Справа № 826/13380/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

02 вересня 2016 року м. Київ№ 826/13380/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Арсірія Р.О., розглянувши позовну заяву

за позовом ОСОБА_1
до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс"
про скасування державної реєстрації
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. в якій просить визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна - житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, м. Київ, Кобелєвою Аллою Михайлівною 26.10.2015 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.09.2016 відкрито провадження в адміністративній справі.

Під час проведення підготовчих дій суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

З позовних матеріалів вбачається, що 28 червня 2008 року між ОСОБА_1 далі - «Позивач», та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» було укладено Кредитний договір №0705/0608/55-017, за яким банк надав Позивачу грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 35 000 доларів США на строк до 24 червня 2018 року включно.

24 червня 2008 року між Позивачем та ПАТ «Сведбанк» укладено Іпотечний договір № 0705/0608/55-017-Z-1 (під заставу житлової нерухомості) в забезпечення належного виконання Позивачем своїх зобов'язань за кредитним договором, за яким під заставу надано квартиру Позивача за адресою: АДРЕСА_1.

28 листопада 2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15, відповідно до умов якого ПАТ "Сведбанк" відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» право вимоги заборгованості.

В цей же день було укладено Договір про відступлення прав за іпотечними договорами між ПАТ «Сведбанк» і ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

26.10.2015 року, приватним нотаріусом Кобелєвою Аллою Михайлівною, як державним реєстратором, на підставі договору іпотеки (а саме п. 12.3. договору іпотеки), в порядку задоволення вимог іпотекодержателя, було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу), індексний номер: 25575250 від 26.10.2015 року, на квартиру, яка належала Позивачу на праві приватної власності (знаходиться за адресою: АДРЕСА_1) на користь Відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 28.04.2016, право власності на квартиру загальною площею 47 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. зареєстровано відповідачем 26.10.2015 року за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на підставі договору іпотеки від 24 червня 2008 року.

Суд дійшов висновку, що даний спір не є публічно-правовим, а слідує з договірних правовідносини, які виникли між сторонами пов'язані із невиконанням умов цивільно-правових договорів: кредитного та іпотеки, належності порядку набуття іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки за укладеними договорами та в подальшому і набуття ним права власності на нерухоме майно, що було зареєстровано приватним нотаріусом.

Згідно пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що даний спір не є публічно-правовим, так як спірні правовідносини випливають з договірних відносин, а тому мають вирішуватись за правилами ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.06.2016 №21-41а16.

Отже, даний позов повинен розглядатися судом загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно пункту 3 частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками підготовчого провадження суд у порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 121, 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження в адміністративній справі № 826/13380/16.

2. Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою заявою не допускається.

3. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій