Справа № 489/7808/15-а
Суддя: Губницький Д. Г.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а/489/28/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області про захист пенсійних прав,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, яким просив Управління Пенсійного Фонду України в Центральному районі м. Миколаєва (далі УПФУ) визнати протиправними дії відповідача та скасувати рішення від 18 листопада 2015 р. № 73/02 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, встановити факт наявності 12 років 6 місяців спеціального стажу із шкідливими та важкими умовами праці відповідно до п. Б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із врахуванням до нього періоду роботи на Миколаївському заводі «Електротехніка» (в подальшому реорганізованому у ВАТ «Електротехніка») шліфувальником по обробці металу абразивними кругами сухим способом з 10 вересня 1984 р. по 02 грудня 1997 р., зобов'язати УПФУ призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 26 березня 2015 р.

Позов обґрунтував тим, що постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2015 р., яке набрало законної сили, частково задоволений його позов до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Миколаївській області від 08 квітня 2015 р. в частині відмови зарахування ОСОБА_1 до спеціального стажу із шкідливими та важкими умовами праці періоду його роботи з 22 серпня 1992 р. по 02 грудня 1997 р. шліфувальником по обробці металу абразивними кругами сухим способом у ВАТ «Електротехніка».

02 листопада 2015 р. він звернувся до УПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але рішенням УПФУ від 18 листопада 2015 р. № 73/02 йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, при цьому зараховано до спеціального стажу зі шкідливими та важкими умовами праці відповідно до п. «Б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 10 вересня 1984 р. по 21 серпня 1992 р., тобто по дату набуття чинності постанови КМ України від 01 серпня 1992 р. №442, а у зарахуванні періоду з 22 серпня 1992 р. по 02 грудня 1997 р. відмовлено у зв'язку з відсутністю підтвердження проведення атестації робочого місця.

З вказаним рішенням УПФУ позивач не згоден, оскільки відсутність на підприємстві матеріалів проведення атестації робочого місця не може бути підставою для відмови в призначенні йому пільгової пенсії, перекладання на нього обов'язку доказування атестації є протиправним. Це, на його думку, встановлено постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2015 р.

Ухвалою суду від 26 травня 2016 р. за клопотанням позивача до справи другим відповідачем залучене Головне управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області (далі ГУПФУ) та прийнято до розгляду позовну вимогу до нього в частині встановлення комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років позивачу пільгового стажу - з 10 вересня 1984 р. по 02 грудня 1997 р. (а.с.78-80).

У червні 2016 р. позивач змінив вимоги до ГУПФУ - просив скасувати рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 11 березня 2016 р. та зобов'язати комісію зарахувати в пільговий стаж період роботи з 22 серпня 1992 р. по 02 грудня 1997 р. (а.с.86).

Ухвалою суду від 23 червня 2016 р. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України закрите провадження в справі в частині позовної вимоги про встановлення факту наявності 12 років 6 місяців спеціального стажу із шкідливими та важкими умовами праці відповідно до п. Б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із врахуванням до нього періоду роботи на Миколаївському заводі «Електротехніка» (в подальшому реорганізованому у ВАТ «Електротехніка») шліфувальником по обробці металу абразивними кругами сухим способом з 10 вересня 1984 р. по 02 грудня 1997 р.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в сукупності, пояснив, що первісні вимоги до УПФУ в частині скасування рішення та зобов'язання призначити пенсію залишаються без змін.

Представники УПФУ та ГУПФУ просили позов залишити без задоволення.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, покази свідків, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2015 р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУПФУ та УПФУ, яка набрала законної сили, встановлено, що у березні 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років позивачу при ГУПФУ (далі - Комісія ГУПФУ) із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах з 10 вересня 1984 р. по 02 грудня 1997 р.

Рішенням Комісії ГУПФУ від 08 квітня 2015 р. зараховано до стажу, який надає право на таку пенсію, період роботи з 10 вересня 1984 р. по 21 серпня 1992 р. на Миколаївському заводі «Електротехніка». В зарахуванні періоду роботи з 22 серпня 1992 р. по 02 грудня 1997 р. відмовлено у зв'язку з відсутністю проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Даною постановою суду визнано необґрунтованою рішення Комісії ГУПФУ в частині відмови в зарахуванні до спеціального стажу періоду роботи з 22 серпня 1992 р. по 02 грудня 1997 р. шліфувальником по обробці металу абразивними кругами сухим способом у ВАТ «Завод «Електротехніка» через те, що своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.

Внаслідок цього рішення Комісії ГУПФУ від 08 квітня 2015 р. в даній частині визнане неправомірним та скасоване.

Також цією постановою суду було відмовлено у задоволенні позовних вимог до УПФУ через те, що із заявою про призначення пенсії до цього пенсійного органу він не звертався, будь-яких рішень цей відповідач стосовно ОСОБА_1 не приймав (а.с.7-9).

Рішенням УПФУ від 18 листопада 2015 р. №73/2 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до заяви від 02 листопада 2015 р. в зв'язку з відсутністю необхідного спеціального стажу

Рішенням Комісії ГУПФУ від 11 березня 2016 р. №3/3 ОСОБА_1 повторно відмовлено в зарахуванні до спеціального стажу періоду роботи з 22 серпня 1992 р. по 02 грудня 1997 р. шліфувальником по обробці металу абразивними кругами сухим способом у ВАТ «Завод «Електротехніка», оскільки постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2015 р. на Комісію будь-яких зобов'язань щодо зарахування до стажу роботи вказаного періоду покладено не було, а документів про проведення атестації робочого місяця позивача на Миколаївському заводі «Електротехніка» (згодом ВАТ «Елеткротехніка») не надано (а.с.60-61).

Із документів наданих відповідачами та витребуваних судом не можна встановити факт проведення атестації робочого місця позичальника шліфувальником по обробці металу абразивними кругами сухим способом у ВАТ «Завод «Електротехніка» в період роботи з 22 серпня 1992 р. по 02 грудня 1997 р. Вказане підприємство ліквідоване, відповідних документів про проведення атестації робочого місця до трудового архіву не надходило (а.с.32,51,52).

Атестація робочого місця може бути підтверджена лише письмовими доказами. Покази свідків щодо характеру та умов праці не можуть прийматися як достатні докази на це.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Саме такий висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року та від 25 листопада 2014 року (справи № № 21-183а13, 21-519а14).

Таким чином, позовні вимоги до УПФУ - про скасування рішення, зобов'язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах, до ГУПФУ - про скасування рішення Комісії від 11 березня 2016 р. та зобов'язати комісію зарахувати в пільговий стаж період роботи з 22 серпня 1992 р. по02 грудня 1997 р. є недоведеними через відсутність документального підтвердження атестації робочого місця позивача в зазначений період.

Посилання позивача на висновки викладені в постанові Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2015 р. суд не приймає, оскільки не підлягають доказування саме обставини (тобто явища, а не висновки), встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили.

Відтак позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 5 днів до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д.Г. Губницький