Справа № 127/31684/13-а
Суддя: Овсюк Є. М.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/127/82/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2016 р. Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - Овсюка Є.М.

при секретарі - Олійник І.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засідання в м. Вінниці справу за адміністративним позовом компанії «Ukinvest Development Limited» до виконавчого комітету Вінницької міської ради, третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної Служби у Вінницькій області про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 р. компанія «Ukinvest Development Limited» звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради, в якому просила скасувати п.1 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради «Про затвердження актів визначення розміру збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки м. Вінниці та надання розстрочення платежу» від 31.10.2013 р. №2432 в частині затвердження додатку №5.

В позові зазначається, що компанія «Ukinvest Development Limited» є власником цілісного майнового комплексу (ЦМК), розташованого в м. Вінниці по вул. Енгельса, 33 на земельній ділянці площею 8,2093 га. Цілісний майновий комплекс був придбаний позивачем згідно договору купівлі-продажу 19.10.2001 р. у ТОВ «Вінницький консервний завод» та зареєстрований Вінницьким БТІ 18.05.1999 р. Після купівлі комплексу протягом 2007 р. позивач неодноразово звертався до Вінницької міської ради з клопотанням про надання земельної ділянки під ЦМК в оренду, але відповіді на ці клопотання від відповідача не отримував.

29 грудня 2007 р. Вінницькою облдержземінспекцією та прокуратурою Староміського району м. Вінниця була проведена перевірка дотримання позивачем вимог земельного законодавства України і в результаті чого було встановлено, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на користування земельною ділянкою і тому позивачеві був виданий припис про усунення порушення вимог земельного законодавства. На виконання припису 8 січня 2008 р. позивач знову звернувся до відповідача з листом, в якому просив вирішити питання про надання земельної ділянки, на якій розміщений ЦМК належний на праві власності позивачеві в оренду. На зазначений лист позивачеві будо повідомлено, що виконком Вінницької міської ради розглянув питання зазначене в листі та виніс його для вирішення на сесію міської ради, яка запланована на кінець лютого 2008 р. В подальшому, Вінницька міська рада своїм рішенням від 29.02.2008 р. №1809 відмовила позивачу в передачі в оренду зазначеної земельної ділянки. 08.09.2008 р. позивач повторно звернувся з листом до відповідача, в якому просив направити йому копію листа ДПІ у м. Вінниці, на підставі якого позивачу було відмовлено в наданні земельної ділянки в оренду, в чому йому листом від 17.09.2008 р. було відмовлено. 26.12.2008 р. позивач знов звернувся до відповідача з листом, в якому просив повідомити про правові підстави відмови в передачі в оренду земельної ділянки, але отримав відповідь, в якій не містилось роз'яснення правових підстав відмови. В 2010 р. позивач знов звернувся з зазначеним питанням до відповідача, однак відповіді на це звернення не отримав, а в кінці 2011 р. на ЦМК з'явились представники департаменту самоврядного контролю виконкому Вінницької міської ради з перевіркою дотримання позивачем вимог земельного кодексу України. 17 вересня 2012 р. позивач отримав копію акта цієї перевірки, який вважає упередженим і не відповідаючим дійсності. 05.10.2012 р. позивач надіслав лист до департаменту самоврядного контролю виконкому Вінницької міської ради, в якому виклав хронологію дій по укладенню договору оренди земельної ділянки та просив надати письмові роз'яснення про правові підстави відмови у передачі йому в оренду земельної ділянки, але замість відповіді був запрошений на засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитків , заподіяних тимчасовим зайняттям земельних ділянок міста.

23 січня 2013 р. представники позивача взяли участь в засіданні комісії, де виклали свою позицію, але незважаючи на зазначене рішенням відповідача від 21.02.2013 р. №400 затверджено (п.1) акт визначення розміру збитків (додаток 1), заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки позивачем та зобов'язано (п.2) позивача відшкодувати визначені збитки у 30-денний термін.

В подальшому, виконкомом Вінницької міської ради було прийнято рішення «Про затвердження актів визначення розміру збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки міста Вінниці та надання розстрочення платежу» від 31.10.2013 р. №2432 в частині затвердження додатку 5. Зазначеним відповідач затвердив новий акт розміру збитків (п.1); визнав таким, що втратило чинність рішення відповідача №400 (п.2), зобов'язав боржників, в тому числі і позивача відшкодувати збитки в 30-денний термін. Позивач вважає дане рішення таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства і таким, що підлягає до скасування, зокрема п.1 цього рішення в частині затвердження додатку №5.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав вимоги позову обґрунтовуючи їх викладеними в цьому обставинами. Вважає, що компанія не є власником чи землекористувачем земельної ділянки

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, про що також надала письмові заперечення ( т.2 а. с.72 ).

Ухвалою суду від 26.11.2015 р. до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог залучена Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної Фіскальної Служби у Вінницькій області. Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала зазначаючи, що позивач володіє в м. Вінниці нерухомістю, проте дій щодо реєстрації нерезидента відповідно до норм податкового законодавства, а також дій щодо сплати податків не вчиняє, на протязі 2005 - 2015 р. не сплачує плату за користування землею, документів на право користування землею на правах оренди не має.

Заслухавши пояснення сторін і їх представників, дослідивши матеріали справи, врахувавши ухвалу Вищого адміністративного суду України від 27.08.2015 року, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову враховуючи наступне.

По справі встановлено, що компанія «Ukinvest Development Limited» є іноземною юридичною особою, яка зареєстрована у Республіці Кіпр м. Лімассол, вул. Хрисанту Мілона стріт, буд. 3. Компанія володіє цілісним майновим комплексом (ЦМК), розташованого по вул. Енгельса, 33 у м. Вінниця на земельній ділянці площею 8,2093 га, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 29.11.2012 р., зареєстрованим у Державному реєстрі речових прав нерухомого майна 28.02.2013 р. ЦМК був придбаний позивачем згідно договору купівлі-продажу 19.10.2001 р. у ТОВ «Вінницький консервний завод» та зареєстрований Вінницькім міським БТІ 18.05.1999 р.

Проведеною перевіркою було встановлено, що компанія «Ukinvest Development Limited» використовує земельну ділянку площею 8,2093 га із житлової та промислової забудови Вінницької міської ради, яка розташована за адресою м. Вінниця, вул. Енгельса, 33 для комерційних потреб - надання в оренду власного нерухомого майна. Земельна ділянка на протязі тривалого часу використовується без правовстановлюючих документів (договір оренди, державний акт).

Документи, які посвідчують право власності або право користування позивачем зазначеною земельною ділянкою відсутні, позивач не сплачує земельний податок за земельну ділянку, чим порушує норму ст. 206 Земельного кодексу України. Позивачу рекомендовано звернутись до Вінницької міської ради для оформлення правовстановлюючих документів, однак ним не вжито заходів щодо оформлення прав землекористування.

31.10.2013 р. рішенням відповідача «Про затвердження актів визначення розміру збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки міста Вінниці та надання розстрочення платежу» від 31.10.2013 р. №2432 затверджено акт розміру збитків від 30.10.2013 р., заподіяних тимчасовим зайняттям компанією «Ukinvest Development Limited» земельної ділянки міста, розмір збитків заподіяних територіальній громаді нараховані за період з 25.06.2012 р. по 30.10.2013 р. у вигляді земельного податку і становлять - 531214,16 грн. При прийнятті оскарженого рішення відповідач обраховував збитки виходячи із нормативно-грошової оцінки даної земельної ділянки, вважаючи, що вони виразились у неотриманні суми земельного податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.. 22 ЦК України Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як зазначено в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» Власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 ЗК України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93 № 284 (п. 3.7).

У п. 3.8.цієї постанови зазначено, що для застосування такого заходу як стягнення збитків з особи слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

По обставинам які встановлені в ході розгляду справи підтверджено наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення.

Так, позивач неодноразово звертався до Вінницької міської ради з клопотанням про надання земельної ділянки в оренду, але при цьому до клопотання не долучив проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки по вулиці Енгельса, 33, що унеможливлювало розгляд його клопотання по суті, так як не було предмету розгляду.

Позивачу неодноразово доводилось до відома про необхідність оформлення правовстановлюючих документів та сплати як фактичного землекористувача земельного податку, але ці вимоги ним проігноровані.

Зазначене свідчить про наявність бездіяльності, що призвело до збитків нанесених місцевій громаді в особі Вінницької міської ради в виді неодержаного за період з 25.06.2012 року по 30.10.2013 року земельного податку і використанню земельної ділянки без правовстановлюючих документів, що свідчить про наявність в діях позивача протиправної поведінки, яка спричинила збитки, які повинні бути зараховані до міського бюджету, але з вини позивача міський бюджет втратив зазначені кошти.

Використання позивачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів, позбавило власника земельної ділянки права отримувати дохід в розмірі земельного податку, що вказує на причинний зв'язок між протиправною поведінкою та нанесеними збитками.

Про наявність вини позивача свідчить те, що з його вини не було вжито заходів щодо оформлення права землекористування та сплати коштів за фактичне використання земельної ділянки.

Зазначене свідчить про наявність складу цивільного правопорушення в бездіяльності позивача з вини якого не оформлено правовстановлюючі документи на земельну ділянку і завдані Вінницькій міській раді збитки у виді неотриманого земельного податку який зараховується до місцевого бюджету.

Одержуючи відмову в оформленні спірної земельної ділянки в оренду, по причині недодання до клопотання документів, що передбачені ст. 123 Земельного кодексу України (проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки) позивач ці відмови не оскаржував.

Так, Вінницькою міською радою 29.02.2008 року прийнято рішення № 1809 яким позивачу відмовлено в передачі в оренду земельної ділянки площею 8,1995 га по вулиці Енгельса, 33 для потреб промисловості, яке позивачем не оскаржувалось і воно є чинним.

Відповідно до ст.156 ЗК України визначені підстави відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, які заподіяні внаслідок:

а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб непов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом;

б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання;

в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок;

г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників;

д) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан;

е) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відшкодування збитків власником землі та землекористувачем здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі в наслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими побутовими та іншими відходами і стичними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам відповідно до ст. 157 ЗК України встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Спірна земельна ділянка у розмірі 8,2167 га до переходу права власності на цілісний майновий комплекс позивачу належала попередньому власнику - ТОВ «Вінницький консервний завод» на праві постійного користування згідно державного акту №119 від 04.10.1996 р. і призначена була для обслуговування цього комплексу.

У відповідності до ст. 120 ЗК України від 18.12.1990 р. (у редакції станом на 19.10.2001 р.) до позивача разом із правом власності на ЦМК перейшло право постійного користування спірною земельною ділянкою на підставі договору оренди.

Посилаючись на зазначену обставину позивач вважає, що оскільки у нього відсутнє узгоджене податкове зобов'язання з плати за спірну земельну ділянку, визначене відповідно до ст. 54 ПК України, то відсутні підстави для його сплати. Зазначене твердження є помилковим.

Відповідно до п.п.4, п. «а» ч.1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема справляння плати за землю.

Згідно ст.206 ЗК України використання землі України є платним.

Відповідно до ст.14 ПК України земельний податок - це обов'язків платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Статтею 270 ПК України зазначено, що об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Статтею 283 ПК України передбачено, які земельні ділянки не підлягають оподаткуванню.

Земельна ділянка по вул. Енгельса, 33 в м. Вінниця не підлягає звільненню від оподаткування.

Пунктом г «ч.1» ст. 90 ЗК України передбачено, що власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках передбачених законом.

Приймаючи рішення №2432 від 31.10.2013 р. «Про затвердження актів визначення розміру збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки м. Вінниці та надання розстрочення платежу» додатком 5 і затвердження акту визначення розміру збитків від 30.10.2013 р., заподіяних тимчасовим зайняттям компанією «Ukinvest Development Limited» земельної ділянки міста виконавчий комітет Вінницької міської ради діяв в межах своїх повноважень і відповідно до норм чинного законодавства.

Позивач в позові і в поясненнях зазначає, що він не є власником чи землекористувачем спірної земельної ділянки, а отже і не може бути платником земельного податку. Разом з цим позивач не заперечує, що користується зазначеною земельною ділянкою і на протязі тривалого періоду часу не сплачує за неї земельного податку.

Щодо незаконної на думку позивача відмови відповідача оформити за позивачем право користування земельною ділянкою, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.1 ст.123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

Частинами 1, 2 статті 125 ЗК України встановлено, що право власності та право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Згідно з положеннями статті 92 ЗК України позивач відноситься до суб'єктів, які не набувають право постійного користування спірною земельною ділянкою, а тому з моменту виникнення права власності на нерухоме майно (ЦМК) позивач повинен був оформити документ на право користування відповідною земельною ділянкою по вул. Енгельса, 33 в м. Вінниці, чого ним зроблено не було.

Позивач в позові зазначає, що неодноразово починаючи з 2007 р. звертався до відповідача з клопотаннями про надання земельної ділянки під ЦМК в оренду, в чому йому було безпідставно відмовлено. Дійсно, такі звернення позивача до виконавчого комітету Вінницької міської ради і до його структурних підрозділів щодо оформлення права користування земельною ділянкою мали місце. Останнє таке звернення датується 28.07.2016 р., на що Департаментом архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради представнику позивача надана відповідь з роз'ясненням порядку вирішення цього питання, а саме, що у клопотанні слід зазначити орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення, графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача.

Таким чином, позивач наніс відповідачу збитки, які виразились в тому, що на протязі 2005 р. компанія «Ukinvest Development Limited» не платила земельний податок, користуючись земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, а звернення позивача до виконавчого комітету Вінницької міської ради і його структурних підрозділів були неналежно оформлені без додання до звернення всіх необхідних документів. По зазначеним зверненням відповідачем приймались рішення, якими було відмовлено позивачу у задоволенні клопотань з роз'ясненням мотивів відмови. Зазначені відмови відповідача у задоволенні клопотань про наданню позивачу земельної ділянки в тимчасове чи постійне користування позивачем не оскаржувалось. На пропозицію сплатити земельний податок за користування земельною ділянкою позивач не реагує, хоча має можливість провести оплату земельного податку за фактично використовувану земельну ділянку.

З врахуванням зазначених обставин виконавчий комітет Вінницької міської ради приймаючи 31.10.2013 р. рішення «Про затвердження актів визначення розміру збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки міста Вінниці та надання розстрочення платежу» від 31.10.2013 р. №2432 в частині затвердження додатку 5 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову, про що надав суду достатньо належних доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, в той час, як позивач не довів правомірність своїх вимог по скасуванню рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 83, 90, 120, 123, 156, 157, 206, ЗК України, Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 4, 6 - 12, 71, 159 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову компанії «Ukinvest Development Limited» до виконавчого комітету Вінницької міської ради, третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної Служби у Вінницькій області про скасування рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: