органи. При цьому ОСОБА_3 зазначає, що вказане незаконне будівництво істотно порушує його права та інтереси як мешканця сусіднього будинку. Зокрема, вже станом на сьогодні внаслідок його проведення пошкоджено паркан на межі земельних ділянок та існує загроза руйнування будинку в цілому. Також третя особа стверджує, що виконання будівельних робіт здійснювалось саме відповідачем ОСОБА_5

Представник третьої особи 2 ОСОБА_6 - ОСОБА_4 у судовому засіданні виступила на стороні відповідача та пояснила, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_6, так само як і розташований на ній житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідач ОСОБА_5 не наділений правами щодо здійснення будівництва на вказаній земельній ділянці, оскільки така земельна ділянка йому не належить. Факту виконання будівельних робіт та здійснення будівництва без відповідних дозвільних документів представник третьої особи 2 не заперечила, однак при цьому зауважила, що такі дії пояснюються похилим віком ОСОБА_6 та не знанням нею чинного законодавства. Вважає, що позовні вимоги про зобов'язання знести самочинно збудовану прибудову до житлового будинку заявлені до неналежного відповідача, а відтак не можуть бути задоволені. Крім того, позивачем не доведено істотного порушення прав інших осіб та державних будівельних норм при виконанні будівельних робіт, а також неможливості проведення відповідної перебудови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та третіх осіб, оцінивши інші докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити з огляду на таке.

Встановлено, що 05.10.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області із заявою про перевірку законності здійснення ОСОБА_5 будівництва прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1

02.11.2015 року позивачем було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, результати якої відображено в акті перевірки № 1034-ПП.

Проведеною перевіркою виявлено, що ОСОБА_5 здійснює будівельні роботи з будівництва прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1 без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". На момент перевірки збудовані стіни прибудови.

Відповідач зауважень щодо здійснення перевірки та її результатів не надав, примірник акту перевірки отримав, про що свідчить його підпис.

За наслідками перевірки головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Сорокою Д.В. відповідачу ОСОБА_5 внесено припис № 46-27 від 02.11.2015 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил шляхом приведення об'єкта будівництва до вимог чинного законодавства до 04.02.2016 року або до первинного стану, а також припис № 45-27 від 02.11.2015 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт з вимогою негайно зупинити будівельні роботи.

Примірники вказаних приписів вручено відповідачу особисто 02.11.2015 року.

Крім того, у зв'язку з виявленим правопорушенням 02.11.2015 року позивачем складено протокол про адміністративне правопорушення та 03.11.2015 року прийнято постанову № 378, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП (виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт) з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн.

Згідно з банківською квитанцією № 0.0.459113121.1 від 10.11.2015 року зазначений штраф відповідачем сплачено у повному обсязі.

Надалі, з метою перевірки виконання вимог приписів № 45-27 та № 46-27 від 02.11.2016 року, позивачем було проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_5 вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за наслідками якої складено акт перевірки від 29.02.2016 року № 192-ПП.

Перевіркою встановлено, що відповідачем не виконано вимог припису № 46-27 від 02.11.2015 року, а саме не оформлено належним чином документацію на будівництво прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1, чим порушено положення п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Крім того, перевіркою встановлено, що відстань прибудови до сусіднього будинку (будинку АДРЕСА_2) складає 3,36 м, що є порушенням додатку 3.1 ДБН 360-92 "Планування забудов міських і сільських поселень".

При цьому від ознайомлення з актом перевірки та отримання його примірника ОСОБА_5 відмовився, зауважень (заперечень) щодо здійснення перевірки не надав.

Відтак, у зв'язку з виявленим правопорушенням 29.02.2016 року позивачем складено протокол про адміністративне правопорушення та 14.03.2016 року прийнято постанову № 79, якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП (невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю) з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Крім того, оскільки відповідачем не виконано припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил шляхом приведення об'єкта будівництва до вимог чинного законодавства або до первинного стану, не вчинено жодних дій, спрямованих на усунення виявлених перевіркою порушень, а позивачем вжито усіх передбачених законом заходів реагування, на підставі положень ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" ДАБІ України просить суд зобов'язати ОСОБА_5 за власний рахунок знести самочинно збудовану прибудову до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (Закон № 3038-VI від 17.02.2011 року) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Частиною 4 статті 41 Закону № 3038-VI визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають, зокрема, право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил чи зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 року № 294 затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 цього Положення Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно з п. 4 Положення Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань:

- реєструє повідомлення та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення та декларації про початок виконання будівельних робіт та у визначених законодавством випадках повертає такі декларації;

- у визначених законодавством випадках видає дозволи на виконання будівельних робіт, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт;

- здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час провадження містобудівної діяльності;

- проводить перевірки відповідності підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються під час будівництва об'єктів, вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням;

- здійснює контроль за виконанням виданих приписів у визначених законодавством випадках;

- у визначених законодавством випадках розглядає справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та справи про адміністративні правопорушення із прийняттям відповідних рішень.

Відповідно до п. 23 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 698 від 19.08.2015 року (далі - Порядок), за результатами планової або позапланової перевірки головний інспектор будівельного нагляду, який проводив перевірку, складає акт перевірки за формою згідно з додатком 4.

Пунктом 29 цього Порядку передбачено, що у разі виявлення головним інспектором будівельного нагляду під час проведення перевірки порушення складається протокол про правопорушення за формою, встановленою Мінрегіоном. Разом з протоколом видається припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за формою згідно з додатком 5.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник надається керівнику об'єкта нагляду, або його заступнику, або уповноваженій керівником особі, другий залишається у головного інспектора будівельного нагляду, який його видав.

Як встановлено судом, 02.11.2015 року за результатами проведеної перевірки позивачем виявлено порушення ОСОБА_5 вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" внаслідок самочинного, без повідомлення про початок виконання будівельних робіт виконання робіт з влаштування прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1. У зв'язку з цим відповідачу внесено припис № 46-27 від 02.11.2015 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил шляхом приведення об'єкта будівництва до вимог чинного законодавства до 04.02.2016 року або до первинного стану.

В силу положень ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Згідно з п. "б" ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право на зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Вирішуючи спір по суті суд насамперед враховує те, що відповідач ОСОБА_5 не виконав припису ДАБІ України № 46-27 від 02.11.2016 року, не привів об'єкт будівництва до вимог чинного містобудівного законодавства, здійснив будівельні роботи без оформлення повідомлення про початок будівельних робіт чи інших дозвільних документів та при цьому не вжив жодних заходів для узаконення самочинного будівництва, що повністю підтверджується матеріалами справи.

До того ж, відповідачем не виконано вимог припису ДАБІ України № 45-27 від 02.11.2015 року про зупинення будівельних робіт, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, вже після звернення позивача до суду відповідач продовжив виконувати незаконні будівельні роботи зі зведення прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1, зокрема утеплив її та накрив дахом.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Частиною 2 статті 38 цього ж Закону передбачено, що у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Зібраними та дослідженими під час розгляду цієї справи доказами судом встановлено як факт самочинного будівництва прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1, так і факт невиконання припису № 46-27 від 02.11.2015 року про усунення вчиненого правопорушення у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Заперечуючи адміністративний позов, відповідач посилається на те, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки земельна ділянка, на якій здійснювались будівельні роботи, та житловий будинок по АДРЕСА_1 перебувають у власності його матері - ОСОБА_6

Разом з тим, суд зауважує, що за змістом положень ч. 1, 2 ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" орган державного архітектурно-будівельного контролю може звернутися до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта до особи, яка здійснює або здійснила таке будівництво та у визначений приписом строк добровільно не усунула порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Як вже зазначалось, проведеною 02.11.2015 року перевіркою було встановлено, що незаконні будівельні роботи з будівництва прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1 здійснює саме ОСОБА_5

При цьому відповідач був присутній під час проведення перевірки, отримав примірник акта перевірки та жодних зауважень щодо правомірності перевірки або зафіксованих в акті порушень не висловив.

Більше того, відповідач сплатив у повному обсязі штраф в розмірі 4250 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП, тобто за виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, накладений на нього постановою головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Сорокою Д.В. за № 378 від 03.11.2015 року.

Також суд наголошує на тому, що дії та рішення (приписи, постанови) ДАБІ України, пов'язані з проведенням перевірок від 02.11.2015 року та 29.02.2016 року самочинного об'єкта будівництва по АДРЕСА_1 на сьогодні є чинними та у передбаченому законом порядку не скасовані, а отже вважаються правомірними.

Відтак, на переконання суду, матеріалами справи підтверджується та обставина, що саме відповідач ОСОБА_5 є особою, яка здійснила самочинне будівництво за вищевказаною адресою та особою, яка не виконала обов'язковий до виконання припис органу державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил шляхом приведення об'єкта будівництва до вимог чинного законодавства або до первинного стану.

Водночас доводи відповідача і третьої особи 2 про те, що ОСОБА_5 є неналежним відповідачем у цій справі суд розглядає як такі, що спрямовані на уникнення від встановленої законом відповідальності за самочинне будівництво. Тому такі доводи оцінюються судом критично та до уваги не беруться.

Також суд вважає безпідставними посилання відповідача і третьої особи 2 на те, що позивачем не доведено істотного порушення прав інших осіб внаслідок самочинного будівництва прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1.

По-перше, змістовний аналіз положень ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" вказує на те, що знесення самочинного об'єкта будівництва можливе у випадку істотного порушення законних прав та інтересів будь-яких інших третіх осіб і законодавець не конкретизує, що це мають бути виключно власники сусідніх земельних ділянок чи житлових будинків.

По-друге, підставою для проведення позивачем перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час здійснення будівельних робіт з прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1 стало звернення ОСОБА_3, який, як встановлено судом, зареєстрований та проживає у сусідньому будинку АДРЕСА_3 Зазначена особа у судовому засіданні підтвердила, що незаконне будівництво відповідачем прибудови до житлового будинку істотно порушує його права та інтереси як мешканця сусіднього будинку, створює очевидну загрозу руйнування житла і на сьогодні вже призвело до певних негативних наслідків, а саме пошкодження бетонного підмощення паркану, встановленого на спільній межі земельних ділянок, та часткового порушення верхнього шару ґрунту біля підмощення житлового будинку.

По-третє, на істотність порушення прав інших осіб вказує і той факт, що власники житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_3 звернулися до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю (земельною ділянкою та будинком) шляхом припинення самочинного будівництва та знесення за рахунок ОСОБА_5 самочинно розпочатого будівництва - прибудови до будинку за адресою: АДРЕСА_1 яка межує із земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 та про покладення на відповідача ОСОБА_5 обов'язку відновити зруйнований (тріщина зі зміщенням) фундамент паркану і засипати котлован біля межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 а також привести земельну ділянку будинковолодіння по АДРЕСА_1 до первинного стану (цивільна справа № 127/11492/16-ц).

Досліджуючи питання про істотність порушення будівельних норм, як однієї з необхідним умов для звернення органу державного архітектурно-будівельного контролю з позовом про знесення самочинного об'єкта будівництва, суд виходить з того, що внаслідок виконання відповідачем самовільних будівельних робіт грубо порушено державні будівельні норми, а саме протипожежні вимоги згідно з обов'язковим Додатком 3.1 ДБН 360-92 "Містобудування. Планування забудов міських і сільських поселень".

Так, актом позапланової перевірки дотримання ОСОБА_5 вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.02.2016 року № 192-ПП позивачем зафіксовано, що відстань від самочинної прибудови до житлового будинку становить 3,36 м, тоді як в силу вказаних вище державних будівельних норм протипожежна відстань між житловими будинками має становити не менше 6 м (залежно від ступеню вогнестійкості будинків).

При цьому суд зауважує, що будівництво прибудови до будинку АДРЕСА_1 здійснюється відповідачем за відсутності проектної документації та будь-яких дозвільних документів, що само собою свідчить про істотне порушення державних будівельних норм та становить загрозу для життя і здоров'я людей.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що під час розгляду адміністративної справи позивачем ДАБІ України, як суб'єктом владних повноважень, дотримано умов звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта будівництва, визначених ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", та доведено наявність достатніх правових підстав для постановлення судом рішення про знесення відповідачем самочинно збудованої прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1.

Відтак адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 94 КАС України сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_5 за власний рахунок знести самочинно збудовану прибудову до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сало Павло Ігорович