Справа № 805/2075/16-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 р. Справа №805/2075/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 12 година 45 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.

при секретарі судового засідання Відющенку О.М.

за участю

представника позивача не з`явився

відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань адміністративну справу за позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, -

встановив:

11 липня 2016 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військової академії (м. Одеса) (далі позивач), датований 30 червня 2016 року і того ж дня надісланий на адресу суду, до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому позивач просив стягнути з відповідача витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 2 079,72 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач доводив, що відповідач відрахований з числа курсантів другого навчального курсу Військової академії (м. Одеса) у зв`язку з розірванням контракту зі сторони академії через невиконання умов контракту військовослужбовцем, що пов`язане з небажанням продовжувати навчання.

З огляду на це та відповідно до вимог ст.ст. 3, 15 Закону України «Про Збройні Сили України», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 15, 16, 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, п. 3.1. Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 24 грудня 1997 року № 490, п.п. 3, 4, 8 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964, відповідач мав відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в академії, які становлять 2 079,72 грн.

Оскільки в добровільно відповідач відшкодування цих витрат не здійснив, позивач просив стягнути зазначені кошти в судовому порядку (а.с. 3-6).

Про дату, час і місце судового розгляду сторони повідомлені належним чином з дотриманням вимог ст.ст. 33-36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Сторони явку своїх представників до судового засідання не забезпечили.

19 серпня 2016 року через відділ діловодства та документообігу суду позивач надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, одночасно вказавши, що наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с. 37).

З урахуванням наведеного та на підставі ч. 4 ст. 122, ч. 4 ст. 128 КАС України справа розглянута за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів не здійснювалося.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Військова академія (м. Одеса) утворена внаслідок реорганізації Військового інституту Одеського національного політехнічного університету шляхом виділення його зі складу Одеського національного політехнічного університету та перетворення у Військову академію (м. Одеса), про що свідчить розпорядження Кабінету Міністрів України від 23 березня 2011 року № 286 «Про реорганізацію військового інституту Одеського національного політехнічного університету у Військову академію (м. Одеса)».

30 липня 2014 року тимчасово виконуючий обов`язки начальника Військової академії (м. Одеса) генерал-майор ОСОБА_2 видав наказ № 229 «Про зарахування курсантів на навчання до Військової академії у 2014 році».

На підставі наказу Міністерства оборони України від 29 січня 2014 року № 76ДСК «Про організацію прийому в 2014 році слухачів, курсантів на навчання до вищих військових навчальних закладів для підготовки військових фахівців з вищою освітою», наказу Міністерства оборони України від 04 липня 2014 року № 441ДСК «Про внесення змін до наказу Міністерства оборони України № 76ДСК від 29 січня 2014 року», «Граничних показників прийому в 2014 році на навчання до вищих навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів осіб жіночої статі» наказом від 30 липня 2014 року № 229, з 30 липня 2014 року ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу Військової академії (м. Одеса) денної форми навчання на напрям підготовки «Військове управління (Сухопутні війська)», спеціальність «Управління діями підрозділів Сухопутних військ», спеціалізація «Управління діями підрозділів високомобільних десантних військ для Міністерства оборони України», що підтверджено витягом з наказу від 30 липня 2014 року № 229 (а.с. 7, 40).

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Військової академії (м. Одеса) генерал-майора ОСОБА_2 від 30 липня 2014 року № 24-ПМ (по особовому складу) особовий склад з числа цивільної молоді, який наказом від 30 липня 2014 року № 229 зарахований з 30 липня 2014 року на перший курс Військової академії (м. Одеса), в тому числі ОСОБА_1 , призначений на посаду «курсант» з присвоєнням спеціального звання «солдат», про що свідчить витяг з наказу від 30 липня 2014 року № 24-ПМ (а.с. 8, 41).

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Військової академії (м. Одеса) генерал-майора ОСОБА_2 від 30 липня 2014 року № 154 (по стройовій частині) особовий склад зарахований 30 липня 2014 року на навчання до Військової академії (м. Одеса) наказом від 30 липня 2014 року № 229, яких призначено на посади курсантів першого курсу навчання та присвоєне військове звання «солдат» наказом від 30 липня 2014 року № 24-ПМ, в тому числі ОСОБА_1 , зарахований до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами та встановлено оклад у розмір 154 грн. з 30 липня 2014 року, що встановлено на підставі витягу з наказу від 30 липня 2014 року № 154 (а.с. 9, 42).

30 липня 2014 року між Міністерством оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки начальника Військової академії (м. Одеса) генерал-майора ОСОБА_2 та курсантом ОСОБА_1 укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.

За умовами вказаного контракту курсант солдат ОСОБА_1 прийняв на себе низку зобов`язань.

Зокрема, ОСОБА_1 зобов`язався проходити військову службу (навчання) у Військовій академії (м. Одеса) протягом строку контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження служби, та цим контрактом; добровільно відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу (п. 1 контракту) (а.с. 10, 43).

19 серпня 2015 року тимчасово виконуючий обов`язки начальника Військової академії (м. Одеса) генерал-майор ОСОБА_2 звернувся до військового прокурора Одеського гарнізону з повідомленням № 4/33/481, в якому йшлося про те, що курсант 141 навчальної групи факультету високомобільних десантних військ та розвідки Військової академії (м. Одеса) солдат ОСОБА_1 16 серпня 2015 року не повернувся з канікулярної відпустки і до Військової академії (м. Одеса) на прибув.

У зв`язку з тим, що в діях солдата ОСОБА_1 вбачалися ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 407 Кримінального кодексу України, а саме самовільне залишення військової частини або місця несення служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю понад три доби, але не більше місяця, керівництво Військової академії (м. Одеса) просило вжити заходи щодо проведення досудового розслідування з цього приводу (а.с. 39).

Крім того, начальник курсу майор ОСОБА_3 подав рапорт на ім`я начальника факультету, в якому просив клопотання перед вищим командуванням про відрахування низки курсантів другого та третього курсу факультету ПС ВДВ, які не прибули з відпустки, зокрема ОСОБА_1 , та про розірвання контракту з ініціативи Військової академії (м. Одеса), у зв`язку з невиконанням військовослужбовцями умов контракту.

За результатами розгляду цього рапорту тимчасово виконуючий обов`язки начальника факультету ОСОБА_4 склав резолюцію «Клопочу по суті рапорту майора ОСОБА_3 »., а начальник Військової академії (м. Одеса) надав доручення «оформити документи» (а.с. 16, 45).

10 листопада 2015 року на засіданні Вченої ради Військової академії (м. Одеса) розглянуто питання про відрахування курсантів, за результатами чого прийнято рішення відрахувати курсанта другого курсу 141 навчальної групи факультету підготовки спеціалістів високомобільних десантних військ ОСОБА_1 у зв`язку з розірванням контракту з боку Військової академії (м. Одеса), про що свідчить витяг з протоколу № 2 засідання Вченої ради від 10 листопада 2015 року (а.с. 12, 46).

04 січня 2016 року тимчасово виконуючий обов`язки начальника управління бойової підготовки командування Сухопутних військ Збройних Сил України підполковник ОСОБА_5 подав доповідь на ім`я тимчасово виконуючого обов`язки командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-лейтенанта ОСОБА_6 про те, що в управлінні бойової підготовки спільно з визначеними співвиконавцями опрацьовано звернення Військової академії (м. Одеса) щодо відрахування курсантів факультету підготовки спеціалістів високомобільних десантних військ спеціальності «Управління діями підрозділів Сухопутних військ» відповідно до вимог п. 3.2. Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України від 24 грудня 1997 року № 490, у зв`язку з розірванням контракту, в тому числі курсанта другого курсу навчання солдата ОСОБА_1 . В доповіді порушене питання про надання начальнику Військової академії (м. Одеса) дозволу для відрахування зазначених курсантів, зокрема відповідача.

В рапорті зазначено, що відшкодування курсантами витрат на їх утримання буде проводитись відповідно до вимог Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у військових навчальних закладах. Розрахунок здійснюватиметься після виходу відповідного наказу про відрахування (зворотній бік а.с. 11, 44).

Як свідчить резолюція тимчасового виконуючого обов`язки командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-лейтенанта Хомчака Р.Б., доповідь від 04 січня 2016 року б/н була погоджена та надане доручення організувати виконання у відповідності до вимог законодавства (а.с. 11, 44).

19 січня 2016 року на підставі рапорту начальника курсу від 25 листопада 2015 року, рішення Вченої ради Військової академії (м. Одеси) від 10 листопада 2015 року № 2 та дозволу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 04 січня 2016 року № 30956 тимчасово виконуючий обов`язки начальника Військової академії (м. Одеса) полковник ОСОБА_7 видав наказ № 3-РС (по особовому складу).

Наказом від 19 січня 2016 року № 3-РС відповідно до абз. 8 п. 3.2. Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, солдата ОСОБА_1 , курсанта другого навчального курсу десантних військ, відраховано з числа курсантів другого навчального курсу Військової академії (м. Одеса) спеціальності «Управління діями підрозділів Сухопутних військ» спеціалізації «Управління діями підрозділів високомобільних десантних військ», у зв`язку з розірванням контракту Військовою академією (м. Одеса) через невиконання умов контракту військовослужбовцем.

Відповідно до п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та п. 2.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України, вирішено 19 січня 2016 року розірвати контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу з солдатом ОСОБА_1 у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, що пов`язане з небажанням продовжувати навчання.

Відповідно до п.п. 14 п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України солдата ОСОБА_1 зараховано у розпорядження начальника Військової академії (м. Одеса) (а.с. 13-14, 47-48).

19 січня 2016 року Військовою академією (м. Одеса) складена довідка-розрахунок № 1/55/38, згідно з якою на ОСОБА_1 , курсанта другого курсу навчання факультету підготовки спеціалістів високомобільних десантних військ та розвідки за період навчання у Військовій академії (м. Одеса) з 30 липня 2014 року по 19 січня 2016 року витрачено 2 079,72 грн., в тому числі фінансово-економічною службою 2 066,76 грн., продовольчою службою 12,96 грн.

В довідці-розрахунку від 19 січня 2016 року № 1/55/38 підпис ОСОБА_1 про його згоду/не згоду з наведеним розрахунком відсутній (а.с. 17, 50).

Як свідчить довідка про отримане ОСОБА_1 грошове забезпечення за 2014-2016 рік, відповідач отримав у серпні 2014 року дохід у сумі 154,00 грн., в тому числі грошове забезпечення 154,00 грн.; у вересні 2014 року дохід у сумі 208,00 грн., в тому числі грошове забезпечення 154,00 грн., різниця 54,00 грн.; у жовтні 2014 року дохід у сумі 208,00 грн., в тому числі грошове забезпечення 154,00 грн., різниця 54,00 грн.; у листопаді 2014 року дохід 208,00 грн., в тому числі грошове забезпечення 154,00 грн., різниця 54,00 грн.; у грудні 2014 року дохід 314,24 грн., в тому числі грошове забезпечення 154,00 грн., різниця 160,24 грн.; у січні 2015 року дохід 216,94 грн., в тому числі грошове забезпечення 154,00 грн., різниця 62,94 грн.; у лютому 2015 року дохід 223,60 грн., у тому числі грошове забезпечення 154,00 грн., різниця 69,60 грн.; у березні 2015 року дохід 230,46 грн., у тому числі грошове забезпечення 154,00 грн., різниця 76,46 грн.; квітень 2015 року дохід 242,74 грн., у тому числі грошове забезпечення 154,00 грн., різниця 88,74 грн.; у травні 2015 року дохід 268,94 грн., у тому числі грошове забезпечення 154,00 грн., різниця 114,94 грн.; у червні 2015 року дохід 306,59 грн., у тому числі грошове забезпечення 154,00 грн., різниця 152,59 грн.; у липні 2015 року дохід 313,25 грн., у тому числі грошове забезпечення 154,00 грн., різниця 159,25 грн.; у серпні 2015 року дохід 313,35 грн., у тому числі грошове забезпечення 154,00 грн., різниця 159,25 грн.; у вересні 2015 року дохід 388,25 грн., у тому числі грошове забезпечення 154,00 грн., різниця 234,25 грн.; у жовтні 2015 року дохід 313,25 грн., у тому числі грошове забезпечення 0, різниця 313,25 грн.; у листопаді 2015 року дохід 313,25 грн., у тому числі грошове забезпечення 0, різниця 313,25 грн.

Таким чином, впродовж 2014-2016 років ОСОБА_1 отримав дохід у сумі 4 222,76 грн., з них 2 156,00 грн. грошове забезпечення, 2 066,76 грн. різниця (а.с. 18, 51).

Як свідчить довідка-розрахунок на курсанта ОСОБА_1 щодо різниці вартості харчування у Військовій академії (м. Одеса) між нормою № 1 загальновійськова норма та нормою № 1 загальновійськова для курсантів (п. 2 «б» приміток) протягом зазначеного періоду: з 30 липня 2014 року по 04 вересня 2014 року, з 13 вересня 2014 року по 21 грудня 2014 року, з 06 січня 2015 року по 31 березня 2015 року згідно з договором № 286/2/13/10 від 24 квітня 2013 року вартість норм однакова; з 01 квітня 2015 року по 17 липня 2015 року згідно з договором № 286/2/15/5 від 30 березня 2015 року: 108 діб х 0,12 грн. = 12,96 грн. (а.с. 19, 52).

19 січня 2016 року на підставі наказу начальника Військової академії (м. Одеса) від 19 січня 2016 року № 3-РС, довідки-розрахунку від 19 січня 2016 року № 1/55/38 та дозволу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 04 січня 2016 року № 30956 тимчасово виконуючий обов`язки начальника Військової академії (м. Одеса) полковник ОСОБА_7 видав наказ № 14 (по стройовій частині).

Наказом від 19 січня 2016 року № 14 солдата ОСОБА_1 , відрахованого з навчання у Військовій академії (м. Одеси) відповідно до абз. 8 п. 3.2. Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів Міністерства оборони України у зв`язку з розірванням контракту, вирішено вважати зарахованим у розпорядження начальника Військової академії (м. Одеса).

Згідно з Порядком відшкодування витрат курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному заклад, солдату ОСОБА_1 необхідно було відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Військовій академії (м. Одеса) за період з 30 липня 2014 року по 19 січня 2016 року в сумі 2 079,72 грн. (а.с. 15, 49).

Чинність контракту від 30 липня 2014 року припинено з 19 січня 2016 року на підставі наказу від 19 січня 2016 року № 3-РС у зв`язку з систематичним не виконанням умов контракту військовослужбовцем (зворотній бік а.с. 10).

Як свідчить довідка від 05 серпня 2016 року № 6/23/528, видана Військовою академією (м. Одеса), станом на 04 серпня 2016 року рахується заборгованість в сумі 2 079,72 грн. за відрахованим курсантом ОСОБА_1 ; заборгованість не відшкодована (а.с. 38).

Докази добровільного відшкодування ОСОБА_1 витрат на його утримання у вищому навчальному закладі Міністерства оборони України, стягнення яких є предметом спору, суду не надані.

Докази, які б спростовували вищевикладені обставини, суду не надані.

Вирішуючи справу по суті, до спірних правовідносин суд застосовує вищенаведені норми права.

За приписами ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, що встановлено п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України.

При цьому, згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

П. 5 ч. 4 ст. 50 КАС України передбачає, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06 грудня 1991 року № 1934-ХІІ (далі Закон № 1934) Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 1934 Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Військові навчальні заклади входять в структуру Збройних Сил України, що визначено ч. 2 ст. 3 Закону № 1934.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону № 1934 організаційно Збройні Сили України складаються зокрема з військових навчальних закладів.

Приймаючи до уваги наявність спору з приводу відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, підпорядкованому Міністерству оборони України, яке є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку, що вказаний спір належить до адміністративної юрисдикції.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів є одним із видів військової служби, що визначено абз. 6 ч. 6 ст. 2 Закону № 2232.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 20 Закону № 2232 на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби особи з повною загальною середньою освітою віком від 17 років до 21 року, в тому числі ті, яким 17 років виповнюється в рік початку військової служби, військовослужбовці, резервісти та військовозобов`язані віком до 23 років, які мають повну загальну середню освіту та не мають військових звань офіцерського складу, у разі зарахування їх на перший та наступні курси навчання, а також особи віком до 25 років, які мають базову вищу освіту, у разі зарахування їх на випускний курс навчання - на військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів та військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, віком до 30 років - на військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, що здійснюють підготовку осіб на посади сержантського та старшинського складу.

Початок і закінчення проходження військової служби визначені ст. 24 Закону № 2232.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону № 2232 початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 2232 закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положення про проходження військової служби громадянами України.

Підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу регламентована ст. 25 Закону № 2232.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 2232 підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону № 2232 порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Ч. 3 ст. 25 Закону № 2232 визначено, що зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2232 громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів для здобуття певних освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

Згідно з ч. 5 ст. 25 Закону № 2232 з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абз. 4 ч. 2 ст. 23 цього Закону.

Ч. 8 ст. 25 Закону № 2232 встановлено, що курсантам, які не мали військового звання до зарахування до вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, присвоюється військове звання рядового складу.

За правилами ч. 10 ст. 25 Закону № 2232 курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утримання у вищих навчальних закладах затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі Порядок № 964).

Цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до п.п. «е», «є», «ж», «и», «і» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

П. 2 Порядку № 964 визначено, що витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Згідно з п. 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

При цьому порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Відповідно до п. 4 Порядку № 964 розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Згідно з п. 6 Порядку № 964 витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.

П. 7 Порядку № 964 визначено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

За правилами п. 8 Порядку № 964 сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 липня 2007 року за № 863/14130 (далі - Порядок № 419).

Згідно з пп. 1.1. п. 1 Порядку № 419 Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній прикордонній службі України, Управлінню державної охорони України, Службі безпеки України та Державній спеціальній службі транспорту України витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу, у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення ВНЗ.

Відповідно до пп. 1.2. п. 1 Порядку № 419 зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням, зазначається в контракті під час його укладання.

Методика розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у ВНЗ визначена п. 2 Порядку № 419.

Відповідно до пп. 2.1. п. 2 Порядку № 419 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

За правилами пп. 2.1.1. пп. 2.1. п. 2 Порядку № 419 витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання.

Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.

Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

При цьому згідно з пп. 2.1.1.2. пп. 2.1.1. пп. 2.1. п. 2 Порядку № 419 для курсантів, які підпадають під дію п. 6 Порядку № 964, до розрахунку береться різниця між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період.

Відповідно до пп. 2.1.2. пп. 2.1. п. 2 Порядку № 419 витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Абз. 2 пп. 2.1.2.1. пп. 2.1. п. 2 Поряду № 419 встановлено, що у довідці-розрахунку відображається кількість діб перебування на харчуванні та фактична його вартість, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування.

За правилами пп. 2.1.2.2. пп. 2.1. п. 2 Порядку № 419 для курсантів, які підпадають під дію п. 6 Порядку № 964, за визначений період навчання до розрахунку береться різниця вартості норм харчування курсанта та військовослужбовця строкової військової служби.

Згідно з пп. 2.1.3. пп. 2.1. п. 2 Порядку № 419 витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.

За правилами пп. 2.1.3.2. пп. 2.1. п. 2 Порядку № 419 для курсантів, які підпадають під дію п. 6 Порядку № 964, до розрахунку береться вартість отриманого речового майна, але пропорційно фактичному часу його використання.

Утримання вартості речового майна провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби. Визначення залишкової вартості військового майна провадиться на підставі методики визначення залишкової вартості майна Збройних Сил України та інших військових формувань.

Вартість отриманих послуг лазне-прального забезпечення цією категорією осіб за визначений період навчання не відшкодовується.

Згідно з пп. 2.1.4. пп. 2.1. п. 2 Порядку № 419 витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

За правилами пп. 2.1.4.2. пп. 2.1. п. 2 Порядку № 419 курсанти, які підпадають під дію п. 6 Порядку № 964, витрати на медичне забезпечення за відповідний період навчання не відшкодовують, окрім витрат на проведення військово-лікарської комісії.

Згідно з пп. 2.1.5. пп. 2.1. п. 2 Порядку № 419 витрати на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад визначаються виходячи з фактичних витрат, пов`язаних з оплатою транспортних послуг (вартість квитків, зборів та платежів, постільної білизни тощо).

За правилами пп. 2.1.5.2. пп. 2.1. п. 2 Порядку № 419 курсанти, які підпадають під дію п. 6 Порядку № 964, витрат на їх перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад за визначений період навчання не відшкодовують.

Відповідно до пп. 2.1.6. пп. 2.1. п. 2 Порядку № 419 до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергії - 2,56 кВт/г.

При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.

За правилами пп. 2.1.6.2. пп. 2.1. п. 2 Порядку № 419 курсанти, які підпадають під дію п. 6 Порядку № 964, витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв за визначений період навчання не відшкодовують.

Згідно з пп. 2.2. п. 2 Порядку № 419 після закінчення навчального року у наказі начальника ВНЗ про переведення курсантів на наступний курс навчання проти прізвища кожного курсанта проставляється загальна сума його утримання за цей рік відповідно до розрахунків, визначених п. 2.1 Порядку розрахунку витрат пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах. Щорічні витяги з цих наказів долучаються до особової справи випускника ВНЗ.

Відповідно до пп. 2.3. п. 2 Порядку № 419 у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.

Згідно з п. 3 Порядку № 419 відшкодовані за утримання курсантів у ВНЗ кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження ВНЗ та витрати на утримання курсантів.

Витрати на утримання ОСОБА_1 у Військовій академії (м. Одеса) підтверджені довідками-розрахунками, тобто належними та допустимими доказами стосовно предмету доказування.

Системний аналіз положень ч. 10 ст. 25 Закону № 2232, Порядків № 964 та № 419 зумовлює висновок, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем курсантом військового навчального закладу, контракт з яким розірвано достроково через систематичне не виконанням умов контракту військовослужбовцем у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, зобов`язаний був відшкодувати фактичні витрати на його утримання у вищому навчальному закладі системи Міністерства оборони України у сумі 2 079,72 грн.

Ці витрати складаються з різниці між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період, а також з різниці вартості норм харчування курсанта та військовослужбовця строкової військової служби.

Оскільки відповідач в добровільному порядку відшкодування цих витрат не здійснив, позовні вимоги Військової академії (м. Одеса) про стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі системи Міністерства оборони України, в сумі 2 079,72 грн. є законними та обґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

З приводу розподілу судових витрат суд відзначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01 вересня 2015 року, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, позивачем не здійснювались.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України (в редакції від 01 вересня 2015 року), у справах, в яких позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовні вимоги майнового характеру в сумі 1 378,00 грн. (а.с. 3, 26).

Таким чином, правові підставі для стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової академії (м. Одеса) судових витрат по сплаті судового збору відсутні.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 2-15, 17-20, 23, 26, 69-72, 94, 98, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

1. Адміністративний позов Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місцепроживання: АДРЕСА_1 ) на користь Військової академії (м. Одеса) (ідентифікаційний код 24983020, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 10) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі системи Міністерства оборони України, в сумі 2 079 (дві тисячі сімдесят дев`ять) гривень 72 копійки.

3. Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частина проголошені у судовому засіданні 22 серпня 2016 року.

4. Повний текст постанови виготовлений 29 серпня 2016 року.

5. Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

6. Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кравченко Т.О.