Справа № 320/4064/16-а
Суддя: Фомін В. А.
Дата ухвалення: 2016-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 09.09.2016
Справа № 320/4064/16-а
Провадження № 2-а/320/154/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Фоміна В.А., при секретарі Захаровій І.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі Запорізької області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_3 до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

В позові ОСОБА_3 зазначає, що вона працювала на посаді судді. З 23 грудня 2005 року їй як державному службовцю була призначена пенсія за віком на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу». 10 травня 2011 року її було звільнено з посади судді у звязку із неможливістю виконувати свої обовязки за станом здоровя відповідно до ст. 43 Закону України «Про статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 21.04.2011 року № 3289-VІІ «Про звільнення суддів».

Позивач вказує, що в червні 2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу». До вказаної заяви вона додала довідку з Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області № 08-03/736 від 30.05.2016 року про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Рішенням № 2819 від 10 червня 2016 року відповідач відмовив їй в здійсненні цього перерахунку, посилаючись на те, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 - VIII у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно, зокрема, до Закону України «Про державну службу» і Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та згідно з ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яким не передбачено проведення перерахунку пенсії державним службовцям.

Позивачка вважає, що відмова відповідача в перерахунку пенсії суперечить вимогам чинного законодавства і порушує її законне право на підвищення пенсії

Тому вона просить суд визнати протиправним рішення відповідача про відмову їй в перерахунку пенсії та зобовязати відповідача провести їй перерахунок та виплату пенсії з 01 вересня 2015 року відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» та згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області № 08-03/736 від 30.05.2016 р. без обмеження розміру пенсії з урахуванням раніше виплачених сум, та у разі подальшого підвищення заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді проводити їй перерахунок пенсії відповідно до ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу».

В судове засідання зявився представник позивача та представник відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги позивача в повному обсязі, просить суд задовольнити позов.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог позивача заперечувала в повному обсязі та суду пояснила, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28.12.2014 № 76-VIII статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено в новій редакції, а саме: умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. На момент звернення позивачки до суду Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям не були визначені. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка як в ній зазначено, застосовується з 01.12.2015 року, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року виключено, абзац перший пункту 5 викладено в новій редакції - «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики». Представник відповідача вказує, що невизначення КМУ умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» не може бути підставою для перерахунку призначеної пенсії позивачці у зв'язку із збільшенням заробітної плати на посаді, на якій працювала позивачка до виходу на пенсію, оскільки на час звернення позивачки із заявою про перерахунок пенсії жодною правовою нормою наведена позивачкою обставина не визначена в якості законодавчо встановленої підстави для перерахунку призначеної пенсії. Також представник відповідача вважає, що резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє. Мелітопольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не вбачає в своїх діях протиправності та неправомірності, так як діяло винятково на підставі діючого законодавства. Тому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову позивача в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивачу з 23 грудня 2005 року призначено пенсію за віком. /а.с. 8/

10 травня 2011 року ОСОБА_3 звільнено з посади судді у звязку з неможливістю виконувати свої повноваження за станом здоровя. /а.с. 7/

Розпорядженням Управління пенсійного фонду № 807730 від 12.05.2011 року позивачу був зроблений перерахунок пенсії. /а.с. 8 об.с./

Згідно п. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» та п. 1 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус судів» судді, який вийшов у відставку при досягненні пенсійного віку, виплачується пенсія на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу» або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», визначено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади, рангу, на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно ч. 3 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що складає 13 780 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 5 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі за наявності стажу роботи більше 15 років - 40 відсотків посадового окладу.

Згідно Довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, виданої ТУ ДСА України в Запорізькій області від 30 травня 2016 року, сума заробітної плати позивача, на яку нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, склала 19 981 грн. 00 коп. /а.с. 14/

01 червня 2016 року позивач звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок призначеної їй пенсії держслужбовця у звязку з підвищенням заробітної плати за посадою, з якої була звільнена. /а.с. 15/

Однак, рішенням Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10 червня 2016 року № 2819 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 03.03.2015 № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно, зокрема, до Закону України «Про державну службу» і Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Отже, законних підстав Мелітопольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для перерахунку ОСОБА_3 пенсії держслужбовця станом на дату звернення не вбачає. /а.с. 15/

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначені Конституцією України (розділ VІІІ) та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання суддям за рахунок держави матеріального забезпечення та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до них високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Про це неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.

Також, вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог, суд керується положеннями ст. 22 Конституції України, згідно з якими при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Правові позиції з цього приводу щодо звуження прав та свобод суддів у відставці висловив Верховний Суд України у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 липня 2015 року № 14 та своєму Конституційному поданні від 08 липня 2015 року щодо відповідності (конституційності) положень частини третьої, абзац четвертий та речення першого абзацу шостої частини п'ятої статті 141 Закону України від 07 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року у взаємозв'язку з положеннями підпункту 5 пункту 2, пункту 17 розділу І, пункту 5 розділу III Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року стосовно звуження гарантій матеріального та соціального захисту суддів у відставці положенням статті 8, частини першої статті 21, частині першої, пунктів 2, 9 частини п'ятої ст. 126 Конституції України, де вказано, що не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що неодноразово було наголошено у правових позиціях Конституційного Суду України (зокрема, у рішеннях від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Особливий статус судді, гарантії його незалежності визначено Конституцією і Законами України, зокрема, Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-XII (надалі - Закон № 2862-XII), який був чинним на час виходу позивача на пенсію, і Закон України "Про судоустрій та статус суддів", який є чинним на даний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону № 2862-XII судді є посадовими особами судової влади, які відповідно до Конституції України наділені повноваженнями здійснювати правосуддя і виконувати свої обов'язки на професійній основі в Конституційному Суді України та судах загальної юрисдикції.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року (надалі - Закон № 3723-XII) державна служба в Україні визначена як професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Згідно зі ст. 2 вказаного Закону посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що суддя, на якого поширюється дія положень статей 1, 2 Закону № 3723-XII, є державною службовою особою, яка здійснює функції представника державної судової влади на постійній основі, наділений повноваженнями здійснювати правосуддя та одержує суддівську винагороду за рахунок державних коштів.

Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється ст. 37 Закону № 3723-XII, яка, зокрема, визначає підстави для виходу на пенсію державних службовців та її розмір, а також передбачає, що пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене вище відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-XIIсудді який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку, пенсія виплачується на умовах передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу», або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Аналіз статті 43 Закону № 2862-XII свідчить про те, що вона регулює відносини, пов'язані з відставкою судді, яка, у свою чергу, є підставою для виникнення спеціальної правоздатності у судді для набуття особливого соціального забезпечення.

Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а є засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя. Про це зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013.

Виходячи з особливого статусу суддів як носіїв державної влади з притаманним їм спеціальним соціальним захистом та конституційними гарантіями їхньої незалежності, аналізуючи наведені вище норми законодавства, можливо зробити висновок, що ст. 43 Закону № 2862-XII не суперечить положенням статті 37 Закону № 3723-XII та не обмежує право суддів на отримання пенсії державних службовців, а встановлює для них додаткові гарантії. У зв'язку з цим судді мають право на отримання пенсії на визначених Законом № 3723-XII умовах в разі досягнення ними пенсійного віку.

Відповідно до ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ (в редакції, що була чинна на момент призначення позивачу пенсії), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» із змінами і доповненнями встановлено порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця.

Відповідно п.4 вищезазначеної Постанови (в редакції до 01.12.2015 р.) встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, згідно до рішень Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу», заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

- пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

- іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

При цьому, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; премії (крім премій до державних, професійних свят та ювілейних дат) та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

За правилами п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії», перерахунок пенсій проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується Правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Норми ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (зі змінами та доповненнями) на підставі підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889, який набрав чинності з 01 травня 2015 року, є чинними на даний час, вони не змінені та не скасовані в установленому Конституцією України порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 та ч. 1 ст.58 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони покращують становище особи. Будь-які законодавчі зміни, які звужують зміст та обсяг прав окремої категорії громадян не можуть застосовуватися до тих осіб, які до набрання чинності цих змін вже набули в законний спосіб певні, гарантовані державою права та свободи, в тому числі і право на пенсію державного службовця в передбаченому на час призначення пенсії розмірі.

Отже, на даний час повинні застосовуватися ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення позивачу пенсії).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності, а також про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачу були подані достатні матеріали для прийняття рішення про здійснення перерахунку призначеної позивачу пенсії.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відмова позивачу у здійсненні перерахунку пенсії не відповідає вимогам законодавства України. Тому, при вирішенні даного питання відповідач повинен був врахувати положення закону у редакції саме на дату виникнення та реалізації права на таке утримання, а також ті обставини, що позивач, як суддя у відставці, має право на проведення перерахунку пенсії, незалежно від змісту законодавчих актів, що прийняті після призначення їй пенсії, якщо вони звужують зміст та обсяг конституційних гарантій судді у відставці.

Тому суд вважає необхідним визнати протиправним рішення відповідача № 2819 від 10 червня 2016 року про відмову в перерахунку пенсії судді у відставці ОСОБА_3, призначеної як державному службовцю.

В частині позовних вимог про проведення позивачу перерахунку та виплату пенсії з 01 вересня 2015 року відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» та згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області № 08-03/736 від 30.05.2016 р. без обмеження розміру пенсії з урахуванням раніше виплачених сум, та у разі подальшого підвищення заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді проводити позивачуперерахунок пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» суд вважає задовольнити частково, а саме: в частині проведення перерахунку у разі подальшого підвищення заробітної плати відмовити, оскільки відповідно до ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Отже, зі змісту імперативної норми закону вбачається, що рішення суду не може прийматись як застереження від будь-яких порушень, та не може бути умовним, а розглядати справу та приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявність неіснуючі порушення, суперечить приписам чинного законодавства України.

Крім того, позовні вимоги позивача про проведення перерахунку пенсії в період з 01 вересня 2015 по 29 грудня 2015 року суд вважає необхідним залишити без розгляду, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється 6-місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивач звернулася до суду 29 червня 2016 року.

Крім того, відповідно до ст. 94 КАС України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 гривня 21 копійок підлягають присудженню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, Законом України "Про судоустрій і статус суддів", Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії», ст.ст. 2, 4, 5, 11, 17-19, 69-71, 99, 158, 159, 161, 162, 163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №2819 від 10 червня 2016 року про відмову в перерахунку пенсії судді у відставці ОСОБА_3, призначеної як державному службовцю.

Зобов'язати Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 01 червня 2016 року провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 призначеної їй пенсії, у звязку з підвищенням розміру заробітної плати відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» та згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області № 08-03/736 від 30.05.2016 року без обмеження розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України (за рахунок бюджетних асигнувань Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Позовну заяву в частині позовних вимог про зобов'язання Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 01 вересня 2015 по 29 грудня 2015 року провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 призначеної їй пенсії, у звязку з підвищенням розміру заробітної плати відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» та згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області № 08-03/736 від 30.05.2016 року без обмеження розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум, - залишити без розгляду.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови або якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: В.А. Фомін