Справа № 826/8701/16
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8701/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кобилянський К.М. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

13 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Коротких А.Ю.

При секретарі Закревській І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу партії "Соціалістична Україна" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом партії "Соціалістична Україна" до Міністерства юстиції України про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2016 року у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом партії "Соціалістична Україна" до Міністерства юстиції України про стягнення коштів - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати зазначену ухвалу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в своєму адміністративному позові просить суд присудити усі здійснені Партією «Соціалістична Україна» витрати на правову допомогу (послуги адвоката) на суму 27 430,00 грн. (двадцять сім тисяч чотириста тридцять гривень 00 копійок) з Державного бюджету України.

Відповідно до статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України - справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частиною 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Відтак, публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з вимогою виключно про відшкодування витрат на правову допомогу.

Оскільки вимоги про відшкодування Міністерством юстиції України витрат на правову допомогу заявлені позивачем самостійно, без вимоги вирішити публічно-правовий спір, суд вважає, що вони не можуть бути розглянуті адміністративним судом та повинні вирішуватись в порядку господарського судочинства.

При цьому, суд першої інстанції послався на ч.2 статті 21 КАС України, відповідно до якої вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком про неможливість відкриття провадження у справі, однак, вважає необхідним звернути увагу на таке.

Так, суд застосував норму права - ч. 2 статті 21 КАС України, яка передбачає спори про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Але позивач не просить відшкодувати матеріальні збитки, а звертається до суду в порядку ч.1 статті 94 КАСУ, відповідно до якої, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує усі здійснені нею документально підтверджені витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 87 КАСУ судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В свою чергу, згідно п.1 ч.3 статті 87 КАСУ до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

На відміну від загального правила про те, що пов'язані вимоги повинні бути зазначені у позовній заяві, вимоги про відшкодування шкоди повинні бути заявлені в одному провадженні. З цього випливає, що такі вимоги можуть бути заявлені також після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 статті 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання про розподіл судових витрат вирішується судом одночасно із прийняттям постанови. У мотивувальній частині постанови суд повинен визначити склад цих витрат та як вони розподіляються між сторонами. У резолютивній частині постанови зазначається, хто і на чию користь сплачує ці судові витрати. Додаткова постанова може бути ухвалена і тоді, коли суд вирішив питання про розподіл судових витрат лише частково.

При цьому, позивачу необхідно звернути увагу на те, що додаткова постанова не може ухвалюватися на підставі додаткового поданих доказів про розмір та склад судових витрат. Так, не допускається подання документів, що підтверджують, наприклад, розмір витрат на правову допомогу, і їх включення до складу судових витрат після прийняття постанови.

Клопотання про постановлення додаткового рішення може бути подано після проголошення рішення і до закінчення строку на його виконання рішення.

Ініціатива постановити додаткове судове рішення може виходити від суду або від будь-якої особи, яка бере участь у справі. Заява про ухвалення додаткового рішення подається в копіях відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, подана позивачем позовна заява не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір не є публічно-правовим, однак, апелянт може захистити свої інтереси, звернувшись до суду із заявою про винесення додаткового рішення.

Пунктом 1 ч. 1 статті 109 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу партії "Соціалістична Україна" - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Коротких А. Ю.

Мєзєнцев Є.І.