Справа № 808/7334/14
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" вересня 2016 р. м. Київ К/800/14135/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.,

Суддів Кошіля В.В.,

Островича С.Е.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2016

у справі № Н/808/1/16

про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2014

у справі № 808/7334/14

за позовом ОСОБА_1

до Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2014, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015, у задоволенні позову відмовлено.

14.01.2016 ОСОБА_1 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2014 за нововиявленими обставинами, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заява обґрунтована тим, що правовою нормою, застосованою судом при вирішенні справи був підпункт «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, в редакції, чинній на час розгляду справи, натомість Законом України № 72-VIII від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» внесено зміни до вказаного підпункту, які значно пом'якшують відповідальність фізичної особи, що є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами в порядку частини третьої статті 245 КАС України.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.02.2016 заяву ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2014 у даній справі та прийнято нову постанову. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 11.09.2014 № Енергодарської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області прийняте відносно ОСОБА_1 на суму 341 737,54 грн. Визнано протиправним та скасовано розрахунок пені, обчисленої на суму занижень податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, код платежу НОМЕР_1, відповідно до якого ОСОБА_1 нарахована пеня у розмірі 50 783,13 грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2016 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.02.2016 у справі №808/7334/14 (Н/808/1/16) скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2014 відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В запереченнях на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами скаржника не погодився, просив скаргу залишити без задоволення, оскаржувані рішення - без змін.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ «Платинум Банк» 19.01.2012 повідомив ОСОБА_1 про погашення нею заборгованості за договором про надання кредитної лінії в повному обсязі (лист за № 40-01-04/1379 та одночасно, без належного обґрунтування та розрахунку, іншим листом повідомив про анулювання боргу за договором про надання кредитної лінії на суму анулювання - 1 609 439,01 грн. (лист Банку за вих. №40-01-04/1380 від 19.01.2012). Обставини виникнення боргу, що це саме за борг, та його складова у повідомлені відсутні.

У постанові Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2014, про перегляд за нововиявленими обставинами якої просить позивач, зазначено, що «...у зв'язку з тим, що ПАТ «Платинум Банк» не було утримано податок на доходи фізичних осіб з анульованої частини суми заборгованості, як того вимагає підпункт «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що позивачем в порушення вимог вищезазначеного податкового законодавства не відображено доход у вигляді додаткового блага у розмірі 1 609 439,01 грн. у податковій декларації про майновий стан та доходи за 2012 рік та, як наслідок, не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб».

Як вбачається, на момент прийняття податкового повідомлення-рішення від 11.09.2014 підпункт «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України передбачав, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податків як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014, який набрав чинності з 01.01.2015, підпункт «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України викладено в редакції, згідно якої до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податків як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Аналізуючи наведені норми, суд першої інстанції вірно вказав, що на час прийняття податкового-рішення та прийняття постанови суду відповідно до ст. 164 ПК України оподаткуванню підлягала будь-яка сума анульованого боргу платника податків, включаючи основну суму кредиту («його тіло») та суму процентів за користування кредитом, а з 01.01.2015 відповідно до ст. 164 ПК України оподаткуванню підлягала тільки анулювана (прощена) кредитором основна сума боргу («тіло кредиту») платника податків.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що зміна редакції статті 164 ПК України в редакції, що набрала законної сили з 01.01.2015 призвела до значного пом'якшення фінансової відповідальності фізичної особи - платника податків.

При цьому, колегія суддів вважає помилковими висновки суду апеляційної інстанції про те, в даному випадку мав місце факт набрання чинності нормативно-правового акту, який по-іншому регулює спірні правовідносини щодо правильності визначення платником податку бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення цього положення надано рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), в якому зокрема, зазначено, що Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу.

Таким чином, відповідальність можлива лише за наявності в законі визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена. В даному випадку недекларування фізичною особою додаткового блага у вигляді анульованої (прощеної) кредитором суми процентів за користування кредитом не є правопорушенням, відповідно відсутні підстави для притягнення до відповідальності.

Згідно зі статтею 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2016 підлягає скасуванню із залишенням в силі постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 24.02.2016.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 222, 223, 226, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2016 скасувати.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.02.2016 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, установленому статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис)О.А. Моторний
Судді(підпис)В.В. Кошіль
(підпис)С.Е. Острович