Справа № 804/5753/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 вересня 2016 р. Справа № 804/5753/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Турової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання неправомірними дій, стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у виплаті стокового вкладу у сумі 538,64 долара США (що в еквіваленті дорівнює 14381,67грн.) з нарахованими процентами, згідно у4кладеного з ПАТ КБ «Надра» договору від 05.02.2015р. №2121711 строкового банківського вкладу/депозиту/, оформленого в рамках пакету послуг ПУ «Перший»;

- стягнути з відповідача строковий вклад у сумі 538,64 долара США (що в еквіваленті дорівнює 14381,67грн.) з нарахованими процентами, згідно укладеного з ПАТ КБ «Надра» договору від 05.02.2015 року №2121711 строкового банківського вкладу/депозиту/,оформленого в рамках Пакету послуг ПУ «Перший».

Перевіривши матеріали вказаної позовної заяви відповідно до вимог частини1 статті 107 КАС України, суд приходить до висновку, що її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ПАТ «Комерційний банк» «Надра» було укладено договір строкового банківського вкладу/депозиту/ без поповнення, оформленого в рамках пакету послуг ПУ «Перший». Згідно цього договору банк прийняв 1653,02 долара США на строк 6 місяців з датою повернення вкладу 5 серпня 2015 року.

У червні 2015 року позивачу стало відомо, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб почав здійснювати ліквідацію ПАТ КБ «Надра».

У звязку з означеним позивач 01.02.2016р. звернувся до відповідача з письмовою заявою про виплату гарантованої суми вкладу 1653,02 долара США.

24 лютого 2016 року позивачу було виплачено частину вкладу, а саме 29753,97грн.

Решту суму вкладу у розмірі 538,64 долара США так і не було виплачено позивачу, через що останній звернувся з позовом до суду.

Станом на час розгляду справи ПАТ «Комерційний банк» «Надра» перебуває у процедурі ліквідації.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палатою в господарських справах Верховного Суду України на спільному засіданні вже вирішувала питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у спорі цієї ж категорії і у постанові від 16 лютого 2016 року (справа № 21-4846а15) вказала, що виходячи із системного аналізу частини третьої статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року №2343-ХІІ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статті 1 Закону України від 7 грудня 2000 року №2121-ІІІ "Про банки та банківську діяльність", пункту шостого статті 2 Закону №4452-VI та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

При цьому абзацом другим частини другої статті 215 ЦК передбачено, що у випадках, встановлених ЦК, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Зважаючи на те, що банк знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із визнанням його неплатоспроможним, на думку суду, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Аналогічна позиція також була висловлена Верховним Судом України у постанові від 15.06.2016р.

При цьому відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Наведена норма також кореспондується з приписами ч.2 ст.161 КАС України, якою передбачено, що при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 109 КАС України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, зокрема, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що даний спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства, суд приходить до висновку про відмову у відкриті провадження.

З огляду на наведене та керуючись ст. ст. 107, 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання неправомірними дій, стягнення коштів.

Роз'яснити позивачу, що з означеними позовними вимогами він може звернутися в порядку господарського судочинства.

Повторне звернення цієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, згідно ч.5 ст.109 КАС України, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та у строки, визначені ст. 186 КАС України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Суддя О.М. Турова