Справа № 755/9970/16-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2016-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 755/9970/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Лазаренко В.В.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Земляної Г.В.

Межевича М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації про перерахунок державної допомоги по догляду за дитиною до 3-х років, -

В С Т А Н О В И В:

Громадянка Китаю ОСОБА_3 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - УПСЗН Дніпровської РДА) про визнання неправомірним рішення від 07.12.2014 р. щодо припинення виплат щомісячної допомоги при народженні дітей; зобов'язання нарахування та виплати сум невиплаченої допомоги від 01.11.2014 р. по 01.06.2016 р.; стягнення моральної шкоди на суму 1700,00 грн.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

На вказану постанову позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 183-2 КАС України, справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач постійно проживала з 2010 року на території України та має двох малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується посвідкою на постійне проживання та свідоцтвами про народження в матеріалах справи.

Відповідно до довідок №290/14, № 291/14 про реєстрацію особи громадянином України, діти - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з рішенням Головного управління Державної митної служби України з 19 березня 2014 року набули громадянства України на підставі п. 3 ст.8 Закону України «Про громадянство України».

З 01 червня 2013 року позивач перебувала на обліку в УПСЗН Дніпровської РДА та одержувала державну допомогу при народженні дітей.

Рішенням УПСЗН Дніпровської РДА від 07.10.2014 р., позивач була знята з оплати по отриманню державною допомоги з 01 жовтня 2014 року.

В подальшому позивач 08 квітня 2016 року звернулася до відповідача із заявою, в якій просила повідомити, у зв'язку з чим її позбавили права на отримання допомоги при народженні дитини з 01 жовтня 2014 року і компенсувати весь період невиплати соціальної допомоги з відсотками.

Листом УПСЗН Дніпровської РДА від 17.05.2016 р. №37/13-10306 позивачу було роз'яснено, що виплати було припинено, оскільки актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №1903 від 22.09.2014 р., складеного державними соціальними інспекторами районного управління з цільового використання бюджетних коштів, не встановлено факт її проживання з дітьми за зазначеною нею власноруч адресою Дніпровського району м. Києва, що не дає можливості визначити цільове використання бюджетних коштів допомоги при народженні дітей, спрямованих на створення належних умов для повноцінного утримання та вихованні дітей. При цьому, позивачу було роз'яснено, що на протязі 6 місяців (до 31.03.2015 р.) вона мала право надати заяву про поновлення виплати державних допомог для поновлення виплати допомог з 01.10.2014 р. Станом на 01.05.2016 р. в матеріалах особової справи зазначена заява відсутня, тому для поновлення виплати допомог немає законних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, а також особи, яких визнано в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, мають право на державну допомогу нарівні з громадянами України на умовах, передбачених цим Законом, іншими законами або міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 15 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751, одному з батьків дитини (опікуну) допомога при народженні дитини призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем їх реєстрації. Допомога може бути призначена за місцем фактичного проживання за умови подання довідки про неодержання зазначеної допомоги в органах соціального захисту населення за місцем реєстрації.

Згідно ст. 21 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги сім'ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність відповідних документів, поданих для призначення допомоги.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №903, складеного соціальним інспектором УПСЗН Дніпровської РДА та затвердженого начальником Управління О.Гуцол, на телефонний дзвінок з метою узгодження часу проведення обстеження і складання акту щодо цільового використання коштів допомоги при народженні двійні відповів чоловік громадянки ОСОБА_3, який повідомив, що дружина разом з обома дітьми ще у травні 2014 року поїхала на Батьківщину до Китаю, і ближчим часом до України не повернеться.

Колегія суддів зазначає, що у позовній заяві позивачем також підтверджено, що 29.04.2014 р. вона разом з дітьми виїхали до КНР та повернулася до України лише 01.03.2016 р. При цьому, доказів про наявність поважних причин виїзду з території України позивачем не надано.

Перелік підстав для припинення виплати допомоги при народженні дитини наведений у п. 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751, який серед іншого, містить виникнення інших обставин. Цим пунктом визначено, що виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги.

З огляду на викладене, відповідачем було обґрунтовано припинено виплату державної допомоги позивачу, оскільки остання за місцем мешкання у Дніпровському районі м. Києва з дітьми не проживала, про зміну місця перебування не повідомила, при цьому позивачем не надано доказів про її фактичне місце проживання та поважності причин не проживання за вказаним місцем тимчасового перебування. Крім того, на протязі шестимісячного строку з моменту припинення виплати із заявою про її поновлення позивач не зверталася, у зв'язку з чим підстав для поновлення виплат у відповідача немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, які впливають на правильність вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року - без змін, оскільки постанова ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ст. 183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді: Земляна Г.В.

Межевич М.В.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Межевич М.В.