Справа № 510/1307/16-а
Суддя: Дудник В. І.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 510/1307/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

у порядку письмового провадження

08.09.2016 о 10 год. 15 хв. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Дудник В.І.,

за участю секретаря Фурсовой А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Ренійському районі про визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання виконати певні дії, -

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі щодо неврахування для обчислення пенсії, як державному службовцю, сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних та ювілейних свят та інших виплат та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії як державному службовцю з дати її призначення - 08.05.2012 р. на виконання ст. 37 ЗУ «Про державну службу», з урахуванням середньомісячної суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних та ювілейних свят та інших виплат за 24 календарних місяця.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав суду відповідні письмові заперечення, зазначивши, що позивачу ОСОБА_1 з 08.05.2012 р. призначена пенсія відповідно до ЗУ «Про державну службу», з урахуванням 36 років 08 місяців 03 днів страхового стажу та 3144,98 грн. середньомісячного заробітку. Розмір пенсії обчислено в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати.

07 липня 2016 року позивач звернулася до Управління ПФУ у Ренійському районі із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням усіх виплат, у чому позивачу було відмовлено, посилаючись на те, що згідно ст. 33 ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 року, матеріальна допомога та інші виплати не є складовими заробітної плати як такої. У разі незгоди з наданою відповіддю (лист відповідача №982/03 від 26.07.2016 р.) позивачу рекомендовано звернутися до суду.

Позивачка свої позовні вимоги мотивувала тим, що згідно ст. 37 ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 р., в редакції до 11.04.2012 р., пенсія державним службовцям призначалася у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

На час виходу на пенсію, тобто 08.05.2012 р. ОСОБА_1 мала стаж державної служби понад 16 років, та їй була призначена пенсія у розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати, з урахуванням 36 років 08 місяців 03 дня страхового стажу та 3144,98 грн. середньомісячного заробітку, яка станом на 08.05.2012 р. склала 2694,39 грн.

Для призначення пенсії позивачка надала довідку про складові заробітної плати за останні 24 місяця перед виходом на пенсію, згідно ЗУ «Про державну службу», за період з 01.05.2010 р. по 30.04.2012 р., однак, пенсія була їй призначена без врахування сум індексації, матеріальної допомоги та інших виплат, тоді як на усі ці суми нараховувалися страхові внески, що підтверджується довідкою головного управління статистики в одеській області від 30.06.2016 р. № 15.3-22/98.

Законом України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. визначаються економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання (далі - підприємства), а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати.

Оскільки ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 р., в редакції до 11.04.2012 р., як спеціальний нормативно-правовий акт, який регулював правову діяльність та правовідносини саме у сфері державної служби, не містив поняття заробітної плати державного службовця та її структури, таким чином полягають застосуванню норми загального права, а саме ЗУ «Про оплату праці» від 24.03.1995 р.

Згідно ч. 1 вказаного Закону, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Зідно ст. 2 Закону структура заробітної плати складається з : основної та додаткової заробітної плати, заохочувальних та компенсаційних виплат.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги. Індексація заробітної плати проводиться відповідно до постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 р. № 1078, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідач у свою чергу, заперечуючи проти позову вказав, що оскільки ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про державну службу» встановлені складові заробітної плати державного службовця (посадовий оклад, премії, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інші надбавки), то такий перелік на думку відповідача є вичерпним, залишивши однак без уваги, що законодавець закріпив до складової заробітної плати: та «інші надбавки», що також входять до складу заробітної плати державного службовця, однак відповідач вважав, що допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, індексація не є складовими частинами заробітної плати та не відносяться до числа «інших надбавок», а сам факт утримання із суми індексації та допомоги збору на обов`язкове державне соціальне страхування не є підставою для влючення їх до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця. За такими обставинами, відповідач зробив висновок, що ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 р., (в редакції до 11.04.2012 р.) чітко визначено поняття заробітної плати, хоча з аналізу положень цього Закону, виходить що законодавець не надав чіткого поняття - «заробітна плата державного службовця», обмежившись лише викладенням її складових частин (посадові оклади, премії, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інші надбавки), одже зазначений перелік не є вичерпним, оскільки законодавцем не визначено, що мається на увазі під « інші надбавки», як складової частини заробітної плати державного службовця. Попри вказаного, відповідач вважав, що при обчисленні пенсії заробітної плати державного службовця не можна врахувати матеріальну допомогу на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, суму індексації заробітної плати, відпускні та компенсацію відпустки.

Крім того, відповідач вважав, що оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом за захистом своїх порушених прав лише через 4 роки, у такому випадку позовні вимоги щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі здійснити перерахунок пенсії, як державному службовцю, з дати її призначення - 08.05.2012 р., та з урахуванням середньомісячної суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних та ювелірних свят та інших виплат за 24 календарних місяця, не підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши надані сторонами докази, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Ренійському районі Одеської області про визнання протиправними дії щодо неврахування для обчислення пенсії, як державному службовцю, сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних та ювілейних свят та інших виплат, є обгрунтованим та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 37 ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 р., в редакції до 01.10.2011 р., пенсія державним службовцям призначалася у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

На час виходу на пенсію, тобто 08.05.2012 р. ОСОБА_1 мала стаж державної служби понад 16 років, та їй була призначена пенсія у розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати, з урахуванням 36 років 08 місяців 03 дня страхового стажу та 3144,98 грн. середньомісячного заробітку, яка станом на 08.05.2012 р. склала 2694,39 грн.

Для призначення пенсії позивачка надала довідку про складові заробітної плати за останні 24 місяця перед виходом на пенсію, згідно ЗУ «Про державну службу», за період з 01.05.2010 р. по 30.04.2012 р., однак, пенсія була їй призначена без врахування сум індексації, матеріальної допомоги та інших виплат, тоді як на усі ці суми нараховувалися страхові внески, що підтверджується довідкою головного управління статистики в одеській області від 30.06.2016 р. № 15.3-22/98.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Оскільки ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 р., в редакції до 11.04.2012 р., як спеціальний нормативно-правовий акт, який регулював правову діяльність та правовідносини саме у сфері державної служби, не містив поняття заробітної плати державного службовця та її структури, таким чином полягають застосуванню норми загального права, а саме ЗУ «Про оплату праці» від 24.03.1995 р.

Згідно ч. 1 вказаного Закону, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Зідно ст. 2 Закону структура заробітної плати складається з : основної та додаткової заробітної плати, заохочувальних та компенсаційних виплат.

Крім того, ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Так ч. 1 ст. 66 Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" ( 400/97-ВР ) нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV, яка визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям, згідно ЗУ «Про державну службу», здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 р. № 865, розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Таким чином, сума індексації заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних та ювілейних свят та інші виплати, на які нараховувалися страхові внески, повинні враховуватися для обчислення розміру пенсії, як середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 99 КАСУ та інших Законів, з врахуванням вказаних вище обставин судом можуть бути застосовані інші строки для поновлення строку звернення до адміністративного суду. Зокрема, згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (№ 1788-ХІІ від 05.11.91) суми (підвищеної) пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, враховуючи, що лише після отримання 26.07.2016 р. листу № 982/03 УПФУ у Ренійському районі, позивачці стало відомо про порушення її прав, при цьому рішення про відмову відповідачем не виносилось, відповідь надана вказаним листом, підстави поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку, суд вважає обгрунтованими.

Враховуючи викладене, з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даного позову.

В порядку частини 4 ст. 122 КАС України судом ухвалено рішення про розгляд справи в письмовому провадженні.

На підставі ст. ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 1-4, 6-9, 18, 71, 72, 122, 158-163, 183-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк для звернення до суду за захистом її права щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року, в редакції до 11 квітня 2012 року, починаючи з 08.05.2012 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області про визнання протиправними дій щодо неврахування для обчислення пенсії, як державному службовцю, сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премій до державних, професійних та ювілейних свят та інших виплат - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області щодо неврахування для обчислення пенсії, як державному службовцю, сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премій до державних, професійних та ювілейних свят та інших виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю з дати її призначення - 08.05.2012 р., та з урахуванням середньомісячної суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премій до державних, професійних та ювілейних свят та інших виплат за 24 календарних місяця.

Стягнути з бюджетних асигнувань призначених для проведення видатків Управління Пенсійного Фонду України в Ренійському районі судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. на користь позивача.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Дудник