Справа № 152/1131/16-а
Суддя: Строгий І. Л.
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 152/1131/16-а
Постанова

іменем України

12 вересня 2016 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді - Строгого І.Л., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із указаним адміністративним позовом.

Позов обґрунтований тим, що позивач перебуває на обліку у Шаргородському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області(далі - відповідач) та отримує пенсію за вислугу років, обчислену відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у розмірі 90% його заробітної плати, до якої включались усі види оплати праці, на які нараховувались страхові внески.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року працівникам прокуратури було підвищено заробітну плату. Отримавши відповідну довідку, 7 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок пенсії.

Проте, листом від 20 липня 2016 року № 29-Ш, відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а саме, що порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України, однак на теперішній час такого порядку не існує.

Не погоджуючись із відмовою відповідача, позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 178-ХІІ у редакції, що діяла на час призначення пенсії та зобов'язати відповідача перерахувати пенсію позивача відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 178-ХІІ у редакції, що діяла на час призначення пенсії у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Прокуратури Вінницької області від 4 липня 2016 року № 18/243, з 1 січня 2016 року та виплатити різницю пенсії за минулий час з 1 січня 2016 року.

У судове засідання позивач не з'явився, проте до суду надійшла заява, у якій позивач позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте, у письмових запереченнях на позовну заяву (а.с. 37-39) відповідач позов не визнав, справу просить розглянути за відсутності представника управління. Окрім того, у запереченнях зазначено, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України, однак на теперішній час такого нормативно-правового акту Урядом України не ухвалено. Тоді як згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач також зазначає, що у разі якщо позивачу було б перераховано пенсію, то її розмір становив би 60% від суми його мінімальної заробітної плати, що передбачено Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року. Отже, на думку відповідача, є безпідставним перерахунок пенсії позивача, виходячи з 90% від суми його заробітної плати, зазначеній у довідці.

Частиною 6 ст. 128 КАС України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на це, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Позивач перебуває на обліку у відповідача з 8 вересня 2004 року і отримує пенсію за вислугу років, призначену йому відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», що підтверджується пенсійним посвідченням позивача серія НОМЕР_1 (а.с. 10), а також вбачається із оригіналу пенсійної справи позивача № 139468, наданої відповідачем.

7 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою, у якій просив здійснити перерахунок призначеної йому пенсії та встановити її у розмірі 90% середньомісячного заробітку, посилаючись на те, що була підвищена заробітна плата працівників органів прокуратури. До заяви позивач додав довідку Прокуратури Вінницької області від 4 липня 2016 року № 18/243 (а.с. 12, 13).

Проте, листом від 20 липня 2016 року № 29-Ш, відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а саме, що порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України, однак на теперішній час такого порядку не існує, а отже підстав для перерахунку пенсії позивачу немає.

З огляду на установлені обставини, визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року №1789-XII в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі, зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Відповідно до нової редакції ст. 50-1 зазначеного Закону прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Разом із тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Згідно з ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Окрім того, вирішуючи питання про застосування Закону України «Про прокуратуру» в часі, суд виходить із того, що згідно зі ст. 22 Конституції України, закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою, Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

З огляду на вище зазначене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Тому, безпідставними є посилання відповідача на те, що після перерахунку пенсії позивача, її розмір не може перевищувати 60% від суми місячної заробітної плати.

Щодо порядку перерахунку пенсії, суд зазначає наступне.

З 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII та втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII, крім пункту 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абзацу першого ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, частин 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), ст. 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст. 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також ст. 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2015 року № 1697-VII.

Так, відповідно до ч. 13 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2015 року № 1697-VII пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Частиною 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2015 року №1697-VII передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Проте, неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови у такому перерахунку.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35,частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Частиною 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з пунктом 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Відповідно до пункту 1.7 зазначеного Порядку, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно з абзацом 2 пункту 4.1 Порядку № 22-1 заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Ураховуючи викладене, суди дійшли висновку, що необхідною умовою для перерахунку пенсії є заява про перерахунок пенсії та документи, подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу, тобто в розмірі 90% від заробітної плати.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час вирішення цього спору, відповідач не доказав належними та допустимими доказами правомірності своїх дій щодо відмови у перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії.

Разом із тим, суд не погоджується із позицією позивача щодо необхідності перерахунку його пенсії з 1 січня 2016 року, зважаючи на таке.

Частиною 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Отже, оскільки позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку виникненням права на підвищення пенсії 7 липня 2016 року, то відповідача слід зобов'язати перерахувати пенсію позивача саме 1 липня 2016 року.

Таким чином, з огляду на усе вище викладене, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Окрім того, згідно з пунктом 1 ч. 2 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Отже, цю постанову в межах суми стягнення за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 94 КАС України, підлягають відшкодуванню з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 11, 69-72, 76, 77, 79, 86, 94, 128, 158-163, 167, 256, 257 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 178-ХІІ у редакції, що діяла на час призначення пенсії.

Зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 178-ХІІ у редакції, що діяла на час призначення пенсії у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Прокуратури Вінницької області від 4 липня 2016 року №18/243, з 1 липня 2016 року.

У іншій частині адміністративного позову відмовити.

Допустити до негайного виконання постанову в межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з бюджетних асигнувань Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької областіна користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 КАС України.

Суддя І.Л.Строгий