Справа № 820/3940/16
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 вересня 2016 р. № 820/3940/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Самойлової В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Стрєлка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом

Приватне підприємство "АЗЧ Постач"
до Чернігівська митниця ДФС
про скасування рішень та карток відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд про скасування рішень відповідача №102000010/2016/000183/2 від 15.07.2016 року та №102000010/2016/000184/2 від 15.07.2016 року, а також карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2016/00186 та 102110001/2016/00187, прийнятих щодо нього.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що оскаржувані рішення прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, через що порушуються його права та інтереси, у зв'язку з чим вони потребують судового захисту.

Представник позивача Бут Ю.В. в судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача Приходько О.В. проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на їх незаконність та необгрунтованість, а тому просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що приватне підприємство «Національні традиції», яке відповідно до умов договору №20/10-14/03 від 20.10.2014 р. про надання послуг по декларуванню товарів, взяло на себе зобов'язання надати приватному підприємству «АЗЧ Постач» послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів, звернулося до Чернігівської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту №AZ/ВТ12-15 від 02.12.2015 р., укладеного між приватним підприємством «АЗЧ Постач» та CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD відповідно до умов якого CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD взяло на себе зобов'язання передати у власність приватному підприємству «АЗЧ Постач» товари в асортименті, а приватне підприємство «АЗЧ Постач» зобов'язалося оплатити товар згідно з умовами даного Контракту.

Партія товару, яку було поставлено на виконання умов Контракту №AZ/ВТ12-15 від 02.12.2015 р. та за митним оформленням (випуском) якої приватне підприємство «Національні традиції» звернулася до Чернігівської митниці ДФС, поставлялася на умовах, визначених інвойсами на вказані поставки, відповідно до яких товар поставляється за базисом поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010». Тобто CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD взяло на себе зобов'язання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Як вказує стаття 2 Контракту №AZ/ВТ12-15 від 02.12.2015 р. загальна кількість і асортимент товару, що підлягає поставці складається з товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару.

Виходячи з інформації, зазначеної в інвойсах на відповідні партії товару та пакувальних листах до них, партії товару, які підлягали поставці складаються з товару у асортименті, загальною вартістю 18 236,40 доларів США та 5 713,60 доларів США.

При судовому розгляді було встановлено, що товар визначений інвойсами, було передано перевізнику, що підтверджується коносаментами, зі змісту яких вбачається, що товар, який поставляється на виконання умов Контракту №AZ/ВТ12-15 від 02 грудня 2015 року прибуде у місце призначення контейнерами, які вказано в інвойсах.

Як свідчать докази по справі, кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується також видатковими накладними, яка визначають, що на виконання Контракту №AZ/ВТ12-15 від 02 грудня 2015 року буде здійснено поставку товару у асортименті, загальною вартістю 18 236,40 доларів США та 5 713,60 доларів США.

Судом також встановлено, що вказаний товар у порту призначення (м. Одеса) було отримано перевізником для доправлення його до Чернігівської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів, адже, враховуючи положення ч. 1 ст. 263 Митного кодексу України митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

При вирішенні даного спору, суд враховує наступні обставини та нормативні положення.

Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Як вказує п. 23 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Виходячи з п. 2 Положення про митні декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450, товари декларуються шляхом подання митному органу, зокрема, митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

При заповненні митної декларації у формі єдиного адміністративного документа, згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, декларантом вказується, зокрема, фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару.

Фактурною вартістю, відповідно до ч. 18 п. 2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, є ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Як випливає як випливає з інвойсів, відповідно до яких відбулася поставка товару, товар поставлявся за базисом поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010».

Поставка товару на умовах CFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт). Вказана обставина підтверджується листами CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD в яких чітко визначається, що вартість морського перевезення включена до ціни товару, вказаної у інвойсі. Крім того, про включення до ціни товару вартості фрахту свідчать і калькуляції, надані CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD.

Також суд зазначає, що не передбачають обов'язку страхування товару, CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD як постачальником не здійснювалося морське страхування товару від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення, що підтверджується повідомленням CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD, яким приватне підприємство «АЗЧ Постач» було повідомлено, що у відношенні до товарів, відвантажених за інвойсом, відповідно до якого відбувалася поставка товару, страхування вантажу не здійснювалося. приватне підприємство «АЗЧ Постач» також не здійснювало страхування товару, що підтверджується, листом поданим приватним підприємством «АЗЧ Постач» при митному оформленні товарів.

Враховуючи вказані обставини для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов Контракту №AZ/ВТ12-15 від 02.12.2015 р. такі складові митної вартості товару, який було поставлено, як витрати на транспортування, навантаження/вивантаження та страхування не потребують додаткового підтвердження та коригування.

Як вказує ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як вказує ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Отже, враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Виходячи з положеннь чинного законодавства України, приватним підприємством «АЗЧ Постач» митну вартість товару було визначено за основним методом, тобто за ціною контракту.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов Контракту №AZ/ВТ12-15 від 02.12.2015 р. декларантом було подано копії наступних документів:

· Контракт №AZ/ВТ12-15 від 02 грудня 2015 року;

· Інвойси;

· Пакувальний листи до інвойсів;

· Видаткові накладні;

· Відвантажувальні специфікації.

Крім того, керуючись положеннями ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України, яка вказує, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, приватним підприємством «АЗЧ Постач» до Чернігівської митниці ДФС для митного оформлення було подано копії додаткових документів, на підтвердження заявленої митної вартості товарів, зокрема:

· Міжнародні товарно-транспортні накладні;

· Коносаменти;

· Калькуляції;

· Звіти про оцінку майна;

· Листи від CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD;

· Листи від приватного підприємства «АЗЧ Постач»

·Прайс-листи.

На підставі викладеного вище, суд приходить висновку, що на виконання вимог Митного кодексу України, який встановлює вичерпний перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження митної вартості товару, приватним підприємством «АЗЧ Постач» було в повному обсязі надано такі документи до митного органу.

Згідно до ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Суд зазначає, що за наслідками розгляду документів, поданих для митного оформлення товарів, поставлених на виконання умов Контракту №AZ/ВТ12-15 від 02.12.2015 р., Чернігівською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2016/000183/2 від 15.07.2016 р. та №102000010/2016/000184/2 від 15.07.2016 р., збільшивши суму митних платежів, які підлягають сплаті при митному оформленні товарів загалом на 201 310,60 грн., з чим суд не погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Якщо органом доходів і зборів виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Виходячи з аналізу положень Митного кодексу України вбачається, що чинне законодавство України встановлює перелік обставин, які можуть слугувати підставами для прийняття рішення про коригування митної вартості. До них відноситься заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів у тому числі невірне визначення митної вартості товарів.

Однак, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2016/000183/2 від 15.07.2016 р. та №102000010/2016/000184/2 від 15.07.2016 р., Чернігівська митниця ДФС зазначила, що підставою для проведення коригування митної вартості товарів, поставлених на виконання умов Контракту №AZ/ВТ12-15 від 02.12.2015 р., є відсутність у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, в зв'язку з чим на підставі інформації, наявної у митного органу визначення митної вартості товару було здійснено на підставі другорядного методу.

З цього приводу суд зазначає, що виходячи з роз'яснень наданих Міністерством доходів і зборів України у листі від 07 травня 2014 року № 10441/7/99-99-10-03-01-17 відомості з інформаційних баз даних Міндоходів мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об'єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Окрім того, як уже зазначалося вище, Митний кодекс України містить вичерпний перелік підстав за наявності яких митні органи можуть провести коригування митної вартості товарів, і серед них не містися така підстава для проведення коригування митної вартості товарів як відсутність у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України визначає якими повинні бути дії митного органу у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, у такому випадку декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: для підтвердження митної вартості товару.

Враховуючи вказані положення митного кодексу України, у разі, коли документи, подані до митного оформлення не містять відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості товарів, митний орган, керуючись вимогами ч. 2 ст. 6 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, які визначають, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, мав виключно єдиний варіант поведінки - направити письмовий запит до декларанта з вимогою про надання додаткових документів.

При судовому розгляді встановлено, що жодної письмової вимоги щодо надання додаткових документів на адресу декларанта не надходило, що свідчить про те, що документів, поданих на підтвердження митної вартості товару, поставленого на виконання умов Контракту №AZ/ВТ12-15 від 02.12.2015 р., було достатньо для визначення митної вартості товару, зявленого до митного оформлення.

Однак, всупереч зазначеному вище Чернігівською митницею ДФС було здійснено коригування митної вартості товарів, поставлених приватному підприємству «АЗЧ Постач».

Варто вказати, що приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2016/000183/2 від 15.07.2016 р. та №102000010/2016/000184/2 від 15.07.2016 р., Чернігівська митниця ДФС зазначила недоліки, які на думку Чернігівської митниці ДФС, перешкоджають визначенню митної вартості товарів, поставлених приватному підприємству «АЗЧ Постач» за умовами Контракту №AZ/ВТ12-15 від 02.12.2015 р., до яких віднесла наступні обставини: звіти про оцінку майна надані не в повному обсязі, що не дає можливості перевірити ціноутворення; прайс-листи не містять інформації щодо періоду дії цін та країн на які поширюється дана цінова пропозиція; калькуляція на товар надана не виробником товару, а постачальником та вбачається невідповідність періоду виробництва товару та його поставки; не надано документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Щодо зауважень, висловлених Чернігівською митницею ДФС при прийнятті оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів №102000010/2016/000183/2 від 15.07.2016 р. та №102000010/2016/000184/2 від 15.07.2016 р.,суд звертає увагу на таке.

Як вбачається із роз'яснень наданих Міністерством доходів і зборів України у листі від 07 травня 2014 року № 10441/7/99-99-10-03-01-17 спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари було оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю, якщо відсутні інші законні підстави для витребування додаткових документів, не може бути підставою для такого витребування та відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості товарів за ціною контракту.

Більш того, відповідно до офіційної позиції Державної фіскальної служби України щодо постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №724 «Про тимчасові заходи щодо формування орієнтовних показників митної вартості товарів, що використовуються у системі управління ризиками при митному оформленні товарів» спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу ДФС більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, зокрема шляхом перевірки документів та відомостей, які подаються для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Звертаємо увагу, що норми зазначеної постанови не запроваджують нових методів чи методик визначення митної вартості товарів. Отже, твердження що цією постановою бізнес зобов'язують розмитнити свій вантаж за цінами ДФС не відповідає дійсності.

Щодо зауважень, висловлених Чернігівською митницею ДФС при прийнятті рішень про коригування митної вартості товарів №102000010/2016/000183/2 від 15.07.2016 р. та №102000010/2016/000184/2 від 15.07.2016 р., суд звертає увагу на наступне.

Оцінка майна, майнових прав, згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Ціною, згідно з ч. 1 ст. 189 Господарського кодексу України є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Як визначає ч. 1 ст. 190 Господарського кодексу України на всі види продукції (робіт, послуг) встановл.юються вільні ціни, за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни.

Згідно з ч. 2 ст. 190 Господарського кодексу України вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб'єкта господарювання.

Інформація про ціни на товари, які підлягають оцінюванню, відповідно до чинного законодавства України, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Отже, висновок експерта по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача щодо визначення вартості об'єкта оцінювання, в зв'язку з чим він не може містити інформацію про ціноутворення, адже вказані дії знаходяться поза межами професійної діяльності фахівця оцінювача та здійснюються кожним суб'єктом господарювання на власний розсуд.

Стосовно зауваження Чернігівської митниці ДФС щодо того, що прайс-лист не містить інформації щодо періоду дії цін, необхідно вказати наступне.

Як випливає зі звичаїв ділового обороту та етикету, прайс-лист направляється контраегенту виключно у тому випадку, коли його зацікавила комерційна пропозиція, направлена попередньо суб'єкта господарвання.

Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований безпосередньо конкретному покупцю.

Оскільки чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа, згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов'язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Враховуючи той факт, що прайс-лист було направлено приватному підприємству "АЗЧ Постач", вказаний прайс-лист містить посилання на Контракт №AZ/ВТ12-15 від 02.12.2015 р. та умови поставки товару, а саме вказує, що поставка товару відбувається за базисом CFR (Одеса), інформація, що міститься в прайс-листі відповідає іншим документам, що супроводжували проведення господарської операції, не викликає жодних сумнівів той факт, що цінова пропозиція поширюється на країну в якій здійснює свою господарську діяльність приватне підприємство "АЗЧ Постач", а ціни є актуальними на час здійснення замовлення щодо поставки партії товару, в зв'язку з чим, зауваження з цього приводу Чернігівської митниці ДФС є недоречними.

З приводу зауважень Чернігівської митниці ДФС щодо тієї обставини, що калькуляція на товар надана не виробником товару а постачальником необхідно врахувати наступні обставини.

Калькуляція - це визначення витрат у вартісній (грошовій) формі на виробництво одиниці або групи товарів. Оскільки такі витрати безпосередньо пов'язані з процесом виробництвом товарів, то володіти такою інформацією, зважаючи на її конфіденційність, може тільки виробник або пов'язані з ним особи.

Калькуляція собівартості (попередня, кошторисна, планова) - визначення розміру витрат у грошовій формі як по окремих видах діяльності, виробничих процесах, структурних підрозділах, так і в цілому по підприємству на виробництво (збут) одиниці продукції, виконаних робіт (послуг) за допомогою економічно обґрунтованих методів.

Планова калькуляція собівартості продукції використовується для здійснення планової калькуляції ціни. Під час планового калькулювання ціни до виробничої собівартості також додаються адміністративні витрати, витрати на збут, інші операційні витрати, фінансові витрати, плановий прибуток, податки (податок на додану вартість).

Таким чином, у планових калькуляціях собівартості продукції та ціни повинні знайти своє відображення вартість сировини, матеріалів, товарів, які в подальшому використовуються у виробництві.

Однак, калькуляція витрат на виготовлення товару може бути замінена на калькуляцію ціни товару, в якій у відсотковому відношенні зазначаються витрати на сировину, комунальні платежі, заробітну плату тощо.

У разі включення до ціни товару всіх складових вартості товару, калькуляція може бути прийнятна, як від виробників товару так і від постачальника.

Крім того, безпідставними є зауваження щодо періоду виробництва товару, надання прайс-листа та відвантаження товару на адресу приватного підприємства «АЗЧ Постач», адже вказані юридичні факти вчинялися у чіткій хронологічній послідовності.

Необхідно звернути увагу, що калькуляції, подані при митному оформленні товарів, не містять періоду дії, а посилається лише на період виробництва товару, який підлягає поставці.

Варто сказати, що калькуляції, як правило, складають на основі існуючих норм використання засобів виробництва та робочого часу та відображають досягнутий рівень техніки, технології, організації виробництва і праці. У зв'язку зі зміною норм витрат калькуляції можуть періодично уточнюватися.

Отже, враховуючи той факт, що калькуляція, надана приватним підприємством «АЗЧ Постач» при митному оформленні товарів, поставлених на виконання умов Контракту №AZ/ВТ12-15 від 02.12.2015 р. містять чітке зазначення періоду виробництва товару, складені на підставі норм використання засобів виробництва та робочого часу саме у цей період, зміна вказаних нормативів у майбутньому жодним чином не може вплинути на ціну вже виробленого товару, тому посилання Чернігівської митниці ДФС про можливість впливу на ціну товару віддаленості у часі моменту складання калькуляції та поставки товару, ціну на який визначено даними калькуляціями не має під собою жодного нормативного підґрунтя.

Водночас, за результатами розгляду митних декларацій, поданих приватним підприємством «Національні традиції» та документів, які підтверджують митну вартість товару, поставленого за умовами Контракту №AZ/ВТ12-15 від 02.12.2015 р., Чернігівською митницею ДФС були прийняті рішення про відмову у митному оформленні (випуску) товарів (картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2016/00186 та 102110001/2016/00187), з чим суд не погоджується з огляду на наступне.

Згідно з п. 4.4. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №631, митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:

- митна декларація не містить усіх відомостей або подана без рахунка або іншого документа, який визначає вартість товару та у випадках, встановлених Кодексом, декларацією митної вартості;

- електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів;

- митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених Кодексом.

При цьому, у спірних картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2016/00186 та №102110001/2016/00187 відповідач не вказує конкретної причини, яка стала підставою для відмови у митному оформленні товарів.

Так, ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України встановлює правило за яким орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

На підставі аналізу наведених вище норм можна дійти висновку, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребовування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

На думку законодавця, сумніви є обґрунтованими, якщо документи

- містять розбіжності;

- наявні ознаки підробки;

- не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, контролюючий орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Проте, Чернігівською митницею ДФС не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості щодо митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових.

Враховуючи вказані обставини, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2016/00186 та №102110001/2016/00187 не можна вважати такими, що прийняті з додержанням положень чинного законодавства України, тобто законними.

Згідно з ч. 3 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право, зокрема, на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

При цьому, керуючись ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний випускати у вільний обіг товари, що декларуються.

Як вказує ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Приватне підприємство «АЗЧ Постач» скористалося правом, наданим йому чинним законодавством України та відповідно до митних декларацій в яких вказано, що приватне підприємство «АЗЧ Постач» забезпечує сплату різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, вивільнило товар, поставлений за умовами Контракту №AZ/ВТ12-15 від 02.12.2015 р., у вільний обіг.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбаченіКонституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її оскаржувані рішення, як суб'єкта владних повноважень, є неправомірними, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5775,66 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення Чернігівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 15.07.2016 р. за № 102000010/2016/000183/2 та № 102000010/2016/000184/2, прийняті щодо приватного підприємства "АЗЧ Постач".

Скасувати картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2016/00186 та №102110001/2016/00187 Чернігівської митниці ДФС, складені стосовно приватного підприємства "АЗЧ Постач".

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь приватного підприємства "АЗЧ Постач" (63503, Харківська область, м. Чугуїв, вул. Рози Люксембург, буд. 16 А, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5775,66 (п"ять тисяч сімсот сімдесят п"ять) грн. 66 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 13.09.2016 року.

Суддя Самойлова В.В.