Справа № 320/4391/14-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року м. Київ К/800/590/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Єрьоміна А.В.

Гончар Л.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа - КУ "Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мелітопольської районної ради Запорізької області" про визнання дій та бездіяльності протиправними,та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії та бездіяльність Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, що виявилась у відмові в прийнятті ОСОБА_2 на соціальне обслуговування відділенням соціальної допомоги вдома, згідно його заяви; стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 5000 грн.; звільнити з посади начальника Територіального центру соціальної допомоги ОСОБА_3 та начальника Управління соціального захисту населення ОСОБА_4.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2014 у задоволенні позову відмовлено. Прийняте рішення суд мотивував обґрунтованістю відмови відповідача у наданні соціальної допомоги.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача, що виявилась у відмові в прийнятті ОСОБА_2 на соціальне обслуговування відділенням соціальної допомоги вдома, згідно заяви від 07 жовтня 2013 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове, суд апеляційної інстанції вказав на протиправність дій відповідача щодо відмови у надані соціальних послуг.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

З огляду на неприбуття сторін в судове засідання, розгляд справи відбувся в порядку письмового провадження.

Перевіривши касаційну скаргу в межах її доводів відповідно до статті 220 КАС України, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі виписки із акта огляду МСЄК від 31 березня 2011 року позивачу встановлена третя група інвалідності, є потреба в періодичній допомозі (не постійній).

Згідно медичного висновку Терпінівської дільничної лікарні від 04 жовтня 2013 року ОСОБА_2 частково здатний до самообслуговування, підлягає обслуговуванню (наданню соціальних послуг) у відділенні соціальної допомоги вдома на період один рік.

07 жовтня 2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою про прийняття його на безоплатне обслуговування в КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мелітопольської районної ради Запорізької області. Крім того, позивач надав відповідачу медичний висновок, виданий Терпінівською дільничною лікарнею.

18 жовтня 2013 року позивачу КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мелітопольської районної ради Запорізької області повідомлено про відсутність можливості взяти його на обслуговування в територіальному центрі у зв'язку з відсутністю додаткових штатних одиниць для обслуговування населення і через надмірне навантаження на одного соціального робітника 12-13 громадян (при нормі 6-8 осіб).

Відповідно до пункту 3 Переліку соціальних послуг, умов та порядку їх надання структурними підрозділами територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), затверджених Постановою КМУ від 29 грудня 2009 року № 1417 для соціального обслуговування (надання соціальних послуг) громадяни, зазначені в абзаці другому пункту 2 цього переліку, подають письмову заяву управлінню праці та соціального захисту населення за місцем проживання, яке в триденний строк після її надходження надсилає запит до закладу охорони здоров'я за місцем проживання громадянина для одержання медичного висновку про його здатність до самообслуговування та потребу в постійній сторонній допомозі (далі - медичний висновок), до відповідного підприємства, установи, організації, що надають послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, або виконавчого органу сільської (селищної) ради за місцем реєстрації громадянина для отримання довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб і до нотаріуса (у разі потреби) з метою отримання витягу з Державного реєстру правочинів про відсутність (наявність) укладеного громадянином договору довічного утримання (догляду). У десятиденний строк після надходження запиту заклад охорони здоров'я надає медичний висновок управлінню праці та соціального захисту населення, яке у триденний строк приймає рішення про необхідність або відмову в соціальному обслуговуванні (наданні соціальних послуг). У разі отримання висновку про те, що громадянин не здатний до самообслуговування та потребує постійної сторонньої допомоги, управління праці та соціального захисту населення надсилає територіальному центру заяву громадянина разом з медичним висновком. Після надходження зазначених документів територіальний центр складає карту індивідуальних потреб громадянина у соціальному обслуговуванні (наданні соціальних послуг), визначає їх зміст, уточнює обсяг, складає план його здійснення (їх надання), укладає договір про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) відділенням соціальної допомоги вдома одинокого (проживаючого самотньо) непрацездатного громадянина та приймає рішення про необхідність соціального обслуговування (надання соціальних послуг), про що видається наказ.

Частково задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з недоведеності відповідачем усупереч вимог статті 71 КАС України правомірності вчинених ним дій. Відмовляючи 18 жовтня 2013 року в прийнятті позивача на соціальне обслуговування у зв'язку з відсутністю додаткових штатних одиниць для обслуговування та через велике навантаження, відповідач діяв не на підставі та у межах повноважень, що передбачені законами України та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій, оскільки такі обставини не передбачені як підстава для відмови у наданні соціальної допомоги.

При цьому судом були правомірно відхилені посилання відповідача на медичний висновок від 30 травня 2014 року. Такий висновок не був підставою для надання позивачу відмови у соціальному обслуговуванні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом апеляційної інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Клопотання позивача про об'єднання розгляду касаційних скарг є необґрунтованим, оскільки додана до клопотання скарга стосується оскарження іншого судового рішення в окремій справі.

Керуючись 220, 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.В. Єрьомін

Л.Я. Гончар