Справа № 22-а/0690/1985/11
Суддя: Косигіна Л. М.
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/1985/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Матюшенка І.В.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про визнання дій неправомірними, стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі Житомирської області

на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 23 листопада

2009 року

встановила:

Постановою Овруцького районного суду від 23 листопада 2009 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Управління ПФУ в Овруцькому районі по застосуванню постанови КМ України № 836 від 26.07.1996 року в частині визначення ОСОБА_1 доплати, передбаченої ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнуто з Управління ПФУ в Овруцькому районі на користь ОСОБА_1 доплату непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, передбачену ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.10.2008 року по 30.09.2009року в сумі 14424 грн.

В апеляційній скарзі Управління ПФУ в Овруцькому районі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є непрацюючим пенсіонером, віднесена до 3 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та проживає у зоні гарантованого добровільного відселення /а.с. 2/. Позивачка перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Овруцькому районі та отримує виплати згідно зі ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у меншому розмірі, ніж визначено Законом /а.с. 3/.

Статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата, зокрема, тим, які проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат.

Дія вказаної норми була зупинена Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01.01.2008 року.

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними положення щодо зупинення дії ч. 2 ст. 39 вищевказаного Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме стаття 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи апелянта щодо правомірності дій у зв'язку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання відповідача на відсутність у державному бюджеті коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. При цьому, колегія суддів бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справа "Кечко проти України", "Бурдов проти Росії", №59498/00, пар. 35, ECHR. 2002-Ш (mutatis mutandis), справа YVONNE Van Duyn V. Home Office (Case 41/74 van Duyn V. Home Office ); справа про принцип юридичної визначеності.

Крім того, відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року № 1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30.04.2002 року № 8-2 /з відповідними змінами/, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає /здійснює перерахунок/ і виплачує пенсії та інші виплати згідно чинного законодавства. Тому, відповідачем у справах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій, стягнення доплати до пенсії, за відповідними позовами є управління Пенсійного фонду України.

Разом з тим, ухвалюючи постанову про стягнення з відповідача певної суми коштів, суд не врахував наступне.

Відповідно до ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодування шкоди, заподіяної незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд може визнати дії відповідачів законними чи незаконними та в разі незаконності таких дій - зобов'язати провести нарахування /донарахування/ та виплату належних сум відповідно до закону, не ухвалюючи при цьому рішення про визначення конкретного розміру виплат.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 207, 211, 212 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 23 листопада 2009 року змінити.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі Житомирської області донарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 кошти, передбачені ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.10.2008 року по 30.09.2009 року /з урахуванням проведених виплат/.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: