Справа № 522/8120/16-а
Суддя: Кравчук Т. С.
Дата ухвалення: 2016-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/8120/16-а
Номер провадження 2-а/522/523/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі матеріали адміністративної справи за позовом Громадської організації «ОСОБА_1 разом» до Одеської міської ради, третя особа: Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення Одеської міської ради,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться адміністративна справа за позовом Громадської організації «ОСОБА_1 разом» до Одеської міської ради, третя особа: Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення Одеської міської ради.

Представник позивача надала до суду заяву, у якій просить забезпечити позов шляхом зупинити дію Рішення Одеської міської ради № 28-VII від 16.12.2015 року «Про затвердження Детального плану території у межах Французького бульвару та вулиць: Отрадної, Ясної, Віце-Адмірала Азарова у м. Одесі», заборонити будь-яким особам, підприємствам, організаціям вчиняти будь-які дії з будівництва багатоквартирних житлових будинків на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул.. Отрадна, 15, та на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, Французкий бульвар, 1/3 до ухвалення і набрання чинності рішення по справі.

Позивач обґрунтовує своє клопотання порушенням протягом судового розгляду справи його законних прав та прав членів відповідного громадського об'єднання внаслідок здійснення будівельних робіт за адресою: м. Одеса, вул. Отрадна, 15, та необхідністю докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення, у разі задоволення адміністративного позову.

Наведені твердження, на думку позивача, підтверджуються тим, що управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради на сьогоднішній день на підставі оскаржуваного рішення видано містобудівні умови та обмеження, згідно з якими за вищевказаною адресою здійснюється будівництво з порушенням вимог законодавства та умов проживання членів громадського об'єднання, яке виступає позивачем у справі, а також можуть надаватись інші дозвільні документи на будівництво, яке може призвести до незворотного порушення прав та інтересів позивача та повного невілювання результатів розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив задовольнити його у повному обсязі.

Представник Одеської міської ради проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність позивачем наявності обставин, визначених ч. 1 ст. 117 КАС України.

Розглянувши клопотання представника позивача та вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» визначено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Так, вказуючи на обставини порушення умов проживання членів громадської організації позивача у сусідньому будинку, позивач надає до суду копію акта візуального огляду обєкта культурної спадщини місцевого значення за адресою: м. Одеса, пров. Мукчівський, 5, складеного 29.04.2016 року, в якому зафіксовані окремі пошкодження відповідного будинку з висновком про можливий вплив на стан будинку нового будівництва у безпосередній близькості до будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Мукачівський, 5. У наведеному акті також містяться рекомендації мешканцям будинку звернутися до Укрдержбудекспертизи щодо засновника будівельної компанії, яка проводить нове будівництво у безпосередній близькості до будівлі-пам'ятки, про надання інформації стосовно проведених досліджень про вплив нового будівництва на будівлю-памятку.

Проте, не зважаючи на тривалий час, який минув з моменту складання згаданого акта, до суду на підтвердження доводів клопотання про вжиття заходів забезпечення позову не надано жодних доказів, які б підтверджували дійсний вплив відповідного будівництва на згаданий будинок та причинно-наслідковий зв'язок між прийнятим рішенням, здійснюваним та запланованим будівництвом та погіршенням стану відповідного будинку.

Крім того, відсутні ознаки, які б вказували на очевидність протиправності оскаржуваного рішення, адже допущення певних порушень під час проведення будівництва не вказує на безперечну протиправність детального плану території, в межах якого здійснюється таке будівництво, а законодавством передбачені інші механізми впливу на порушення вимог законодавства під час здійснення будівельних робіт аніж скасування відповідного детального плану території, із застосуванням яких може відбуватися поновлення прав позивача.

Окремо суд враховує, що забезпечення позову становить собою сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Поряд з цим, вжиття заходів забезпечення адміністративного позову згідно із положеннями статей 3, 17 КАС України повинно відповідати завданню адміністративного судочинства, що полягає у забезпеченні захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У звязку з цим під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову має бути встановленим звязок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, зясуванню підлягає, чи спроможний обраний захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Предметом спору у цій справі є рішення відповідача про затвердження детального плану території, який відповідно до статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» становить собою містобудівну документацію, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

В свою чергу, обґрунтування заявленого клопотання позивача зводиться до питання порушення його прав, повязаних з погіршенням умов проживання внаслідок проведення будівництва багатоквартирного будинку сторонніми особами та видачі дозвільних документів на проведення такого будівництва окремим органами влади, а не внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

Натомість, відповідно до частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до I-III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

З наведених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для здійснення будівельних робіт із забудови спірної земельної ділянки є реєстрація у дозвільному органі відповідної декларації, яка не виступає предметом оскарження у цій справі, тоді як зупинення оскаржуваного рішення відповідача само по собі не призведе до припинення будівельних робіт, оскільки воно визначає лише планувальну організацію і функціональне призначення, просторову композицію і параметри забудови та ландшафтну організацію відповідного кварталу, а не виступає правовою підставою для проведення забудовниками будівельних робіт на відповідній території.

З урахуванням наведеного зупинення дії оскаржуваного рішення міської ради до набрання рішенням по справі законної сили не матиме впливу на законні права, свободи та інтереси позивача, адже можливе задоволення адміністративного позову не матиме правовим наслідком скасування дозвільної документації на будівництво за вищевказаною адресою, а саме здійснення будівництва, як і зміст проектної документації на будівництво, не є предметом розгляду даної судової справи та позивачами не оскаржуються.

Суд також критично оцінює посилання позивача на неможливість видачі Управлінням містобудівних умов та обмежень забудови спірної території за умови задоволення заявленого клопотання, що, на думку позивача, припинить порушення його прав.

Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст визначено положеннями однойменного Порядку, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року № 109.

Відповідно до пункту 1.2 згаданого Порядку містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Пунктом 2.1 Порядку встановлено, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи

робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З положень пункту 3.3 Порядку та пункту 8 доданих до клопотання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки вбачається, що видані містобудівні умови та обмеження мають містити посилання на містобудівну документацію, а саме: Генеральний план населеного пункту, план зонування, детальний план території та рішення про їх затвердження (у разі її наявності).

У відповідності до вищенаведених норм надані до суду містобудівні умови та обмеження у пункті 8 містять посилання на Генеральний план м. Одеси, затверджений рішенням Одеської міської ради від 25 березня 2015 року № 6489-VI, «Історико-архітектурний опорний план, проект зон охорони, визначення границь історичних ареалів», затверджений наказом Міністерства культури та туризму України від 20 червня 2008 року № 728/0/16-08, та оскаржуваний у справі детальний план території.

Зі змісту вищенаведених правових норм та наданих до суду містобудівних умов та обмежень вбачається, що підставою їх видачі став не лише спірний детальний план території, а й інша містобудівна документація, затверджена у відповідності до чинного законодавства.

Крім того, перелік документів, що подаються для видачі містобудівних умов та обмеження, наведений у пункті 2.2 Порядку, та вимоги щодо видів містобудівної документації, посилання на яку мають містити умови та обмеження, дають підстави стверджувати, що видача містобудівних умов та обмежень можлива також й у разі відсутності детального плану території, що спростовує твердження позивача стосовно наявності прямого впливу зупинення дії оскаржуваного рішення на можливість видачі управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради містобудівних умов та обмежень щодо забудови спірної території.

У своєму клопотанні позивач також просить суд заборонити будь-яким особам, підприємствам, організаціям вчиняти будь-які дії з будівництва багатоквартирних житлових будинків на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Отрадна, 15, та на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 1/3, до ухвалення і набрання чинності судовим рішенням по справі.

Однак, така заборона виходить за межі заявленого предмету позову щодо оскарження рішення органу місцевого самоврядування про затвердження детального плану території, а не стосовно законності будівництва, яке фактично здійснюється іншими особами, а задоволення клопотання у відповідній частині може призвести до порушення прав інших осіб, які в установленому законодавством порядку отримали дозвільні документи на проведення будівництва.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 160 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви Громадської організації «ОСОБА_1 разом»про забезпечення адміністративного позову,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку та строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя: 09.09.2016