Справа № 806/1524/16
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року Житомир справа № 806/1524/16

категорія 10.3.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Черняхович І.Е.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Олевської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Олевської районної державної адміністрації Житомирської області щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та направленні подання до Житомирської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії;

- зобов'язати Олевську районну державну адміністрацію Житомирської області оформити та направити щодо ОСОБА_1 подання до Житомирської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

В обґрунтування позову зазначає, що відмова відповідача у переоформленні посвідчення потерпілого від ЧАЕС 4 категорії на посвідчення 1 категорії порушує його права та законні інтереси.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача до суду надала письмові заперечення.

У відповідності до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу державою був наданий статус громадянина, який постійно проживає або постійно працює у зоні посиленого радіоактивного контролю та відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та згідно постанови КМУ № 501 від 22 квітня 2008 було видано посвідчення категорії 4 серії В-П № 680891 (а.с. 7).

Центральна міжвідомча експертна комісія МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильський АЕС, згідно "Переліку хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв'язок з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС", розглянула звернення позивача на засіданні №34 від 24 березня 2016 року на предмет причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильський АЕС на підставі основного діагнозу, рак пілоричного відділу шлунку, ст.ІІІ, кл.гр. 4, проростання в голівку підшлункової залози, зробивши висновок (експертний висновок а.с.8), що його захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

В подальшому, позивачу з 17.05.2016 була встановлена перша група інвалідності, захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС, безтерміново, довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серія 12 ААА №528268 (а.с. 9).

Позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Олевської районної державної адміністрації Житомирської області з заявою про видачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Листом від 25.07.2016 №3819 відповідач повідомив про те, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» позивач вважається таким, що не проживає на забрудненій території, тому підстави для видачі посвідчення постраждалого першої категорії із числа постраждалих категорії 4 відсутні (а.с. 10).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом УРСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Відповідно до статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 11 Закону №796-XII, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у тій зоні не менше 4 років.

Згідно приписів пункту 1 частини першої статті 14 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Частиною першою статті 65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 (далі - Порядок №51), інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Статтею 12 Закону №796-XII встановлено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, віднесений до 4 категорії, встановлено першу групу інвалідності довічно, причина інвалідності: захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС. Отримане 22.04.2008 та наявне у позивача на час розгляду справи посвідчення потерпілого категорії 4 є діючим.

Доводи відповідача про те, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів» від 28.12.2014 № 76-VІІІ виключено абзац 5 частини другої ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, що вказує на те, що позивач з 01.01.2015 не проживає на забрудненій території, суд вважає не обґрунтованими і безпідставними, оскільки право позивача на отримання посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, регламентовано не цією статтею, а статтею 14 Закону №796-XII.

Разом з тим, з викладених правових норм вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для видачі особі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема є одночасна сукупність наступних умов: 1) встановлення їй інвалідності; 2) наявність довідки МСЕК про причинно-наслідковий зв'язок настання інвалідності особи із аварією на ЧАЕС.

Таким чином, посилання відповідача на те, що територія, на якій проживає позивач з 01.01.2015 не є зоною радіоактивного забруднення, взагалі не стосуються спірного права особи на отримання посвідчення постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Вищого адміністративного суду від 14 червня 2016 року у справі №К/800/35280/15.

Згідно з п. 10 Порядку №51 видача посвідчень провадиться: іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Посвідчення видаються: інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Однак, Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області листом від 25.07.2016 №3819 фактично відмовило позивачу у прийнятті документів та оформленні подання до Житомирської облдержадміністрації, тим самим вирішило питання щодо видачі посвідчення, яке належить до компетенції обласної державної адміністрації.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд приходить до переконання, що оскільки позивач отримав інвалідність через захворювання, пов'язане з аварією на ЧАЕС, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК, тому наявні достатні та необхідні правові підстави для прийняття від позивача документів, оформлення та направлення Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Олевської районної державної адміністрації Житомирської області до Житомирської облдержадміністрації подання для видачі позивачу посвідчення 1 категорії особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Олевської районної державної адміністрації Житомирської області щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та направленні подання до Житомирської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Зобов'язати Олевську районну державну адміністрацію Житомирської області оформити та направити щодо ОСОБА_1 подання до Житомирської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Е.Черняхович