Справа № 2а-9358/11/1370
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року Справа № 876/5559/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Запотічного І.І., Костіва М.В.,

за участі секретаря судового засідання Дутка І.С.,

представника позивача Ворошилової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2016 року в справі за позовом Дрогобицького міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Дрогобицький міжрайонний прокурор звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» в сумі 5827 грн.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2016 року позов задоволено повністю.

Рішення суду першої інстанції оскаржив в апеляційному порядку відповідач, просить скасувати постанову. Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що в діях відповідача відсутні порушення, за які його було притягнуто до відповідальності. Крім того, звертає увагу на суперечності між актом перевірки та рішенням про застосування до нього санкцій.

Вислухавши суддю-доповідача, представника позивача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що позивач провів перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, за результатами якої складено акт від 31.08.2007 року № 130900293/23-8/НОМЕР_1.

Вказаним вище актом встановлено зокрема реалізацію відповідачем алкогольних напоїв через реєстратор розрахункових операцій, який зареєстрований ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області 20.06.2007 року, та який не зазначений у ліцензії НОМЕР_2 від 10.07.2007 року за період роботи з 22.06.2007 року по 09.07.2007 року.

На підставі акту перевірки від 31.08.2007 року № 130900293/23-8/НОМЕР_1, згідно з ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР), позивачем прийнято рішення № від 02.11.2007 року про застосування фінансових санкцій, яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5827 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності допущеного відповідачем порушення, за яке на нього накладені санкції, а також не оскарження відповідачем рішення про застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій.

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції.

Так, згідно Рішення від 02.11.2007 року № про застосування фінансових санкцій до підприємця ОСОБА_2 застосовується штрафна санкція за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями в період з 22.06.2007 року по 05.07.2007 року через реєстратор розрахункових операцій, що не зазначений в ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоям. Така штрафна санкція передбачена частиною 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР.

Згідно даної норми Закону до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 1000 гривень (абзац шостий частини 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Отже, доказом здійснення підприємцем торгівлі через РРО, що не зазначений в ліцензії, є бланк самої ліцензії і касова стрічка РРО, яка підтверджує фактичний продаж алкогольних напоїв.

В акті перевірки від 31.08.2007 року № 130900293/23-8/НОМЕР_1 зазначено, що підприємець ОСОБА_2 застосовує РРО з реєстраційним номером . Ліцензія НОМЕР_2, яка дає право на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, діє з 07.04.2007 року по 06.04.2008 року. Реєстраційний номер ліцензії № 7130652,25/118, дата її реєстрації 29.03.2007 року. В даній ліцензії зазначений номер касового апарату 8. Вказаний касовий апарат зареєстрований в ДПІ Дрогобицького району 20.06.2007 року, після зняття з реєстрації попереднього РРО через закінчення терміну його експлуатації, що підтверджується як самим актом перевірки, так і Довідкою про реєстрацію РРО, виданою ДПІ у Дрогобицькому районі. Тобто у спірному періоді з 20.06.2007 року по 05.07.2007 року підприємець ОСОБА_2 працював на РРО № . Цей період входить у період дії ліцензії. Перевіркою також встановлено, що жодний інший касовий апарат при здійсненні продажу алкогольних напоїв чи іншого товару не використовувався. Це засвідчують і касові стрічки.

Факт видачі підприємцю ОСОБА_210.07.2007 року бланку переоформленої ліцензії НОМЕР_2 не виключає періоду 22.06.2007 року - 05.07.2007 року з терміну дії ліцензії.

Таким чином, безпідставними є висновки позивача, що протягом періоду 20.06.2007 року - 05.07.2007 року підприємець ОСОБА_2 здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат, не зазначений у ліцензії, що виключає застосування до відповідача штрафних санкцій згідно абзацу 6 частини 2 ст.. 17 Закону № 481/95-ВР.

Отже рішення позивача про накладення фінансових санкцій на відповідача є незаконним.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність рішення позивача про накладення на відповідача фінансової санкції в розмірі 5827 грн.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції в цій частині не відповідають обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 задовольнити, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2016 року в справі № 2а-9358/11/1370 скасувати.

Винести нову постанову, якою в задоволенні позову Дрогобицького міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Присудити на користь фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 673 (шістсот сімдесят три) грн. 25 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - позивача у справі Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.С. Затолочний

Судді: І.І. Запотічний

М.В. Костів

Повний текст виготовлено 09.09.2016