Справа № 806/251/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 вересня 2016 року Житомир Справа №806/251/16

Категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О.Г.,

секретар судового засідання Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Управління Держгеокадастру у Коростенському районі про зобовязання скасувати наказ від 19.06.2012 року №34-к та вчинення певних дій,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позов, в якому просить зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області скасувати наказ від 19.06.2012 року №34-к про відстрочення його від виконання службових обов'язків заступника начальника відділу державного земельного кадастру Управління Держкомзему у Коростенському районі, зобов'язати Управління Держгеокадастру у Коростенському районі Житомирської області виконати наказ голови комісії з проведення реорганізації Управління Держкомзему у Коростенському районі від15.02.2013 року №17-к про переведення на роботу в Управління Держгеокадастру у Коростенському районі, яке являється правонаступником реорганізованого Управління Держкомзему у Коростенському районі та стягнути з Управління Держгеокадастру у Коростенському районі на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18.12.2014 року по 01.03.2016 року, всього - 54345,00 грн.

В судовому засіданні представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду на підставі ст.100 КАС України.

Представник позивача в судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечував.

Представник відповідача, Управління Держгеокадастру у Коростенському районі до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строки для звернення до суду із зазначеним позовом, та відсутність підстав для визнання їх поважними, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді заступника начальника управління, начальника відділу Державного земельного кадастру Управління Держкомзему у Коростенському районі.

На підставі постанови слідчого з ОВС відділу нагляду за виконанням законодавства у сфері запобігання та протидії корупції та досудовим слідством прокуратури Житомирської області ОСОБА_2 від 14 червня 2012 року (а.с.59) наказом №34-к від 19.06.2012 року ОСОБА_1 відсторонено від виконання обов'язків заступника начальника управління - начальника відділу державного земельного кадастру Управління Держкомзему у Коростенському районі Житомирської області з 19.06.2012 року (а.с.52).

Постановою Коростенського міського суду Житомирської області від 17 листопада 2014 року у справі №1-393/12 провадження відносно ОСОБА_1 за ст.368 ч.1 КК України закрито у зв'язку із закінченням строків давності та останню звільнено від кримінальної відповідальності (а.с.56).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2011 року №974 "Про утворення територіальних органів Державного агентства земельних ресурсів" та від 20 жовтня 2011 року №10-74 "Про затвердження Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади", наказом Головного управління Держкомзему у Житомирській області від 15 лютого 2013 року №17-к ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника управління - начальника відділу державного земельного кадастру Управління Держкомзему у Коростенському районі Житомирської області у порядку переведення для подальшої роботи в Управління Держземагенства у Коростенському районі Житомирської області відповідно до п.5 ст.36 Кодексу законів про працю України (а.с.8).

Частиною 1 ст. 99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Фактичні обставини справи свідчать, що позивач подав позовну заяву до Житомирського окружного адміністративного суду 19 лютого 2016 року, що підтверджується штемпелем на поштовому конверті про відправлення кореспонденції до суду.

Разом з тим, в обґрунтування поважності пропущеного строку звернення до суду з вказаним позовом позивачем не надано жодного документа.

В судовому засіданні представник позивача повідомив, що ОСОБА_1 знала про своє відсторонення від роботи ще в 2012 році.

Щодо наказу №17-к від 15.02.2013 року, вимога про виконання якого поставлена позивачем, то питання часу коли ОСОБА_1 дізналась про нього, вже встановлено рішення суду по справі №8064819/15, яке вступило в законну силу.

Так, в ухвалі Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2016 року по справі №806/4819/15 зазначено, що про існування наказу від 15.02.2013 №17-к ОСОБА_1 було відомо ще в грудні 2014 року, про що свідчить її заява до Управління Держземагенства від 16.12.2014 року, де вона чітко вказує номер, дату та цитує зміст оспорюваного наказу, а також просить повідомити про початок виконання нею службових обов'язків та на якій посаді.

Тобто, посилання позивача на те, що лише в січні 2016 року, під час ознайомлення зі справою №806/4819/15, їй стало відомо про наказ від 15.02.2013 №17-к є безпідставними.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 вже неодноразово зверталась до Житомирського окружного адміністративного суду в серпні 2015 року та в вересні 2015 року з позовами про визнання незаконним та скасування наказу №17-к від 15.02.2013 року та інше (№806/3628/15 та №806/4819/15).

Додатково суд звертає увагу при вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини.

Так, у справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії" суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також, практика Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Круз проти Польщі" виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Суд також звертає увагу на те, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно з частиною 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Жодного доказу поважності пропуску строку звернення до суду позивачем у позовній заяві не наведено, тому виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Залишення позовної заяви без розгляду не перешкоджає позивачу повторно звернутися до суду із позовною заявою та матеріалами на підтвердження поважності причин пропуску звернення до суду з адміністративним позовом.

На підставі викладеного, суд вважає, що адміністративний позов слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100, 160, 165,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Управління Держгеокадастру у Коростенському районі про зобовязання скасувати наказ від 19.06.2012 року №34-к та вчинення певних дій залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.Г. Попова

повний текст ухвали виготовлено 15.09.2016 року