Справа № 299/2029/16-а
Суддя: Кашуба А. В.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________________
Справа № 299/2029/16-а
У Х В А Л А

14.09.2016 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Кашуби А.В.,

за участю секретаря судового засідання Чернянчук К.П.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів клопотання відповідача про передачу справи до Закарпатського окружного адміністративного суду у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Виноградівського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності на 1/4 частку квартири,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до приватного нотаріуса Виноградівського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності на 1/4 частку квартири.

22.08.2016 року до суду надійшло заперечення на позов, від відповідача, однією з умов якого є клопотання про передачу даної адміністративної справи до Закарпатського окружного адміністративного суду, оскільки даний позов не підсудний місцевим загальним судам, як адміністративним.

Відповідач та третя особа до судового засідання не з'явились, однак надали заяву, в яких просили слухати справу у їх відсутності.

Представник позивача проти даного клопотання заперечив.

Обстеживши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Пункт 1 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Поряд з цим, в пункті 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 6 березня 2008 року N 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» відзначено, що згідно з пунктом 8 частини першої статті 3 КАС України позивачем в адміністративній справі може бути суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду. Однак такий суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у адміністративній справі лише у випадках, передбачених частиною четвертою статті 50 КАС України, до переліку яких віднесено також випадки, встановлені іншими законами (пункт п'ятий частини першої статті 50 КАС України).

Водночас, судом встановлено, що предметом спору є правомірність прийняття приватним нотаріусом рішення від 08.10.2015 №25145492 про державну реєстрацію права власності на придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Так, відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про нотаріат» на нотаріусів, які працюють у державних нотаріальних конторах або займаються приватною нотаріальною діяльністю, законом може бути покладено вчинення інших дій, відмінних від нотаріальних, з метою надання їм юридичної вірогідності.

У відповідності до частини першої статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

В свою чергу, частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державним реєстратором, крім інших, є нотаріус.

З аналізу наведених норм випливає, що нотаріус наділений повноваженнями державного реєстратора прав на нерухоме майно та може здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а отже, в такому випадку виступає державним реєстратором, який є суб'єктом, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.

Такий висновок узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 24 вересня 2015 року К/800/29148/15 (справа №175/5261/14а).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.22 КАСУ суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ» у разі відкриття провадження в адміністративній справі без дотримання правил предметної підсудності суд повинен передати справу на розгляд адміністративного суду, якому вона підсудна, незалежно від того, на якій стадії розгляду справи виявлено порушення правил цієї підсудності, оскільки суд, який відкрив провадження у справі з таким порушенням, не є компетентним у її розгляді (пункт 2 частини першої статті 22 КАС України).

Таким чином, суд вважає, що оскільки ця адміністративна справа не пов'язана із притягненням до адміністративної відповідальності, пенсійними виплатами або соціальною допомогою, діяннями державного виконавця тощо, натомість стороною у справі є нотаріус, який в даному випадку здійснює владні управлінські функції, та предметом є правомірність рішення останнього, даний спір підсудний окружному адміністративному суду, а тому необхідно адміністративну справу передати до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 18, 22 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Виноградівського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності на 1/4 частку квартири - передати до Закарпатського окружного адміністративного суду (88000, м. Ужгород, вул. Загорська, 30).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

ГоловуючийОСОБА_5