Справа № 344/2249/16-а,2-а/344/156/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року № 876/3429/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 березня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, скасування рішення, стягнення коштів,

встановив:

У лютому 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача про стягнення з позивача 20% пенсії від призначеного її розміру; 2) скасувати рішення відповідача про стягнення з позивача 20% пенсії від призначеного розміру пенсійного забезпечення; 3) стягнути з відповідача у користь позивача протиправно не виплачені кошти.

Відповідач в суді першої інстанції подав заперечення на позов, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.03.2016 р. позов задоволено. Визнано протиправними дії ГУПФ в Івано-Франківській області про стягнення з ОСОБА_1 20% пенсії від призначеного розміру пенсії. Скасовано рішення ГУПФ в Івано-Франківській області про стягнення з ОСОБА_1 20% пенсії від призначеного розміру пенсії. Стягнуто з ГУПФ в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 протиправно не виплачені кошти та 551,2 грн. судового збору.

З цією постановою суду не погодився відповідач і оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що відповідно до ст. 54 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (у редакції № 213-VIII від 02.03.2015 р.) у період з 01.04.2015 р. по 31.12.2015 р. особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону, в період роботи на посадах які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах передбачених ЗУ «Про державну службу» пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Порядок виплати пенсій у 2016 р. в цій частині залишено незмінним. Водночас обмеження виплати пенсії протягом особливого періоду не застосовується до пенсій, що призначені працюючим пенсіонерам, які перебувають на посадах у МВС України. При цьому оскільки ЗУ «Про національну поліцію» був прийнятий після прийняття Закону від 02.03.2015 р. № 213-VIII та не встановлює правонаступництва МВС Національною поліцією, працівники органів НП не мають права на отримання пенсії перебуваючи на посаді. Таким чином, позивачу виплачено надміру 9427, 70 грн. Згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» надміру виплачені суми пенсії можуть бути стягнуті на підставі рішень органів ПФ в межах, що не перевищують 20% розміру пенсії.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду від 29.03.2016 року та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач не погодився з апеляційною скаргою та подав заперечення у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову суду без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в засідання суду, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 28.04.2010 р. отримав пенсійне посвідчення № НОМЕР_1. З даного посвідчення видно, що ОСОБА_1 призначено довічну пенсію за вислугу років як пенсіонеру МВСУ (а.с. 6).

Головним Управлінням ПФУ в Івано-Франківській області 05.02.2016 р. прийнято рішення № 8 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру. Даним рішенням передбачено стягнення з ОСОБА_1 20% пенсії щомісячно до погашення переплати у розмірі 9427,70 грн., що утворилась за період із 01.11.2015 р. по 31.01.2016 р..

10.02.2016 р. позивачем подано до ГУПФУ в Івано-Франківській області заяву про надання інформації щодо зменшення розміру пенсії. У відповідь на дану заяву ГУПФУ в Івано-Франківській області 12.02.2016 р. направило позивачу лист-відповідь № 86/П-15, в якому роз'яснено про переплату йому пенсії у розмірі 9427, 70 грн. та про прийняття у зв'язку з цим рішення № 8 від 05.02.2016 р. (а.с. 13, 14).

Згідно довідки ГУПФУ в Івано-Франківській області, наданої суду апеляційної інстанції, на підставі вказаного вище Рішення № 8 від 05.02.2016 р. за період з березня 2016 р. по вересень 2016 р. включно з пенсії позивача відраховано 5323, 50 грн..

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідачем не спростовано позову в частині його підстав про те, що позивач здійснив будь-які зловживання, що стало причиною отримання не належних йому сум пенсії.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з частиною 1 якої, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Аналіз наведених норм закону свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

При цьому, частиною 2 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Отже, пенсіонер не несе відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695).

Відповідно до пункту 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

У розглядуваній адміністративній справі відповідачем ГУПФУ в Івано-Франківській області, який є суб'єктом владних повноважень, і на якого у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування правомірності своїх рішень та дій, не надано належних доказів, які б підтверджували зловживання з боку позивача або подання останнім недостовірних даних при призначенні та отриманні ним пенсії.

Як пояснив у засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, виплата пенсії позивачу після 01.11.2015 року проводилась у зв'язку із відсутністю у відповідача необхідних роз'яснень з питань виплати пенсії.

Таким чином, оскільки відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення від 05.02.2012 року № 8 про утримання з позивача надміру виплачених сум пенсій, оскаржене рішення підлягає скасуванню.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції неповно дослідив усі обставин справи.

Так, задовольняючи позовну вимогу про скасування Рішення відповідача, суд першої інстанції не конкретизував яке саме Рішення скасовується. При цьому, на час розгляду справи в суді першої інстанції в матеріалах справи не було копії оскарженого Рішення, що зумовило необхідність його витребування судом апеляційної інстанції.

Крім цього, задовольняючи позовну вимогу про стягнення не виплачених коштів, суд першої інстанції не вказав ні розміру грошової суми, ні періоду за який здійснено повернення переплати пенсії. При цьому, на час розгляду справи в суді першої інстанції в матеріалах справи не було жодних доказів про розмір коштів, які уже стягнені із позивача на виконання Рішення № 8 від 05.02.2012 року, що зумовило необхідність витребування доказів судом апеляційної інстанції.

Відносно позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки дії відповідача по стягненню з позивача 20% пенсії від призначеного її розміру полягали саме у винесенні оскарженого Рішення № 8 від 05.02.2012 року.

Тобто, належним способом захисту прав позивача в цій частині позову являється визнання протиправним і скасування Рішення № 8 від 05.02.2012 року.

Таким чином, суд першої інстанції допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та суттєве порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції від 29.03.2016 р. слід скасувати і прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - задоволити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 березня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, скасування рішення, стягнення коштів - скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 8 від 05.02.2016 р. про стягнення з ОСОБА_1 сум пенсії, виплачених надміру.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 5323,50 грн., що відраховані з пенсії згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 8 від 05.02.2016 р..

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено 12.09.2016 року.