Справа № 826/6531/16
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6531/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Коротких А.Ю. Хрімлі О.Г.

при секретарі Рафальській І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Підйомні машини» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02 лютого 2016 року № та № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2016 року адміністративний позов задоволено частково:

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 02 лютого 2016 року № .

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 02 лютого 2016 року № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 7 321 268,00 грн., у тому числі за основним платежем на 4 880 845,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 2 440 423,00 грн.

В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем проведено документальну виїзну перевірку ТОВ «Підйомні машини» результати якої відображено в акті від 18 січня 2016 року №2/26-15-13-01-01/37653944 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Підйомні машини» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2014 року».

За наслідками перевірки встановлено порушення позивачем п.п. 135.5.4, 135.5.15 п. 135.5, п. 135.1 ст.135, п. 137.16 ст. 137, п. 138.1, 138.2, 138.5, п.п. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2013- 2014 роки на 11 317 279,00 грн.; п. 181.1 ст. 181, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 4 962 845,00 грн., у тому числі за березень, квітень, серпень-грудень 2013 року, січень-грудень 2014 року.

Вказані в акті перевірки порушення обґрунтовані наступним:

1) заниження доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за 2013 рік за операціями із основними засобами, у зв'язку тим, що, на думку відповідача, вартість придбання активів є нижчою від вартості оцінки, а саме: а) конструктивні елементи підіймальних споруд, придбані за 4 905 000,00 грн. на аукціоні за участю Державної виконавчої служби України, відповідно до висновку ФОП ОСОБА_2 від 29 липня 2013 року встановлено ринкову вартість на загальну суму 30 614 316,00 грн., через порушення правил проведення аукціону; б) придбані у ТОВ «Міжнародний центр торгівлі» 3 баштові крани вартістю 1 618 800,00 грн. відповідно до висновку ФОП ОСОБА_2 від 29 липня 2013року оцінені вартістю 6 019 947,00 грн.; в) отримані від ТОВ «Міжнародний центр торгівлі» баштові крани, як заставне майно, оприбутковані в сумі 2 032 651,20 грн., балансова вартість вказаних баштових кранів складає 7 650 000,00 грн., різниця у вартості баштових кранів вважається безоплатно отриманою; що є порушенням п.п. 135.5.4, 135.5.15 п. 135.5, п. 135.1 ст. 135, п. 137.16 ст. 137 Податкового кодексу України;

2) безпідставне віднесення до складу витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість відповідних сум вартості приданих товарів/послуг по відносинам із ТОВ «Ліга-Ком», ТОВ «Імператив-Консалтінг», ТОВ «Лоян», ТОВ «Барклай-Авто», ТОВ «Глобус», ТОВ «Ветрікс», ТОВ «Будінвест», ТОВ «Торгова компанія «Оптіма-Трейд», ТОВ «Дота», ТОВ «Скайсіті-Груп», ТОВ «Грандбудтехнологія», ТОВ «Глобус-2013», ТОВ «Глобус-ЮТК», ПП «Марсбуд», ТОВ «Лойер Консалтинг А-2» та ФОП ОСОБА_3 у зв'язку із наступним: до перевірки не надано документів, що свідчать про факт якості, в тому числі технічний паспорт, сертифікати якості, також документи, що пов'язані з транспортуванням і доставкою продукції, як визначено умовами договорів та інших документів; в процесі перевірки не було можливості визначити яким чином послуги використовувались у господарській діяльності, підприємством не доведено направленість на максимізацію доходів чи мінімізацію витрат, тобто на отримання прибутку; перевіркою зафіксовано відсутність у підприємств-контрагентів адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по укладеним договорам та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань; акти виконаних робіт не містять переліку, деталізації та обсягу виконаних робіт (наданих послуг); встановлено порушення вимог податкового та іншого законодавства підприємствами по ланцюгу постачання; за твердженням відповідача, операції з вказаними постачальниками є фіктивними та не мають реального характеру;

3) завищення амортизаційних відрахувань та податкового кредиту з податку на додану вартість по відносинам придбання у ТОВ «Консалтинг Профі» баштового крану, у зв'язку із не наданням до перевірки документів, що підтверджують транспортування великогабаритного вантажу та транспортування товару;

4) заниження суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 82 000,00 грн., у зв'язку із несвоєчасною реєстрацією платником податку на додану вартість.

Разом з тим, у акті перевірки відповідач зробив висновок про те, що проведеною перевіркою з метою запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом за період з 01 жовтня 2012 року по 21 грудня 2014 року встановлено, що фінансово-господарські операції, проведені ТОВ «Підйомні машини», були в повному обсязі відображені в податкову обліку, мали значний вплив на формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, та податкового кредиту з податку на додану вартість, шляхом віднесення до податкової звітності неправдивих відомостей, що не відповідають дійсності, призвели до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, у сумі 28 171 849,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 02 лютого 2016 року:

№ згідно з п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, за порушення п. 135.5.4, 135.5.15 п. 135.5, п. 135.1 ст. 135, п.137.16 ст. 137, п. 138.1, 138.2, 138.5, п.п. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України ТОВ «Підйомні машини» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 16 975 919,00 грн., у тому числі за основним платежем на 11 317 279,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 5 658 640,00 грн.;

№ згідно з п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, за порушення п. 181.1 ст. 181, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ТОВ «Підйомні машини» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 7 444 268,00 грн., у тому числі за основним платежем на 4 962 845,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 2 481 423,00 грн.

Не погоджуючись з даними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх в судовому порядку.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Підйомні машини» стало переможцем аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, яке належить ТОВ «Міжнародний центр торгівлі», та придбало конструктивні елементи підіймальних споруд вартістю 4 905 000,00 грн. Вказана вартість та факт її сплати зафіксовані в акті державного виконавця про проведення аукціону від 26 липня 2013 року № 33599767/5.

Вважаючи таку вартість заниженою відповідач посилався на порушення процедури проведення аукціону та висновок про вартість об'єкта оцінки від 29 липня 2013 року, складений ФОП ОСОБА_2

Разом з тим, правомірність результатів вказаного аукціону підтверджена рішенням Господарського суду міста Києва від 21 травня 2014 року у справі № 910/20003/13 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, ПП «Нива-В.Ш.» та ТОВ «Підйомні машини» про визнання договору купівлі-продажу рухомого майна, укладеного за результатами проведення аукціону, недійсним та застосування наслідків недійсності договору, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 24 грудня 2014 року, встановлено, відсутність правових підстав для визнання недійсними договору за результатами проведення аукціону 08 липня 2013 року, оформленого протоколом проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, яке належить ТОВ «Міжнародний центр торгівлі» №13/25/1 від 08 липня 2013 року та актом державного виконавця про проведення аукціону №33599767/5 від 26 липня 2013 року, визнання недійсними прилюдних торгів, проведених 08 липня 2013 року ПП «Нива-В.Ш.» у формі аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, яке належить ТОВ «Міжнародний центр торгівлі».

Як встановлено в акті перевірки та визнається сторонами, ТОВ «Підйомні машини» придбало у ТОВ «Міжнародний центр торгівлі» 3 баштових крани загальною вартістю 1 618 000,00 грн. на підставі договору про наміри від 14 травня 2013 року №0212/П та договору купівлі-продажу від 07 липня 2013 року №0211/П

На думку відповідача, така вартість активів є заниженою відповідно до висновку про вартість об'єкта оцінки від 29 липня 2013 року, складеного ФОП ОСОБА_2

Крім того, ТОВ «Підйомні машини» прийняло у власність від ТОВ «Міжнародний центр торгівлі» 6 баштових кранів вартістю 2 032 651,20 грн. за договором переходу права власності на заставне майно від 19 лютого 2013 року №007.

У зв'язку з ненаданням до перевірки документів щодо проведення оцінки баштових кранів відповідачем не визнано заявлену вартість оцінки баштових кранів, та встановив вартість вказаних активів на рівні балансової вартості у сумі 7 650 000,00 грн.

Відповідно до п. 135.2 ст. 135 Податкового кодексу України передбачено, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п.п. 135.5.4 та 135.5.15 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи, та інші доходи платника податку за звітний податковий період.

Проте, відповідачем не доведено, що у межах спірних правовідносин при придбанні конструктивних елементів підіймальних споруд та баштових кранів ТОВ «Підйомні машини» отримало будь-які види доходів, у тому числі у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів чи інших доходів; зокрема відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що позивач отримав товари безоплатно, а саме без компенсації їх вартості.

При цьому, наявні у справі докази свідчать, що позивач при придбанні товарів поніс витрати, склад витрат та порядок визнання яких передбачено у ст. 138 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що застосування відповідачем до операцій із придбання товарів звичайних цін є помилковим з наступних підстав.

При визначенні вартості на рівні не нижче звичайної ціни відповідач зазначав про безоплатність наданих товарів, однак, як встановлено з матеріалів справи, факту безоплатного отримання ТОВ «Підйомні машини» товарів не підтверджено.

Крім того, згідно з визначенням п.п. 14.1.71 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Відповідно до п. 39.14 ст. 39 Податкового кодексу України, обов'язок доведення того, що ціна договору (правочину) не відповідає рівню звичайної ціни, покладається на орган державної податкової служби у порядку, встановленому законом.

Під час проведення перевірки платника податку орган державної податкової служби має право надати запит, а платник податку зобов'язаний обґрунтувати рівень договірних цін або послатися на норми абзацу першого цього пункту.

Наведені правові норми вказують, у випадках встановлених Податковим кодексом України, платник податків застосовує звичайні ціни, при цьому звичайної ціною вважається ціна договору, якщо зворотне не доведено органом державної податкової служби.

Згідно з п. 39.17 ст. 39 Податкового кодексу України під час проведення аукціону (тендера) звичайною вважається ціна, яка склалася за результатами такого аукціону (тендера).

Відповідно до п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України визначення звичайної ціни у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснюється за одним з методів, вказаних в цьому пункті. Встановлюються такі методи визначення звичайної ціни: а) порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу); б) ціни перепродажу; в) «витрати плюс»; г) розподілення прибутку; ґ) чистого прибутку.

При визначенні звичайної ціни згідно з методами, встановленими цим пунктом, використовується інформація про ціни в операціях між непов'язаними особами у співставних умовах на відповідному ринку товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України за методом порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу) застосовується ціна, яка визначається за ціною на ідентичні (а за їх відсутності - однорідні) товари (роботи, послуги), що реалізуються (придбаваються) не пов'язаній з продавцем (покупцем) особі за звичайних умов діяльності.

Для визначення звичайної ціни товару (роботи, послуги) згідно з методом порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу) використовується інформація про укладені на момент продажу такого товару (роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами (роботами, послугами) у порівнянних умовах на відповідному ринку товарів (робіт, послуг). Враховуються, зокрема, такі умови договорів, як кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії); обсяг функцій, що виконуються сторонами; умови розподілу між сторонами ризиків і вигод; строки виконання зобов'язань; умови здійснення платежів, звичайних для такої операції; характеристика ринку товарів, на якому здійснено господарську операцію; бізнес-стратегія підприємства; звичайні надбавки чи знижки до ціни під час укладення договорів між непов'язаними особами, а також інші об'єктивні умови, що можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на ринку ідентичних (за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) визнаються порівнянними, якщо відмінність між такими умовами істотно не впливає на ціну або може бути економічно обґрунтована. При цьому враховуються звичайні під час укладення договорів між непов'язаними особами надбавки чи знижки до ціни, зокрема знижки, зумовлені сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації); збутом неліквідних або низьколіквідних товарів.

Якщо товари (роботи, послуги), стосовно яких визначається звичайна ціна, ідентичні (за їх відсутності - однорідні) товарам (роботам, послугам), які прилюдно пропонуються до продажу, або мають ціни, встановлені на організованому ринку цінних паперів, або мають біржову ціну (біржове котирування), визначення звичайної ціни, в установленому в абзаці першому цього пункту порядку, здійснюється з урахуванням таких факторів.

Пункт 39.11 ст. 39 Податкового кодексу України вказує, що для визначення звичайних цін на товари (роботи, послуги) використовуються офіційні джерела інформації, у тому числі: статистичні дані державних органів і установ; ціни спеціалізованих аукціонів з торгівлі окремими видами продукції, біржові котирування; довідкові ціни спеціалізованих комерційних видань та публікацій, у тому числі електронних та інших банків даних; звіти та довідки відділів з економічних питань у складі дипломатичних представництв України за кордоном; інші інформаційні джерела, що визнаються офіційними в установленому порядку.

Всупереч наведеним нормам відповідач не вказав в акті перевірки та під час судового розгляду справи, за яким методом ним визначалась ціна придбаних позивачем товарів, у тому числі на аукціоні.

При цьому доводи відповідача щодо порушення проведення аукціону не відповідають дійсним обставинам, оскільки будь-яких доказів, які б свідчили про такі порушення, або доказів визнання недійсним проведеного аукціону матеріали справи не містять.

Посилання апелянта на постанову Київського апеляційного господарського суду від 28 січня 2015 року у справі 27/217, якою визнано незаконними дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо оцінки майна та звіт про визначення ринкової вартості конструктивних елементів приймальних споруд від 23 квітня 2013 року, здійснений оцінювачем ТОВ «Оціночна компанія «Вега», також не заслуговують на увагу, оскільки, як вже було зазначено судом першої інстанції, матеріали справи не містять вказаного рішення та доказів його чинності на момент перевірки та вирішення даного спору. Крім того, вказаного рішення не надано для дослідження суду апеляційної інстанції.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів аналогічно з судом першої інстанції вважає, що висновки акта перевірки про заниження позивачем доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за 2013 рік за операціями із основними засобами є помилковими, а визначення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток за даним епізодом порушення - протиправним.

Стосовно висновків акта перевірки про безпідставне віднесення до складу витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість відповідних сум вартості приданих товарів/послуг необхідно зазначити наступне.

Згідно до п. п. 14.1.27. п. 14.1. ст. 14 ПК України - витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п. 138.1. ст. 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються зокрема із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з положеннями цього Кодексу.

Пунктом 138.2. ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За правилами п. 138.4 та 138.5 ст. 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з п. 138.6 ст. 138 Податкового кодексу України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Відповідно до п. п. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139 ПК України - не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пунктом 198.1. ст. 198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно до п. 198.2. ст. 198 ПК України - датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 ПК України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1. статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

При цьому, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з вимогами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Господарська операція згідно зі ст. 1 названого Закону - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, з наведених законодавчих приписів вбачається, що наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків. При цьому, господарські операції мають бути відображені в податковому обліку відповідно до їх реального змісту та відповідати господарській меті підприємства.

Відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02 червня 2011 року з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясовувати, зокрема, обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2011 року № 1936/11/13-11).

Таким чином, дослідженню підлягає здійснення (реальність) господарських операцій між ТОВ «Підйомні машини» та його контрагентами: ТОВ «Ліга-Ком», ТОВ «Імператив-Консалтінг», ТОВ «Лоян», ТОВ «Барклай-Авто», ТОВ «Глобус», ТОВ «Ветрікс», ТОВ «Будінвест», ТОВ «Торгова компанія «Оптіма-Трейд», ТОВ «Дота», ТОВ «Скайсіті-Груп», ТОВ «Грандбудтехнологія», ТОВ «Глобус-2013», ТОВ «Глобус-ЮТК», ПП «Марсбуд», ТОВ «Лойер Консалтинг А-2» та ФОП ОСОБА_3; мета придбання та обставини використання придбаних товарів/послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи підтверджують, що між ТОВ «Підйомні машини» (покупець) та ТОВ «Ліга-Ком» (постачальник) укладено типові за умовами договори поставки від 25 лютого 2014 року №Т-25, від 26 лютого 2014 року №Т-26, від 27 березня 2014 року №Т-26, від 25 квітня 2014 року №Т-254, від 12 червня 2014 року №Т-29, від 26 лютого 2014 року №Т-26, від 27 березня 2014 року №Т-27, від 12 червня 2014 року №Т-29, від 07 липня 2014 року №33 та від 04 липня 2014 року №32, згідно з якими постачальник зобов'язався поставити покупцю різного роду продукцію: металоконструкції стріли баштового крану, секції щогли баштового крану, клітка телескопічна до баштового крану, канат, строп.

Протягом березня-серпня 2014 року постачальник поставив обумовлену договором продукцію на загальну суму 3 75 400,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 617 566,59 грн., що підтверджується копіями відповідних видаткових накладних та податкових накладних.

ТОВ «Підйомні машини» (покупець) уклало договори поставки від 28 березня 2014 року №04, від 05 травня 2014 року №07, від 16 квітня 2014 року №05, від 17 квітня 2014 року №06, від 03 березня 2014 року №03 з ТОВ «Імператив-Консалтінг» (постачальник) з типовими умовами, відповідно до яких постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупця наступну продукцію: комплекти анкерного кріплення, в'язі, металоконструкції вильоту, секції башти, канат, перетворювачі частотні, підшипники, шестерні.

Згідно із видатковими накладними та податковими накладними у протягом березня-червня 2014 року постачальник поставив позивачу продукцію на загальну суму 2 844 140,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 474 023,00 грн.

Між ТОВ «Підйомні машини» (покупець) та ТОВ «Лоян» (постачальник) укладено договір поставки від 03 липня 2014 року №18, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити покупцю продукцію - в'язь у кількості 7 комплектів.

Відповідно до видаткових накладних та податкових накладних у серпні 2014 року постачальник поставив продукції на загальну суму 258 930,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 43 155,00 грн.

За усною домовленістю ТОВ «Барклай-Авто» поставило позивачу товар - підшипники на загальну суму 103 500,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 17 250,00 грн., що підтверджують видаткові та податкові накладні, датовані вереснем 2014 року.

Між ТОВ «Підйомні машини» (покупець) та , ТОВ «Глобус» (постачальник) укладено договір поставки від 28 липня 2014 року №8, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити покупцю продукцію - комплекти анкерного кріплення.

Відповідно до видаткових накладних та податкових накладних у серпні 2014 року постачальник поставив продукції на загальну суму 201 300,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 33 550,00 грн.

Між ТОВ «Підйомні машини» (замовник) та ТОВ «Ліга-Ком» (виконавець) укладено договори про надання послуг від 01 серпня 2014 року №01-08/14 та від 26 вересня 2014 року №36, за умовами яких виконавець зобов'язується за завданням замовника надати послуги з періодичного технічного обслуговування вантажопідіймальної техніки.

Згідно з актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) протягом вересня-жовтня 2014 року виконавець здійснив роботи з технічного обслуговування та ремонту вантажопідіймальної техніки та виписав позивачу податкові накладні на загальну суму 2 544 700,00 грн. у тому числі податок на додану вартість - 424 116,60 грн.

Між ТОВ «Підйомні машини» (замовник) та ТОВ «Ветрікс» (виконавець) протягом 2013 року укладено ряд договорів про виконання робіт, за умовами яких виконавець зобов'язується за завданням замовника виконувати за плату роботи з підготовки документації для проведення експертизи стану охорони праці та безпеки на об'єктах під час експлуатації будівельної техніки, проведення планово-попереджувальних ремонтів будівельної техніки, фарбування та проведення обслуговування будівельної техніки.

Згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) протягом жовтня-грудня 2013 року та лютого-липня 2014 року виконавець надав обумовлені договором послуги та виконав необхідні роботи на загальну суму 5 579 188,00 грн. у тому числі податок на додану вартість - 929 865,00 грн.

Між ТОВ «Підйомні машини» (замовник) та ТОВ «Будінвест» (виконавець) протягом серпня-жовтня 2013 року укладено ряд договорів про виконання робіт, за умовами яких виконавець зобов'язується за завданням замовника виконати роботи з підготовки будівельної техніки перед проведенням технічного огляду (вантажопідйомники, баштові крани), проведенню підготовчих заходів для уведення в експлуатацію будівельної техніки та виробництва Potaine та її періодичного технічного обслуговування.

Згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) протягом серпня-грудня 2013 року та січня 2014 року виконавець надав обумовлені договором послуги та виконав необхідні роботи на загальну суму 2 600 000,00 грн. у тому числі податок на додану вартість - 433 333,00 грн.

Між ТОВ «Підйомні машини» (замовник) та ТОВ «Торгова компанія «Оптіма Трейд» (виконавець) укладено договори про виконання робіт від 21 листопада 2013 року №10-Т від 12 грудня 2013 року №01212 щодо проведення обслуговування та ремонту будівельної техніки та її конструктивних елементів.

Згідно з договором оренди від 03 березня 2014 року №8-О позивач орендував у ТОВ «Торгова компанія «Оптіма Трейд» секції башти.

04 березня 2015 року між цими ж сторонами укладеного договір №9-М надання маркетингових послуг, за умовами якого виконавець зобов'язався надати послуги з маркетингового дослідження ринку збуту робіт та послуг будівельною технікою, які надає ТОВ «Підйомні машини», а саме системний аналіз будівельних об'єктів, основних забудовників та генпідрядних організацій міста Києва.

Також між ТОВ «Підйомні машини» (замовник) та ТОВ «Торгова компанія «Оптіма Трейд» (виконавець) у квітні та червні 2014 року укладено ряд типових договорів, згідно з якими виконавець бере на себе зобов'язання виконати роботи згідно додатків до цих договорів.

Згідно з додатками до вказаних договорів виконавець зобов'язався надати послуги з підготовки документів для проведення експертизи стану охорони праці та безпеки під час експлуатації будівельної техніки, підготовки будівельної техніки перед проведенням технічного огляду, проведення підготовчих заходів для введення в експлуатацію техніки, ідентифікація конструктивних елементів.

Як підтверджують акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), протягом листопада-грудня 2013 року та березня, травня і липня 2014 року виконавець надав обумовлені договорами послуги та виконав необхідні роботи на загальну суму 2 602 900,00 грн. у тому числі податок на додану вартість - 433 816,66 грн.

Між ТОВ «Підйомні машини» (замовник) та ТОВ «Барклай-Авто» (виконавець) укладено договори від 02 вересня 2013 року №19-09, від 01 серпня 2013 року №13-08/01 та від 01 жовтня 2013 року, за умовами яких виконавець взяв на себе зобов'язання з надання послуг щодо проведення підготовчих заходів для введення в експлуатацію будівельної техніки, з підготовки документації для проведення експертизи стану охорони праці та безпеки на об'єктах під час експлуатації будівельної техніки, з технічного обслуговування будівельної техніки в кількості 74 шт., алмазного буріння отворів, підготовки будівельної техніки перед проведенням технічного обслуговування в кількості 55 шт.

Згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) протягом серпня, вересня 2013 року та вересня, жовтня 2014 року виконавець надав обумовлені договором послуги та виконав необхідні роботи на загальну суму 2 081 399,00 грн. у тому числі податок на додану вартість - 346 900,01 грн.

ТОВ «Підйомні машини» (замовник) уклало із ТОВ «Дота» (виконавець) договори від 07 липня 2014 року №15, від 02 червня 2014 року та від 29 травня 2014 року, відповідно до яких виконавець надає послуги з проведення обслуговування будівельної техніки та алмазного буріння отворів.

Згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) протягом червня-серпня 2014 року виконавець надав обумовлені договором послуги на загальну суму 1 899 302,80 грн. у тому числі податок на додану вартість - 316 550,40 грн.

Між ТОВ «Підйомні машини» (замовник) та ТОВ «Скайсіті-Груп» (виконавець) протягом лютого-травня 2014 року укладено ряд договорів про виконання робіт, згідно з якими виконавець зобов'язується за завданням замовника виконати за плату роботи з періодичного технічного обслуговування вантажопіднімальної будівельної техніки - баштових кранів, фасадних та щоглових підйомників виробництва «Potaine» Alimak Hek згідно інструкцій та вимог заводу-виробника та послуги з аналізу наукових інженерно-геологічних вишукувань на об'єктах будівництва.

Відповідно актів здачі-приймання робіт протягом лютого-травня 2014 року виконавець виконав передбачені договорами роботи та виписав податкові накладні на загальну суму 1 824 118,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 304 020,00 грн.

ТОВ «Підйомні машини» (замовник) уклало із ТОВ «Лоян» (виконавець) договори від 14 липня 2014 року №21, від 12 вересня 2014 року №27 та від 28 липня 2014 року №№22, 23, відповідно до яких виконавець надає послуги з проведення обслуговування будівельної техніки, алмазного буріння отворів, підготовки будівельної техніки перед встановленням в новому місці, перемотки статорів електродвигунів.

Згідно з актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) протягом серпня-жовтня 2014 року виконавець надав обумовлені договорами послуги на загальну суму 1 292 250,00 грн. у тому числі податок на додану вартість - 215 874,98 грн.

Між ТОВ «Підйомні машини» (замовник) та ТОВ «Грандбудтехнологія» (виконавець) укладено договори від 19 листопада 2014 року №19/11/14-1, від 12 грудня 2013 року №12-Р та від 21 грудня 2013 року №11-Р, відповідно до яких виконавець надає послуги з проведення обслуговування будівельної техніки (баштових кранів) та алмазного буріння отворів.

Відповідно до актів здачі-приймання робіт протягом листопада 2013 року та листопада 2014 року виконавець виконав передбачені договорами роботи та виписав податкові накладні на загальну суму 1 245 000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 207 500,00 грн.

Між ТОВ «Підйомні машини» (замовник) та ТОВ «Глобус-2013» (виконавець) укладено договори від 09 грудня 2013 року №30-Т та від 16 грудня 2013 року №31-Т, за умовами яких виконавець взяв на себе зобов'язання виконати роботи зі змащування нефарбованих елементів та комплектування і складування конструктивних елементів.

Відповідно до актів здачі-приймання робіт у грудні 2013 року виконавець виконав передбачені договорами роботи та виписав податкові накладні на загальну суму 500 000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 83 333,00 грн.

27 жовтня 2014 року між ТОВ «Підйомні машини» (замовник) та ТОВ «Глобус» (виконавець) укладено договір №12, відповідно до якого виконавець зобов'язався виконати за плату роботи з підготовки будівельної техніки перед проведенням технічного обслуговування та супровід в процесі проведення технічного обслуговування.

Відповідно до актів здачі-приймання робіт протягом листопада 2014 року виконавець виконав передбачені договором роботи та виписав податкові накладні на загальну суму 357 300,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 59 550,00 грн.

Між ТОВ «Підйомні машини» (замовник) та ТОВ «Глобус-ЮТК» (виконавець) укладено договори від 01 грудня 2014 року №ВР/0112-14 та від 03 грудня 2014 року №ВР/0312-14, за умовами яких виконавець взяв на себе зобов'язання виконати роботи з технічного обслуговування будівельної техніки замовника

Відповідно до актів здачі-приймання робіт у грудні 2014 року виконавець виконав роботи з технічного обслуговування будівельної техніки, складання конструктивних елементів та фарбування секцій конструктивних елементів, та виписав податкові накладні на загальну суму 651 760,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 108 626,00 грн.

Між ТОВ «Підйомні машини» (замовник) та , ПП «Марсбуд» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 01 жовтня 2012 року №7, на підставі якого виконавець надав замовнику послуги з огляду та очищення від бруду і будівельних сумішей металоконструкцій перед вивезенням на нове місце експлуатації, комплектування, контролю за порядком вивезення, контроль за ходом зведення фундаменту під кран, контроль за ходом виконання умов договору та вимог ПВР на будівельному майданчику для баштових кранів та вантажопасажирських платформ.

Згідно зі специфікаціями та актами здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг)протягом лютого 2013 року виконавець виконав передбачені договором роботи на загальну суму 600 000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 100 000,00 грн.

Між ТОВ «Підйомні машини» (замовник) та ТОВ «Глобус-2013» (виконавець) укладено договір про надання юридичних послуг від 03 лютого 2014 року №12-П, за умовами якого виконавець бере на себе зобов'язання щодо проведення консультування з основної діяльності змовника та правового супроводження господарської діяльності замовника, зокрема: надання консультацій та роз'яснень правових питань, складання усних і письмових довідок щодо законодавства, складання договорів та інших документів правового характеру, представництво інтересів замовника перед громадянами в банках, інших фінансових установах та органах державної влади.

Відповідно до актів наданих послуг та податкових накладних протягом лютого-липня 2014 року виконавець надав юридичні послуги всього загальну суму 964 000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 160 666,67 грн.

25 грудня 2014 року ТОВ «Підйомні машини» (замовник) уклало з ФОП ОСОБА_3 (виконавець) договір про надання консультаційних послуг; згідно з актом виконаних робіт від 25 грудня 2014 року на загальну суму 50 000,00 грн. без податку на додану вартість виконавець надав послуги консультування з питань оподаткування діяльності замовника, оформлення правовідносин замовника з контрагентами, з питань особливостей визнання судами недійних прилюдних торгів, проведених при виконанні судових рішень.

Між ТОВ «Підйомні машини» (замовник) та ТОВ «Лойер Консалтинг А-2» (виконавець) укладено договір про надання юридичних послуг від 09 червня 2014 року №09/06 та договір про надання маркетингових послуг від 26 травня 2014 року №26.

Відповідно до актів наданих послуг та податкових накладних протягом червня 2014 року виконавець надав маркетингові послуги з проведення аналізу будівельних об'єктів та основних забудовників західної України на загальну суму 201 800,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 33 633,32 грн., та протягом листопада 2014 року надав юридичні послуги на загальну суму 148 700,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 24 783,27 грн.

ТОВ «Підйомні машини» (замовник) уклало із ТОВ «Дота» (виконавець) договір про надання юридичних послуг від 11 вересня 2014 року №15, за умовами якого виконавець бере на себе виконання правової роботи, зокрема перевіряє відповідність вимогам законодавства внутрішніх документів замовника, бере участь у підготовці та укладені різного роду договорів, що укладаються замовником, організовує та веде претензійну роботу, проводить інструктаж працівників щодо відправлення та приймання товарно-матеріальних цінностей, представляє інтереси замовника в суді та інших органах при розгляді правових питань, дає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у діяльності замовника, за дорученням замовника бере участь у засіданні ревізійної комісії, готує за дорученням замовника матеріали про розкрадання, розтрати, нестачі випуск недоброякісної продукції та про інші правопорушення для передачі слідчим, створює бібліотеку юридичної літератури, інформує замовника про нове законодавство.

На виконання умов договору ТОВ «Дота» у жовтні 2014 року надало позивачу юридичних послуг на загальну суму 200 000,00 грн. у тому числі податок на додану вартість - 33 333,34 грн., що підтверджується відповідними актами наданих послуг та податковими накладними.

Відповідно виписок банку та платіжних доручень, копії яких містяться в матеріалах справи, за поставлені товари, роботи та послуги позивач перераховував на рахунки постачальників грошові кошти. Як зазначено в акті перевірки, по деяким господарським операціям у позивач обліковувалась дебіторська заборгованість.

З аналізу наданих первинних документів вбачається, що вони складені у межах спірних правовідносин (видаткові накладні, акти здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг)), відповідають вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Разом з тим, з акту перевірки позивача вбачається, що відповідачем не встановлено відсутності у позивача на момент перевірки первинних документів по спірним господарським операціям.

При цьому, висновки акта перевірки про відсутність в актах виконаних робіт по відносинам із ТОВ «Глобус-2013», ТОВ «Лойер Консалтинг А-2» та ТОВ «Дота» деталізації наданих послуг не відповідають дійсності та спростовуються наявними у справі доказами, а саме: 1) акти, складені ТОВ «Глобус-2013», містять детальний опис наданих юридичних послуг, наприклад, в акті від 10 лютого 2014 року №1002 зазначено про надання виконавцем наступних юридичних послуг: ознайомлення з фінансово-господарською діяльністю замовника в межах, які необхідні для подальшого консультування, тлумачення Податкового кодексу України з питань сплати податків і зборів, усні консультування та роз'яснення з питань податкового законодавства, представництво замовника в податкових спорах та інші; 2) акти, складені ТОВ «Лойер Консалтинг А-2», містять детальний опис наданих юридичних послуг, наприклад, в акті від 14 листопада 2014 року №137 зазначено про надання виконавцем наступних юридичних послуг: проведення аналізу проекту Закону №1578 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України; консультування з приводу електронного адміністрування ПДВ, консультації щодо прийняття Закону про податковий компроміс»; 3) акти, складені ТОВ «Дота», містять детальний опис наданих юридичних послуг, наприклад, в акті 2 жовтня 2014 року №Д2710-1 зазначено про надання виконавцем наступних юридичних послуг: підготовка документів для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 28 травня 2014 року у справі №91025819/13; відзив на касаційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02 вересня 2014 року по справі №910/25819/13, заява про зняття арешту майна, касаційна скарга на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29 жовтня 2014 року по справі №910/20003/13.

Стосовно пов'язаності придбаних позивачем товарів та послуг з його господарською діяльністю, варто зазначити.

За даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців основним видом діяльності ТОВ «Підйомні машини» є інші спеціалізовані будівельні роботи.

Як встановлено відповідачем в акті перевірки (стор. 3, 5, 9) та визнається сторонами, у періоді, що перевірявся, підприємство здійснювало послуги по виконанню робіт баштовими кранами, надавало послуги операторів баштових кранів, виконувало роботи підйомниками, надавало в оренду власне рухоме майно (баштові крани, підйомники); станом на 31 грудня 2014 року загальна чисельність працюючих на ТОВ «Підйомні машини» 120 осіб, балансова вартість основних засобів станом на 31 грудня 2014 року складає 51 145,4 тис. грн.

На балансі підприємства станом на 31 грудня 2014 року обліковуються основні засоби групи 4 «Машини та устаткування» на загальну суму 52 862 622,18 грн., в тому числі 11 баштових кранів, 11 вантажопідйомників.

У своїй діяльності позивач використовує орендовані офісні та складські приміщення: офісне приміщення за адресою: м. Київ, пр-т Московський, 5, за договором оренди, укладеним із ПАТ «Укрпроммаштошиноремонт»; побутові, офісні приміщення та відкриту територію площею 1 940 кв. м. для розміщення та зберігання будівельних механізмів, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Кірова, 144, за договором, укладеним із ВК «Фірма «Агробудпостач».

Матеріали справи підтверджують, що придбані у ТОВ «Ліга-Ком», ТОВ «Імператив-Консалтінг», ТОВ «Лоян», ТОВ «Барклай-Авто», ТОВ «Глобус», ТОВ «Ветрікс», ТОВ «Будінвест», ТОВ «Торгова компанія «Оптіма-Трейд», ТОВ «Дота», ТОВ «Скайсіті-Груп», ТОВ «Грандбудтехнологія», ТОВ «Глобус-2013», ТОВ «Глобус-ЮТК», ПП «Марсбуд», ТОВ «Лойер Консалтинг А-2» та ФОП ОСОБА_3 товари, роботи та послуги замовлялись з метою технічного обслуговування та введення в експлуатацію будівельної техніки (баштових кранів, вантажопідіймальних платформ) машин, які використовуються при виконані будівельних робіт, правового супроводження діяльності підприємства, дослідження ринку збуту та кола потенційних клієнтів, тобто для забезпечення здійснення основного виду господарської діяльності.

Колегією суддів не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що повне обслуговування позивача з юридичних питань забезпечує приватний підприємець ОСОБА_4, і, що надані ТОВ «Глобус-2013», ТОВ «Дота» та ТОВ «Лойер Консалтинг А-2» юридичні послуги лише дублюють послуги ОСОБА_4, оскільки підприємство наділене правом вільно укладати будь-які угоди, не заборонені законодавством та на власний розсуд обирати постачальника та об'єм необхідних товарів і послуг, а доводи відповідача не підтверджується документально.

Безпідставними є також висновки акта перевірки про відсутність в усіх актах виконаних робіт переліку, деталізації та обсягу виконаних робіт (в наявності тільки вартість), оскільки зазначене спростовується змістом наявних у справі актів приймання виконаних робіт (наданих послуг); крім того, послуги є специфічним видом товару і виміряти їх кількісно не завжди можливо.

На підтвердження реальності господарських операцій та мети використання придбаних товарів та робі у господарській діяльності позивач надав суду копії господарських договорів, додатків до них, специфікацій, рахунків на оплату, видаткових накладних, акти здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), актів виконаних робіт, податкових накладних, виписок банку, платіжних доручень.

На момент здійснення спірних господарських операцій контрагенти позивача були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Наведе вказує, що ТОВ «Ліга-Ком», ТОВ «Імператив-Консалтінг», ТОВ «Лоян», ТОВ «Барклай-Авто», ТОВ «Глобус», ТОВ «Ветрікс», ТОВ «Будінвест», ТОВ «Торгова компанія «Оптіма-Трейд», ТОВ «Дота», ТОВ «Скайсіті-Груп», ТОВ «Грандбудтехнологія», ТОВ «Глобус-2013», ТОВ «Глобус-ЮТК», ПП «Марсбуд», ТОВ «Лойер Консалтинг А-2» та ФОП ОСОБА_3 товарів, робіт та послуг для провадження своєї господарської діяльності; спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.

Посилання відповідача на акти контролюючих органів про неможливість проведення зустрічної звірки не приймаються до уваги, оскільки інформація, вказана в таких актах, не підтверджується документально та не є підставою для обмеження позивача, як покупця, у праві формувати витрати за умови реальності господарських операцій.

З огляду на зазначені вище обставини колегія суддів вважає висновки акта перевірки про порушення Податкового кодексу України в частині заниження податку на прибуток помилковими, а збільшення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на прибуток - протиправним.

Стосовно завищення амортизаційних відрахувань по відносинам придбання у ТОВ «Консалтинг Профі» баштового крану, у зв'язку із не наданням до перевірки документі, що підтверджують транспортування великогабаритного вантажу та транспортування товару, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Підпункт 14.1.3 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає амортизацію як систематичний розподіл вартості основних засобів, інших необоротних та нематеріальних активів, що амортизується, протягом строку їх корисного використання (експлуатації).

Згідно з п.п. 144.1 ст. 144 Податкового кодексу України амортизації підлягають зокрема витрати на придбання основних засобів, нематеріальних активів та довгострокових біологічних активів для використання в господарській діяльності.

Відповідно до положень ст. 146 Податкового кодексу України облік вартості, яка амортизується, ведеться за кожним об'єктом, що входить до складу окремої групи основних засобів.

Амортизація об'єкта основних засобів нараховується протягом строку корисного використання (експлуатації) об'єкта, установленого платником податку, але не менше мінімально допустимого строку, встановленого п. 145.1 ст. 145 цього Кодексу, помісячно, починаючи з місяця, що наступає за місяцем введення об'єкта основних засобів в експлуатацію і зупиняється на період його реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання, консервації та інших видів поліпшення та консервації.

Таким чином, при придбанні об'єкта основних засобів витрати на його придбання підлягають амортизації.

Згідно з п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України амортизація основних засобів загальновиробничого (цехового, дільничного, лінійного) призначення включається до складу загальновиробничих витрат, які становлять витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування.

Відповідно до договору від 10 червня 2013 року, укладеного між ТОВ «Підйомні машини» (покупець) та ТОВ «Консалтинг Профі» (постачальник), останній зобов'язався передати у власність покупцеві баштові крани, а саме: МС 235В №351013, кран МС 175В №350997, кран МС 175В №350999, кран МС 2335В №351011, МС 175В №351000.

Як свідчить видаткова накладна від 30 вересня 2013 року №32, ТОВ «Консалтинг Профі» поставило позивачу кран баштовий Potaine МС 2335В №351011 у кількості 1 штука на загальну суму 3 570 000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 595 000,00 грн.

У серпні 2013 року постачальник виписав податкові накладні на суму передоплати за баштові крани та на суму поставки крану баштового на загальну суму 3 570 000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 595 000,00 грн.

В акті перевірки встановлено, що придбаний кран баштовий Potaine МС 2335В №351011 віднесено до 4 групи основних засобів зі стромо корисного використання 108 місяців та введено позивачем в експлуатацію на підставі наказу від 30 вересня 2013 року №ПМ/03-7 та акта внутрішнього переміщення ОФ від 30 вересня 2013 року, та нарахована амортизація у розмірі 434 259,00 грн. за 15 місяців. Нараховані амортизаційні відрахування включались позивачем до складу витрат у відповідних періодах 2013, 2014 років.

ГУ ДФС вважає, що витрати по амортизації придбаного у ТОВ «Консалтинг Профі» крана баштового сформовані неправомірно, у зв'язку із не наданням до перевірки документів, що підтверджують транспортування великогабаритного вантажу та транспортування товару.

Згідно з нормами ст. 138 та п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України правомірність формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, ставиться в залежність від їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами.

Будь-яких порушень з приводу складення первинних документів по даній господарській операції чи в частині її реальності в акті перевірки не зафіксовано; у свою чергу документи, які підтверджують транспортування товару не є первинними документами у розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; контролюючий орган не спростовує наявність придбаного баштового крану в натурі та факт його придбання саме з метою здійснення господарської діяльності.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про правомірність здійснення амортизації крану баштового Potaine МС 2335В №351011 та включення відповідних відрахувань до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування.

З урахуванням викладеного слідує, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС від 02 лютого 2016 року №, яким ТОВ «Підйомні машини» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток, є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно до п. п. 14.1.27. п. 14.1. ст. 14 ПК України - витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктом 198.1. ст. 198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно до п. 198.2. ст. 198 ПК України - датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 ПК України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1. статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

При цьому, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з вимогами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що до складу податкового кредиту позивач включав відповідні суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) при придбанні товарів, робіт та послуг у ТОВ «Ліга-Ком», ТОВ «Імператив-Консалтінг», ТОВ «Лоян», ТОВ «Барклай-Авто», ТОВ «Глобус», ТОВ «Ветрікс», ТОВ «Будінвест», ТОВ «Торгова компанія «Оптіма-Трейд», ТОВ «Дота», ТОВ «Скайсіті-Груп», ТОВ «Грандбудтехнологія», ТОВ «Глобус-2013», ТОВ «Глобус-ЮТК», ТОВ «Лойер Консалтинг А-2» та ТОВ «Консалтинг Профі».

Матеріали справи також свідчать про те, що придбання позивачем у вказаних вище постачальників товарів, робіт та послуг безпосередньо пов'язано з його господарською діяльністю, а здійснені господарські операції є реальними та підтверджуються необхідними документами.

За приписом п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу.

На момент складання податкових накладних контрагенти позивача були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мали право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні на кожну поставку послуг; в свою чергу, податкові накладні, на підставі яких позивач формував податковий кредит, та копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідають вимогам, встановленим п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів вважає, що позивач правомірно відносив до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість по відносинам із ТОВ «Ліга-Ком», ТОВ «Імператив-Консалтінг», ТОВ «Лоян», ТОВ «Барклай-Авто», ТОВ «Глобус», ТОВ «Ветрікс», ТОВ «Будінвест», ТОВ «Торгова компанія «Оптіма-Трейд», ТОВ «Дота», ТОВ «Скайсіті-Груп», ТОВ «Грандбудтехнологія», ТОВ «Глобус-2013», ТОВ «Глобус-ЮТК», ТОВ «Лойер Консалтинг А-2» та ТОВ «Консалтинг Профі», тому висновки акта перевірки про заниження податку на додану вартість є помилковими, а збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за даним епізодом порушення - протиправним.

Разом з тим, обґрунтованими є висновки акта перевірки про порушення позивачем п. 181.1 ст. 181, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185 та п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України в частині заниження позивачем суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 82 000,00 грн.

Так, в акті перевірки зафіксовано, що ТОВ «Підйомні машини» надавало послуги, які є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, не зареєструвавшись платником податку на додану вартість та не відобразивши відповідні суми податкових зобов'язань у податковій звітності, а саме: 11 лютого 2013 року здійснено операції з постачання послуг з надання в оренду баштових кранів на суму 1 309 000,00 грн., платником податку на додану вартість позивач зареєстрований 01 травня 2013 року.

Відповідно до вимог п. 181.1 ст. 181, п. 185.1 ст. 185, п. 183.10 ст. 183 Податкового кодексу України в разі не виконання особою обов'язку по реєстрації платником податку на додану вартість, вона несе відповідальність за не сплату цього податку на рівні зареєстрованого платника.

Даказів на спростування зазначених обставин позивачем не надано, що свідчить про правомірність визначення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 123 000,00 грн., у тому числі за основним платежем 82 000,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 41 000,00 грн.

Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення від 02 лютого 2016 року №, яким ТОВ «Підйомні машини» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість є протиправним та підлягає скасуванню в частині, що стосується порушень з формування податкового кредиту, а саме у розмірі збільшення грошового зобов'язання на 7 321 268,00 грн. (7 444 268,00 грн. - 123 000,00 грн.), у тому числі за основним платежем на 4 880 845,00 грн. (4 962 845,00 грн. - 82 000,00 грн.), за штрафними (фінансовими) санкціями - 2 440 423,00 грн. (2 481 423,00 грн. - 41 000,00 грн.).

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновків про порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права та підстав для його скасування не вбачається.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року задоволено клопотання апелянта та відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржувану постанову до моменту постановляння рішення по справі.

Враховуючи те, що рішення у справі ухвалено не на користь апелянта, судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 402 933 грн. 09 коп. підлягає стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2016 року - без змін.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, адреса: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04655) до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - ГУДКCУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 1007, код класифікації доходів бюджету - 22030101) судовий збір у сумі 402 933 (чотириста дві тисячі дев'ятсот тридцять три) грн. 09 (дев'ять) коп.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлено 08 вересня 2016 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.