Справа № 806/743/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року м.Житомир справа №806/743/16

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О.Г.,

секретар судового засідання Бойко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови №ЖИ 006/06-021-040/0183 від 12.04.2016 року,-

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Житомирській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу №ЖИ 006/06-021-040/0183 від 12.04.2016 року. Позов обґрунтований тим, що 05.04.2016 року позивачем отримано по пошті письмове повідомлення від Управління Держпраці у Житомирській області про розгляд 12.04.2016 року справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю. 11.04.2016 року (повторно 13.04.2016 року) позивачем направлено на електронну адресу відповідача клопотання про відкладення розгляду справи, однак листом №1639 від 19.04.2016 року її повідомлено, про те, що справу про накладення штрафу було розглянуто 12.04.2016 року без її участі, а права та обов'язки роз'яснюються під час розгляду справи про накладення штрафу. 21.04.2016 року позивач отримала постанову №ЖИ 006/06-021-040/0183 від 12.04.2016 року про накладення на неї штрафу в сумі 13780,00 грн. На думку позивача, в оскаржуваній постанові Управлінням Держпраці у Житомирській області безпідставно вказано на порушення нею ст.95 КЗпП України та ст.33 Закону України "Про оплату праці" вчинене відносно ОСОБА_2, так як ніяких порушень законодавства про працю, в т.ч. в частині ненарахування та невиплати індексації заробітної плати відносно найманого працівника ОСОБА_2 на протязі 2015-2016 р.р. не здійснювалось. При цьому зазначає, що ні до проведення перевірки, ні під час її проведення, ні після її проведення посадовими особами відповідача їй не було роз'яснено її прав, в результаті чого, на її думку, незаконно позбавлено можливості підтвердити відсутність з її сторони порушень законодавства про працю. Крім того, вважає, що дії відповідача щодо призначення та проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання законодавства про працю відповідно до вимог законодавства, на її думку, здійснено неправомірно.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві, в уточнюючій до неї заяві та згідно пояснень, наданих в судовому засіданні.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували зазначивши, що оскаржувана постанова прийнята управлінням Держпраці у Житомирській області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Просили відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Посадовими особами управління Держпраці у Житомирській області на підставі наказу від 12.03.2016 року №381 (а.с.40) та направлення на перевірку від 12.03.2016 року №328/04 (а.с.41) проведено позапланову перевірку додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування щодо ФОП ОСОБА_1.

За результатами проведеної перевірки складений акт №06-021-040/0183, в якому зафіксоване порушення позивачем вимог ч.6 ст.95 КЗпП та ст.33 Закону України "Про оплату праці" в частині ненарахування та невиплати індексації заробітної плати найманому працівникові ОСОБА_2 (а.с.42-46).

На підставі акта перевірки відповідач прийняв постанову про накладення штрафу №ЖИ 006/06-021-040/0183 від 12.04.2016 року, якою, згідно абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 13780,00 грн. за порушення ч.6 ст.95 КЗпП та ст.33 Закону України "Про оплату праці" в частині ненарахування та невиплати індексації заробітної плати найманому працівникові ОСОБА_2 (а.с.10).

В адміністративному позові позивач посилається як на підставу для скасування оскаржуваної постанови на те, що вона була позбавлена права бути присутньою під час розгляду справи про накладення штрафу за результатами здійсненої перевірки. В уточненому позові додатково зазначено що Управління Держпраці у Житомирській області не мало права проводити перевірку.

Процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці (далі - Держпраці України) та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень встановлено порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року №390, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 року за №1291/21603 (далі - Порядок).

Відповідно до п.3 Порядку інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Планові перевірки проводяться з періодичністю, яка визначається відповідно до критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб'єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), наведених у додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2010 року N1059.

Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.

В даному випадку позапланова перевірка здійснена на підставі листа виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 25.02.2016 року №02/417 та згоди Державної служби України з питань праці від 09.03.2016 року №2356/4/4.2-ДП- 16.

Так, 12.03.2016 року начальник управління Держпраці у Житомирській області на підставі листа виконавчого комітету Новоград - Волинської міської ради від 25.02.2016 року №02/417 та листа - погодження Державної служби України з питань праці від 09.03.2016 року №2356/4/4.2-ДП-16 видав наказ №381 від 12.03.2016 про проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1, яким наказав головному державному інспектору Захаровій Т.В. провести в період з 22.03.2016 року по 25.03.2016 року позапланову перевірку дотримання законодавства про працю з питань укладання трудових договорів та оплати праці ФОП ОСОБА_1 та відповідно до даного наказу направлення на проведення вказаної перевірки №328/04 від 12.03.2016 року, яке ОСОБА_1 отримала 22.03.2016 року, що підтверджується її підписом на направленні (а.с.40, 41).

Відповідно до п.4, 5 Порядку інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку. Інспектору на час проведення перевірки надається робоче місце, обладнане належним чином, право користування телефонним звязком, розмножувальною технікою, іншими послугами технічного характеру, необхідними для реалізації повноважень під час перевірки, оформлення матеріалів перевірки, спілкування з працівниками (у разі необхідності одержання пояснень).

Згідно п.7 Порядку за результатами перевірки складається акт. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до статті 265 Кодексу законів про працю посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 затверджено порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок №509).

Відповідно до п.1 Порядку №509 цей порядок визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи).

Пунктом 2 Порядку №509 передбачено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Згідно п.3 Порядку №509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Пунктом 4 Порядку №509 встановлено, що справа розглядається у пятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Відповідно до п.5 Порядку №509 у разі надходження від субєкта господарювання або роботодавця, якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений начальником управління Держпраці, його заступниками, але не більше ніж на 10 днів.

У п.6 Порядку №509 вказано, що про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Так, Управління Держпраці у Житомирської області на виконання п.6 Порядку №509 направило ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу вих. 01.04.2016 року №1358, яке вона отримала 05.04.2016 року, що не заперечується позивачем та її представником.

Відповідно до п.7 Порядку №509 справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення.

Однак, позивач на розгляд справи до Управлінні Держпраці у Житомирській області не з'явилась, хоча повідомлена, про її розгляд вчасно та належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до Управлінні Держпраці у Житомирській області до розгляду справи не надходило.

13.04.2016 року, тобто після розгляду справи, за вх. №1307 Управлінням Держпраці у Житомирській області отримано клопотання від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.

Доводи представника позивача про направлення ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи електронною поштою 11.04.2016 року не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом.

В судовому засідання представник позивача не надав докази відправлення 11.04.2016 року на електронну адресу Управлінні Держпраці у Житомирській області клопотання від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач правомірно розглянув справу про накладення штрафу без участі позивача.

В судовому засіданні представником позивача було змінено підстави оскарження постанови про накладення штрафу та надавались пояснення, що трудовий договір між позивачем і найманим працівником ОСОБА_2 розривався 30.04.2015 року, а тому змінювався базовий період для нарахування індексації, яка повинна була бути нарахована лише за лютий 2016 року. Крім того, ОСОБА_2 за перевіряємий період неодноразово брав відпустки без збереження заробітної плати, що також має вплив на нарахування індексу інфляції.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки, в тому числі перевірялось і питання укладення трудових договорів з усіма працівниками приватного підприємця, що підтверджується актом перевірки та поясненнями свідків ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона проводила перевірку ФОП ОСОБА_5 В перший день перевірки підприємцю було запропоновано підготувати і передати перевіряючим особам всі документи, які стосуються трудовлаштування працівників. На наступний день пакет документів був отриманий від ОСОБА_5 В тому числі надавався лише один договір про укладання угоди з найманим працівником ОСОБА_2 від 2 липня 2013 року. Копія вказаного договору засвідчувалась позивачем (долучена до матеріалів справи а.с. 47). Жодних документів чи пояснень щодо розірвання трудових відносин, відпусток без збереження заробітної плати, тощо, приватним підприємцем не надавалось. В договорі відсутні відмітки про його розірвання.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 пояснювала, що вона здійснювала перевірку приватного підприємця, під час якої на підставі первинних документів було встановлено, що найманому працівнику не нараховувалась і не виплачувалась індексація. Для ОСОБА_5 з цього питання надавались роз"яснення. Під час перевірки приватний підприємець пояснювала що у неї один найманий працівник - ОСОБА_2 і надала належним чином засвідчену копію договору про прийняття на роботу найманого працівника ОСОБА_2 від 2 липня 2013 року. В договорі відсутні відмітки про його розірвання. Інших договорів не надавалось.

Однак, в судовому засіданні був наданий трудовий договір від 2 липня 2013 року з відмітками про його розірвання 30.04.2015 року, трудовий договір від 05.05.2015 року про прийняття на роботу ОСОБА_2, заяви та накази про відпустки, заяви на прийняття і звільнення, копія трудової книжки ОСОБА_2 (а.с. 94-108).

Суд критично ставиться до вказаних документів, які не надавались під час перевірки та зазначає наступне.

На запит управління Держпраці у Житомирській області Новоград - Волинська ОДПІ Головного управління ДФС у Житомирській області ДФС України листом №5005/17-10 від 29.06.2016 року повідомлено, що ФОП ОСОБА_1 03.07.2013 року надавала інформацію про прийняття на роботу найманого працівника ОСОБА_2 та надано копію трудового договору. До відповіді додали копію повідомлення про прийняття працівника на роботу та копію податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум отриманого з них податку форми №1 ДФ за 1 квартал 2016 року (а.с.84).

Згідно відповіді Новоград - Волинського міського центру зайнятості №05-1491 від 27.07.2016 року на запит суду повідомлено, що 10.05.2016 року при особистому зверненні до Новоград - Волинського міського центру зайнятості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та наданні необхідних документів, трудовий договір №9 від 02.07.2013 року який розірваний 30.04.2016 року за угодою сторін відповідно до ст.36 п.1 КЗпП України, був знятий з реєстрації 10 травня 2016 року, що підтверджено особистими підписами сторін в примірниках трудового договору та журналі реєстрації трудових договорів (а.с. 120). Тобто, реєстрація розірвання трудового договору відбулась після подачи позову до суду.

Також, згідно табелів обліку робочого часу (типова форма №п-5) ОСОБА_2 відпрацьовував повні робочі місяці за період з липня 2015 року по березень 2016 року, отримував однакову заробітну плату (а.с.52-56).

Відповідно до ст.33 Закону України "Про оплату праці" період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Згідно ч.6 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Таким чином суд погоджується із висновками відповідача про допущення ФОП ОСОБА_1 порушення ст.33 Закону України "Про оплату праці" та вимог ч.6 ст.95 КЗпП України.

Частиною 2 ст.265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов'язків, передбачених законами України "Про військовий обов'язок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - п'ятим частини другої цієї статті - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, підстави для визнання протиправною та скасування постанови від №ЖИ 006/06-021-040/0183 від 12.04.2016 року про накладення штрафу у розмірі 13780,00 гривень відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови №ЖИ 006/06-021-040/0183 від 12.04.2016 року відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 09 вересня 2016 р.