Справа № 208/3882/16-а
Суддя: Похваліта С. М.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/3882/16-а
№ провадження 2-а/208/134/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2016 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді - Похвалітой С.М.,

При секретарі - Шешуревої Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Заводського районного у м.Дніпродзержинську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сухової В.В., до Заводського районного у м.Дніпродзержинську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до начальника Заводського районного у м.Дніпродзержинську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сухової В.В. про зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 15 липня 2016 року до участі у справі в якості відповідача залучений Заводський районний у м.Дніпродзержинську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

У своєму позові позивач зазначила, що вона звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб батьків № 352 від 14.03.1970 року, складеного Заводським районним у м.Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, виправити національність нареченого з «українець» на «поляк»; народження № 1407 від 26.05.1971 року, складеного Заводським районним у м.Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, виправити національність батька з «українець» на «поляк». Відповідачем був наданий висновок від 01.06.2016 року, яким було відмовлено у внесенні змін до свідоцтва про шлюб батьків та у свідоцтво про її народження. Вважає відповідний висновок протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Батько її батька (дідусь) ОСОБА_3 також був поляком, але при укладенні шлюбу з матір'ю помилково було вказано, що батько має національність «українець». Внаслідок допущеної помилки при заповненні працівниками РАЦС свідоцтва про шлюб батьків, в свідоцтві про його народження також помилково вказано, що її батько має національність «українець» замість «поляк».

Тому просить суд визнати протиправним та скасувати висновок начальника Заводського районного у місті Дніпродзержинську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сухової В.В. від 01.06.2016 року про відмову у внесенні змін до актів цивільного стану; зобов'язати начальника Заводського районного у місті Дніпродзержинську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у дніпропетровській області Сухову В.В. внести зміни до актів цивільного стану, а саме: шлюб батьків № 352 від 14.03.1970 року, складеного Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виправити національність нареченого з «українець» на «поляк»; народження № 1407 від 26.05.1971 року, складеного Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, виправити національність батька з «українець» на «поляк».

У судове засіданні позивач та представник відповідача не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до вимог ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, надані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом позивачка ОСОБА_1 звернулася із заявою до відповідача про внесення змін до актового запису про шлюб батьків № 352 від 14.03.1970 року, складеного Заводським районним у м.Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, виправити національність нареченого з «українець» на «поляк»; народження № 1407 від 26.05.1971 року, складеного Заводським районним у м.Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, виправити національність батька з «українець» на «поляк».

Відповідачем на підставі пред'явлених заявником та зібраних Заводським районним у м.Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області документів складено висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану 01 червня 2016 року.

Вищевказаним висновком позивачці повідомлено про відмову у внесенні змін до актових записів про: шлюб батьків заявниці № 352 від 14.03.1970 року, складеного Заводським районним у м.Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; народження заявниці № 1407 від 26.05.1971 року, складеного Заводським районним у м.Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; на підставі того, що відповідно до Указу Президента № 70/99 від 27.01.1999 року втратив чинність Указ Президента № 24 від 31.12.1991 року «Про порядок зміни громадянами України національність». Згідно листа Міністерства юстиції України від 13.07.1999 року № В-350-35 зміна національності чинним законодавством не передбачена

У відповідності до пп. 2.15.9 п. 2.15 Правил, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

Матеріали справи свідчать на користь висновку, що відповідачем виявлено розбіжності (а не допущені помилки) у поданих позивачем документах і зібраних відділом, а саме належності батька до різних національностей ("українка" та "поляк"), а тому підстави для внесення змін відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 у відповідача були відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач відмовляючі у внесені змін до актового запису про шлюб батьків № 352 від 14.03.1970 року, та народження № 1407 від 26.05.1971 року, діяв в межах своїх повноважень та згідно чинного законодавства.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для зобов'язання відповідача внести зміни у актовий запис про шлюб та про народження суд зважає на наступне.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органі місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ст.6 КАС України, до адміністративного суду має право звернутись з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно з п.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.16, 2.1 Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану, у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Отже, відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995р. №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», в тому числі внесення змін про національність, заяви з цього приводу підлягають розгляду в судовому порядку.

Відповідно до п.1.5. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011р. №96/5, заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами.

Так, пунктом 2.6 вказаних Правил встановлено, що разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

На підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України, додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому (п.2.7 Правил).

В той же час, згідно з п.2.11 Правил, факти, зазначені у заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, Україна, про що у книзі записів актів громадянського стану про народження складений запис № 1407 від 26.05.1971 року, де батьками зазначені ОСОБА_4 національність «українець» та ОСОБА_5 «українка».

Батько позивача ОСОБА_4 14 березня 1970 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 в м.Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, про що свідчить запис № 352 від 14 березня 1970 року.

Батько позивача ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Дніпродзержинську, що підтверджується свідоцтвом про народження від 15 червня 1949 року виданим міським бюро ЗАГС міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, видане на підставі актового запису про народження № 1682, та батьками зазначені ОСОБА_3, національність «поляк», та мати ОСОБА_5 національність «українка».

Таким чином, суд приходить до висновку, що дідусь позивача, тобто ОСОБА_3 має національність «поляк», а тому згідно до вимог ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», позивач має право на збереження своєї національності.

У відповідності до вимог ст.300 ЦК України, кожна особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також на правильний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Згідно зі ст.3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України №703/97-ВР від 09.12.1997 року), кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Згідно з положеннями статей 1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення.

Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах.

При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини.

До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до статті 4 даного Закону відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.

Статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примус громадян хоч би в якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

У Постанові Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.

Відповідно до положень статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата у шлюбі, походить від батьків, які є подружжям.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх, формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд, здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до статті 9 даного Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

За приписами пунктів 1.7 та 1.16 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Згідно з підпунктом 2.16.7 пункту 2.16 вищезазначених Правил - на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до частини 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може, зокрема, прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Беручи до уваги той факт, що дідусь та батько позивача були поляками, тому суд дійшов висновку, що позивач вправі відновити свою польську національність.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи, що відповідачем не подано до суду будь-яких доказів у спростування позовних вимог, а вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а отже підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 3, 5, 11, 17, 158-163, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до начальника Заводського районного у м.Дніпродзержинську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сухової В.В., до Заводського районного у м.Дніпродзержинську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Зобов'язати Заводський районний у місті Дніпродзержинську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актів цивільного стану, а саме:

- про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_6 № 352 від 14.03.1970 року, складеного Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виправити національність нареченого ОСОБА_4 з «українець» на «поляк»;

- народження ОСОБА_7 № 1407 від 26.05.1971 року, складеного Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, виправити національність батька ОСОБА_4 з «українець» на «поляк».

В іншій частині позову, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Похваліта С. М.