Справа № 524/2614/16-а
Суддя: Савічев В. О.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/2614/16-а
Провадження 2-а/524/196/16
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

31.08.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді: Савічева В.О.

при секретарі - Скаморох Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Кременчуцького міського голови ОСОБА_2, треті особи: Кременчуцька міська рада Полтавської області, виконавчий комітет Автозаводської районної ради у м. Кременчуці, Автозаводська районна у м. Кременчуці рада, виконавчий комітет Крюківської районної ради м. Кременчука, Крюківська районна у місті Кременчуці рада, ліквідатор з припинення діяльності Автозаводської та Крюківської районних у місті Кременчуці рад та їх виконавчих комітетів ОСОБА_3 про визнання неправомірними та скасування розпоряджень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Кременчуцького міського голови ОСОБА_2 про визнання неправомірними та скасування розпоряджень, в якому просить визнати неправомірними та скасувати розпорядження Кременчуцького міського голови ОСОБА_2, а саме: розпорядження міського голови № 378-Р від 29.12.2015 року «Про затвердження складу комісії з припинення діяльності районних у місті Кременчуці рад та їх виконавчих органів» та розпорядження міського голови № 75-Р від 01.03.2016 року «Про визначення ліквідатора з припинення діяльності районних у місті Кременчуці рад та їх виконавчих комітетів.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 зазначив, що видаючи розпорядження міський голова вийшов за межі своїх повноважень, при прийнятті вищевказаних розпоряджень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув в своєму клопотанні позивач прохав суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає, що оскаржувані розпорядження видано на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та просила суд в задоволені позову відмовити.

Відповідач міській голова ОСОБА_2 в судове засідання не прибув в своєму клопотанні прохав суд розглядати справу без його участі.

Представники третіх осіб Кременчуцької міської ради Полтавської області, виконавчого комітету Автозаводської районної ради у м. Кременчуці, Автозаводської районної у м. Кременчуці ради, виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука, Крюківської районної у місті Кременчуці ради та третя особа ліквідатор з припинення діяльності Автозаводської та Крюківської районних у місті Кременчуці рад та їх виконавчих комітетів ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.11 ч.1 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно зі ст. З КАС України, позивачем - є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

За змістом статті 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Таке ж право має застосовуватись і до правових актів індивідуальної дії. Позивач оспорює розпорядження, які є актами індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права й обов'язки тільки тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано.

Таким чином, відсутність у будь-кого (крім ОСОБА_3 та інших членів комісії з припинення діяльності Автозаводської районної у місті Кременчуці ради та її виконавчих органів), в тому числі і позивача прав чи обов'язків у зв'язку із виданням оскаржуваних розпоряджень не породжує для останнього і прав на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Посилання позивача ОСОБА_1 на порушення його прав є безпідставними, оскільки вищезазначені розпорядження не стосуються його безпосередньо.

Згідно інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 01.06.2010 p. № 781/11/13-10 щодо застосування окремих норм матеріального права під час розгляду адміністративних справ (підготовлено на підставі аналізу вивчення та узагальнення причин скасування Верховним Судом України судових рішень Вищого адміністративного суду України, переглянутих за винятковими обставинами у 2009 році) звернуто увагу адміністративних судів, що другу групу актів за критерієм юридичної природи складають індивідуальні акти.

Останні стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються, а індивідуальні ж акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені.

Аналогічне роз'яснення щодо кола осіб, у яких виникає право на оскарження нормативно-правових актів, прийнятих суб'єктами владних повноважень міститься в постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 2а-2885/12/1470, від 15.07.2014 року у справі № 21-273а14, від 03.02.2015 року у справі № 21-617а14, від 27.10.2015 року у справі № 800/210/15 та постанові Вищого адміністративного суду України від 15.03.2016 року у справі № К/800/41232/15 в якій, зокрема, зазначено, що право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорювання останнього.

Отже, звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги (неналежним позивач), а Позивач не має права на оскарження зазначених правових актів індивідуальної дії, є підставою для відмови у задоволенні такого позову, оскільки права, свободи чи інтереси цієї особи у сфері публічно-правових відносин не порушено.

Крім того, відповідно до п. 7 рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 23 грудня 2015 року «Про затвердження структури та граничної чисельності виконавчих органів Кременчуцької міської ради VII скликання», Кременчуцька міська рада Полтавської області вирішила, доручити міському голові м. Кременчука визначити голів комісій з припинення діяльності шляхом ліквідації Автозаводської та Крюківської районних у місті Кременчуці рад та їх виконавчих органів, з правом підпису фінансових та інших документів, затвердити персональний склад цих комісій.

Так, 29.12.2015 року за № 378-Р було видано розпорядження міського голови «Про затвердження складу комісії з припинення діяльності районних у місті Кременчуці рад та їх виконавчих органів», яким затверджено склад комісій з припинення діяльності районних у місті Кременчуці рад та їх виконавчих органів, головами яких визначено голів Автозаводської та Крюківської районних у місті Кременчуці рад.

В подальшому, у зв'язку з виходом голів Автозаводської та Крюківської районних у місті Кременчуці рад - голів комісій з припинення діяльності Автозаводської та Крюківської районних у місті Кременчуці рад та їх виконавчих органів та інших членів комісій, зі складу комісій з припинення діяльності Автозаводської та Крюківської районних у місті Кременчуці рад та їх виконавчих органів, міським головою від 01.03.2016 за № 75-Р було видано розпорядження «Про призначення ліквідатора з припинення діяльності районних у місті Кременчуці рад та їх виконавчих комітетів» яким призначено ліквідатором з припинення діяльності Автозаводської та Крюківської районних у місті Кременчуці рад та їх виконавчих комітетів ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 159-163 КАС України, інформаційним листом Вищого адміністративного суду України від 01.06.2010 р № 781/11/13-10 «Щодо застосування окремих норм матеріального права під час розгляду адміністративних справ», суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Кременчуцького міського голови ОСОБА_2 про визнання неправомірними та скасування розпоряджень - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського Апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особою, яка не брала участь у справі, з моменту отримання копії постанови.

Суддя: