Справа № 199/1663/16-а(2а/199/45/16)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"03" серпня 2016 р.справа№199/1663/16-а(2а/199/45/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

за участю представника відповідача - Машталер А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2016 р. у справі № 199/1663/16-а (2а/199/45/16)

за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську Павлової Юлії Дмитрівни, Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську Павлової Юлії Дмитрівни, про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №069261 від 03.03.2016 року про притягнення позивача до відповідальності за порушення ним ч.1 ст. 122 КУпАП України. Позивач вказує, що не згоден з вказаною постановою, оскільки не порушував ПДР України, з огляду на те, що в ході руху свого транспортного засобу ним було виявлено ознаки його технічної несправності, у зв'язку з чим він був змушений зупинитися перед пішохідним переходом, який розташований по Запорізькому шосе перед круговим рухом на проспект Гагаріна.

Ухвалою Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.05.2016 року залучено в якості співвідповідача по справі Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську (а.с.54).

Постановою Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.06.2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с. 74).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, відсутність фактичних доказів правопорушення, неналежну оцінку доказів, наявних в матеріалах справи та пояснень сторін, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі (а.с. 79-86).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ухвалюючи рішення, суд фактично врахував пояснення відповідача, не підтвердженні жодними доказами та не обґрунтовані нормами законодавства.

08.07.2016 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу від відповідача, в яких останній зазначає, що позивачем було допущено грубе порушення ПДР, а саме здійснення зупинки ближче 10 метрів від пішохідного переходу, у зв'язку з чим була складена оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення. Крім того, зазначає, що з матеріалів справи, позову та доказів по справі не вбачається, що позивач після начебто вимушеної зупинки увімкнув аварійні сигнали або встановив знак аварійної зупинки, тому, на думку відповідача, він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами України (а.с. 95- 96).

Позивач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник Відповідач-2 - Машталер А.А. в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала.

Відповідач-1 до суду не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідачів, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.03.2016 року інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську Павловою Юлією Дмитрівною було винесено постанову серії ПСЗ №069261, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стало здійснення позивачем зупинки транспортного засобу під його керуванням на пішохідному переході, що є порушенням вимоги п. 15.9 "г" ПДР України

На думку суду першої інстанції, та обставина, що позивач здійснив зупинку вимушено через несправність транспортного засобу та більше ніж за 10 метрів від пішохідного переходу не підтвердженні ані матеріалами справи, ані наявним в них відеозаписом, а отже вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП є доведеною.

З урахуванням зазначених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо правомірності дій відповідача під час складання оскаржуваної постанови та про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за необґрунтованістю.

З наведеними висновками суду першої колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 03.03.2016 року інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську Павловою Юлією Дмитрівною відносно позивача було винесено постанову серії ПСЗ №069261, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало здійснення позивачем зупинки транспортного засобу під його керуванням ближче ніж за 10 метрів від пішохідного переходу по вул.. Запорізьке шосе у м.Дніпропетровську, що є порушенням п. 15.9 «г» ПДР «Зупинка заборонена».

Відповідно до ст. 222 КУпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша ст. 44, ст. 44-1, ч. 2 ст. 106-1, ч. 1, 2, 3, 4 і 6 ст. 109, ст. 110, ч. 3 ст. 114, ч. 1 ст. 115, ст. 116-2, ч. 2 ст. 117, ч. 1,ч 2 ст. 119, ч. ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2 і 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1 - 126, ч. 1 , 2 і 3 ст. 127, ст. 128-129, ст. 132-1, ч. 1, 2 та 5 ст. 133, ч.ч. 3, 6, 8, 9, 10 і 11 ст. 133-1, ч. 2 ст. 135, ст. 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), ст. 137, ч. 1, 2 і 3 ст. 140, ст. 148, 151, ст. 161, 164-4, ст. 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), ст. 176, 177, ч. 1 ч. 2 ст. 178, ст. 180, 181-1, ч. 1 ст. 182, ст. 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2, 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, ст. 125, 126, ч. 1, 2 і 3 ст. 127,ст. ст. 128, 129, ст. 132-1, ч. 6 і 11 ст. 133-1, ч. 1, 2 і 3 ст. 140 КУпАП України.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП України виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 КУпАП України, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП України щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з досліджених колегією суддів матеріалів справи відповідачем не надано суду жодного доказу вчиненого позивачем адміністративного правопорушення.

Матеріали справи, зокрема, не містять доказів про те, що відповідачем будь-якими вимірювальними приладами встановлювався факт невідповідності місця зупинки транспортного засобу позивача встановленим вимогам Правил дорожнього руху.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки поясненням наведеним в адміністративному позові з приводу того, що позивач здійснив вимушену зупинку автомобіля через несправність транспортного засобу, щоб в подальшому уникнути аварійної ситуації на дорозі чи інших негативних наслідків.

Такі доводи позивача нічим не спростовані.

Лише міркування щодо відсутності несправності транспортного засобу, які ґрунтуються на тому, що позивач зрушив з місця, не увімкнувши аварійну сигналізацію, не могли бути прийняті судом до уваги, оскільки є припущенням.

В матеріалах справи міститься відеозапис з відео реєстратора позивача. Як слідує з його змісту, позивач не обізнаний у змінах, що внесені в КупАП України, які дозволяють складати постанову про притягнення до відповідальності безпосередньо на місце вчинення порушення. На думку колегії суддів, норми ч.2, 4 ст. 258 та ст. 268 КУпАП України містять певну колізію, оскільки під час розгляду справи безпосередньо на місці вчинення порушення клопотання особи щодо забезпечення їй правової допомоги не може бути задоволено, але таким правом особа може скористатись під час оскарження постанови.

Отже, відповідачами не представлено доказів на підтвердження того, що дійсно позивачем були порушені Правила дорожнього руху, а саме п. 15.9 «г» ПДР України, та, відповідно, порушено норми ч.1 ст. 122 КУпАП України.

У відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, колегія суддів зважує на ту обставину, що відповідач-1 не дослідив усіх передбачених нормою матеріального права юридичних (доказових) фактів, наявність чи відсутність яких впливає на остаточний результат справи, порушив правила оцінки доказів.

Відповідно постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №069261 від 03 березня 2016 року підлягає скасуванню.

Проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка встановленим обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду -скасуванню.

Відповідно до п. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2016 р. у справі №199/1663/16а (2а-199/45/16) - скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №069261 від 03.03.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУаАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 1157 грн. 52 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун