Справа № 809/1073/16
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2016 р. Справа № 809/1073/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Боршовського Т.І., за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В., представника позивача Кічури Г.В., відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 29178,04 грн., -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2016 року Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі - ДПІ у м. Івано-Франківську, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (надалі - позивач), в якому просить суд стягнути з відповідача (рнокпп НОМЕР_1) податковий борг в розмірі 29178,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не погашено грошових зобов'язань: на суму 358,60 грн., визначених податковим повідомленням-рішенням № від 10.02.2016 року; на суму 510,00 грн., визначених податковим повідомленням-рішенням № від 10.02.2016 року; на суму 23482,84 грн., визначених податковим повідомленням-рішенням № від 10.02.2016 року; пеня в загальному розмірі 4826,60 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, зіславшись на незаконість висновків перевірки, викладених в акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 128/09-15-17-01-15/ від 22.01.2016 року. Однак, в той же час зазначив, що не оскаржував прийняті позивачем податкові повідомлення-рішення від 10.02.2016 року № , № та № ні в адміністративному, ні в судовому порядку та просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, оцінивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, судом встановлено таке.

Судом встановлено, що 04.07.2000 року проведено державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 38-39). Відповідач 04.07.2000 року зареєстрований як платник податків в ДПІ у м. Івано-Франківську.

22.01.2016 року позивачем за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконанння вимог валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, очислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з 01.10.2012 року по 14.01.2016 року, складено акт № 128/09-15-17-01-15/ (а.с. 8-26), на підставі якого прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 10.02.2016 року, яким відповідачу нараховано грошове зобов'язання по єдиному податку на суму 375 грн. По даному податковому повідомленню-рішенню нарахована пеня в сумі 47,31 грн.;

- № від 10.02.2016 року, яким відповідачу нараховано грошове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 510 грн.;

- № від 10.02.2016 року, яким відповідачу нараховано грошове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 24982,84 грн. За даним податковим повідомленням-рішенням відповідач сплатив частину грошового зобов'язання, а тому стягненню підлягає 23482,84 грн. (а.с. 6). Окрім цього, ОСОБА_2 нарахована пеня за даним податковим повідомленням-рішенням в сумі 4779,29 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення від 10.02.2016 року № , № та № , позивач надіслав на адресу відповідача листом від 10.02.2016 року № 1643/10/09-15-17-01-22/875 та згідно рекомендованного повідомлення про вручення поштового відправлення отримані ОСОБА_3 17.02.2016 року (а.с. 7). Факт отримання вказаних податкових повідомлень-рішень підтвердив в судовому засіданні відповідач. Також відповідач визнав, що не оскаржував ні в адміністративному порядку, ні до суду податкові повідомлення-рішення від 10.02.2016 року № , № та № .

Таким чином, ДПІ у м. Івано-Франківську нарахувало відповідачу податкові зобов'язання в загальному розмірі 29178,04 грн. та належним чином повідомила ОСОБА_3 про наявні податкові зобов'язання.

Згідно довідки розрахунку податкового боргу по відповідачу станом на 11.07.2016 року, ОСОБА_3 частково сплатив нараховані зобов'язання (а.с. 30-31). Так, з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, відповідач сплатив 1500,00 грн., після чого залишок боргу становить 28262,13 грн., з яких 18486,27 грн. - основний платіж, 4979,29 грн. - штрафна санкція, 4779,29 грн. - пеня. Також відповідач здійснив платіж в розмірі 16,40 грн. по єдиному податку з фізичних осіб, після чого залишок боргу становить 405,91 грн., з яких 283,60 грн. - основний платіж, 75,00 грн. - штрафна санкція та 47,31 грн. - пеня. Окрім цього, залишається не сплаченою штрафна санкція із сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, в розмірі 510 грн.

Вирішуючи даний спір суд виходив з таких мотивів та норм права.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України (надалі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 36 ПК України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з статтею 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Враховуючи те, що відповідач не оскаржував вищевказані податкові повідомлення-рішення, суд дійшов висновку, що визначені ОСОБА_2 грошові зобов'язання в загальному розмірі 29178,04 грн. є узгодженими та є податковим боргом останнього перед державним бюджетом. Доказів протилежного суду відповідно до ст.ст. 4-3, 33 ГПК України відповідачем не подано.

Вказаний розмір заборгованості ОСОБА_3 підтверджується поданими до суду витягами з облікової карти відповідача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, та єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 34-36), а також довідкою про борг за платежами по фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 від 12.07.2016 року (а.с. 29). Щодо розміру пені, то позивач надав суду розрахунок пені по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 47,31 грн. (а.с. 32) та розрахунок пені по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 4779,29 грн. (а.с. 33).

Згідно підпункту 59.1. статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем було надіслано відповідачу рекомендованим листом податкову вимогу форми "Ю" № 5611-25 від 29.02.2016 року, яка згідно рекомендованого повідомлення про вручення отримана ОСОБА_3 24.03.2016 року (а.с. 28). Відповідач вказану податкову вимогу не оскаржив у строк, передбачений Податковим кодексом України. Доказів протилежного відповідач суду відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не подав.

Підпунктом 14.1.175. пункту 14 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості в повному обсязі, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідач суду не подав. Судом таких обставин не встановлено.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів на звернення до суду про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 Податкового кодексу України визначено заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, відповідно до вимог яких стягнення коштів у рахунок погашення такого боргу здійснюється за рішенням суду з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Враховуючи те, що відповідачем не сплачено самостійно податковий борг в сумі 29178,04 грн., то суд вважає підставним звернення контролюючого органу до суду із позовом про його стягнення у спосіб, визначений пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 Податкового кодексу України.

Таким чином, адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 29178,04 грн. є обґрунтованим, а тому його належить задовольнити.

Відповідно до частин 4, 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню позивачу.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: 76018, АДРЕСА_1) в дохід Державного бюджету України та місцевих бюджетів Івано-Франківської області в порядку та розмірах, передбачених Бюджетним кодексом України, податковий борг в розмірі 29178 (двадцять дев'ять тисяч сто сімдесят вісім) гривень 04 копійки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.

Постанова складена в повному обсязі 12.09.2016 року.