Справа № 610/2279/16-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 р. Справа № 610/2279/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника відповідача Доценко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2016р. по справі № 610/2279/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області (надалі по тексту відповідач) в якому просив суд:

- визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському Харківської області щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної пенсії за віком з 01.06.2015 року протиправними;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області відновити виплату раніше призначеної пенсії за віком з 01.06.2015 року.

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання дій протиправними щодо відмови у відновленні раніше призначеної пенсії за віком та зобов'язання відновити виплату раніше призначеної пенсії задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_2 з 1 червня 2015 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області відновити ОСОБА_2 виплату раніше призначеної пенсії за віком з 01 червня 2015 року на загальних підставах.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції постанову Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2016 року скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Балаклійському районі Харківської області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 25.09.2009 року.

Позивач продовжує працювати на посаді судді Балаклійського районного суду Харківської області.

УПФУ в Балаклійському районі з 1 квітня 2015 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII призупинило виплату пенсії позивачу.

Із листа УПФУ в Балаклійському районі Харківської області від 07.04.2016 року № 23/ М -14 вбачається, що позивач зверталася до відповідача з заявою від 25 березня 2016 року про поновлення виплати призначеної їй пенсії, але ж відповідачем було відмовлено в задоволенні заяви.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для відновлення виплати з 01 червня 2015 року пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 02.03.2015р. № 213-VІІІ внесені зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, згідно ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ, яка набрала чинності з 1 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Разом з тим пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був.

Оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Таким чином, з 01.06.2015 року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, згідно з Законом України «Про судоустрій та статус суддів», втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 24.05.2016, яка в силу ст.244-2 КАС є обов'язковою для всіх судів України.

Між тим, колегія суддів вважає необґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо відновлення виплати пенсії з 01.06.2015р. по 08.12.2015р. з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Згідно з ч.2 ст. 99 КАС України (в редакції Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про правильність застосування судом першої інстанції строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Як встановлено з матеріалів справи, порушення прав позивача в частині невиплати пенсії відбувалося періодично, починаючи з квітня 2015 року, а тому кожного місяця, не отримуючи пенсію позивач була обізнана про порушення її прав та мала змогу звернутись до суду за їх захистом.

Разом з тим, до суду з позовом про захист своїх порушених прав ОСОБА_2 звернулась 09.06.2016р.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом, період, за який позивач просить суд захистити її права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту в межах шестимісячного строку, починаючи з 09.12.2015р.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З позовної заяви вбачається, що позивач вважає строк звернення до суду не пропущеним з огляду на те, що про порушення своїх прав дізналася лише 09.04.2016 року, отримавши лист відповідача від 07.04.2016 року про відмову в поновленні пенсії.

Між тим, колегія суддів зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин, оскільки не отримуючи з 01.04.2015 року кожного місяця пенсію позивач була обізнана про порушення її прав та мала змогу звернутись до суду за їх захистом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо відновлення виплати її пенсії з 01.06.2015р. по 08.12.2015р. у зв'язку з пропуском строку для звернення до суду підлягають залишенню без розгляду.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позову в частині зобов'язання відповідача відновити виплату пенсії починаючи з 01.01.2016 року, виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. № 911-VІІІ, який набрав чинності 01 січня 2016 року, внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема абзаци другий і третій частини першої вказаної статті викладено у такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Отже, враховуючи, що позивач працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України "Про судоустрій і статус суддів" підстави для виплати їй з 01 січня 2016 року пенсії відсутні.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2016 року відстрочено Управлінню Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2016 року по справі № 610/2279/16-а до ухвалення апеляційним судом рішення у даній справі та відкрито апеляційне провадження у справі.

З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (надалі - Закон № 3674-VI).

Згідно з приписами пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн, що підтверджується квитанцією №126 від 09.06.2016 року.

При поданні апеляційної скарги апелянту необхідно було сплатити 606,32 грн (551,20грн.*110%).

Оскільки, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, то колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області судового збору у розмірі 606,32 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

За таких обставин, через порушення судом першої інстанції норм процесуального права, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області задовольнити частково.

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2016р. по справі № 610/2279/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області та зобов'язання відновити виплату пенсії починаючи з 01.06.2015 року по 08.12.2015 року залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області та зобов'язання відновити виплату пенсії починаючи з 09.12.2015 року задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_2 з 09.12.2015 року по 31.12.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області відновити ОСОБА_2 виплату раніше призначеної пенсії за віком починаючи з 09.12.2015 року по 31.12.2015 р. на загальних підставах.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області (вул. Соборна, 45,Балаклія,Балаклійський район, Харківська область,64200, ) судовий збір у розмірі 606 грн. 32 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України - утримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Мінаєва О.М.
Повний текст постанови виготовлений 12.09.2016 р.