Справа № 308/13573/15-а
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року м. Львів Справа № 876/6158/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

з участю секретаря - Андрушківа І. Я.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Жупана А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2016 року у справі № 308/13573/15-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання неправомірними дій, стягнення заборгованості, моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, просив визнати неправомірними дії відповідача щодо зменшення розміру його пенсійного забезпечення з березня 2015 року, стягнути з відповідача заборгованість з виплати пенсії за період з березня 2015 року по березень 2016 року в сумі 55200,00 грн, зобов'язати відповідача виконувати норму статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 7500,00 грн та моральну шкоду в розмірі 1025000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що з березня 2015 року йому безпідставно перераховано пенсію, що призвело до значного зменшення її розміру, та в свою чергу, заподіяло матеріальну шкоду у зв'язку з витратами, пов'язаними з участю в судових засіданнях та моральну шкоду.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2016 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

Апеляційну скаргу обґрунтовує посиланням на обставини, викладені в позовній заяві, а також на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки недотримання відповідачем встановленої статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» заборони на здійснення перерахунку пенсії в сторону зменшення її розміру та перерахунку його пенсії за наявності чинної ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 року у справі № 807/1544/15 про забезпечення адміністративного позову.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені в апеляційній скарзі обставини, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з наказом Державної податкової адміністрації України 14 червня 2006 року № 587-0 «Про відрядження працівників податкової міліції» позивача було відряджено з кадрів податкової міліції Державної податкової адміністрації України в смт. Воловець у зв'язку з обранням його на виборну посаду голови Воловецької районної ради Закарпатської області.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 15 лютого 2010 року № 130-О «По особовому складу податкової міліції» підполковника податкової міліції ОСОБА_1 звільнено з податкової міліції у відставку за станом здоров'я з 15 лютого 2010 року.

З 16 лютого 2010 року на підставі подання Державної податкової адміністрації у Закарпатській області від 13 квітня 2010 року № 1 позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», виходячи з грошового забезпечення, яке включало посадовий оклад голови Воловецької районної ради Закарпатської області, оклад за спеціальне звання «підполковник податкової міліції», надбавку за вислугу років та суму додаткових видів грошового забезпечення.

В свою чергу, наказом Державної податкової адміністрації України від 27 квітня 2010 року № 519-О внесено зміни до вказаного вище наказу Державної податкової адміністрації України від 15 лютого 2010 року № 130-О та встановлено позивачу грошове забезпечення для призначення пенсії за посадою завідувача сектором ДПІ у м. Ужгороді, у зв'язку з чим видано довідку про грошове забезпечення від 30 листопада 2010 року № 188/05-о за посадою завідувача сектором ДПІ у м. Ужгороді для призначення позивачу пенсії.

На підставі вказаних документів з 01 грудня 2010 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу, в результаті чого розмір його пенсії зменшився, однак, виплата пенсії здійснювалась у попередньому розмірі у зв'язку із зверненням останнього з позовом до суду про визнання неправомірними дій Держаної податкової адміністрації України щодо видачі наказу від 27 квітня 2010 року № 519-О та довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії від 30 листопада 2010 року № 188/05-о, їх скасування та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити нарахування та виплату йому пенсії, виходячи з розмірів заробітної плати голови районної ради (справа № 2а-3614/10).

В межах розгляду вказаної справи ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2010 року вжито заходів забезпечення позову, а саме: зупинено дію наказу Державної податкової адміністрації України від 27 квітня 2010 року № 519-О та довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії від 30 листопада 2010 року № 188/05-0 та проведеного перерахунку пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

В порядку роз'яснення вказаного рішення, Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено ухвалу від 29 грудня 2010 року, якою визначено, що при подальшій виплаті ОСОБА_1 пенсії органу Пенсійного фонду необхідно керуватись наказом Державної податкової адміністрації України від 15 лютого 2010 року № 130-О, наказом Державної податкової адміністрації у Закарпатській області від 17 лютого 2010 року № 19-О та довідкою Воловецької районної ради про розмір грошового забезпечення.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, однак, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 червня 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову. Постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з моменту проголошення - 17 лютого 2015 року.

Після набрання законної сили рішенням суду у згаданій справі, а відтак, і скасування заходів забезпечення адміністративного позову, з 01 березня 2015 року відповідачем приведено у відповідність пенсію позивача шляхом здійснення її перерахунку відповідно до частини другої статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що, на думку ОСОБА_1, є протиправним.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що перерахунок пенсії позивача здійснений відповідачем правомірно у зв'язку з набранням законної сили рішенням суду та втратою чинності ухвалою суду про забезпечення позову у справі № 2а-3614/10, на підставі довідки Головного управління ДФС у Закарпатській області від 17 березня 2015 року № 42/05-о про розмір грошового забезпечення завідувача сектору ДПІ у м. Ужгороді.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року N 3-1 (далі - Порядок), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Згідно з частиною першою статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім'ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, перерахунок призначеної пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, орган Пенсійного фонду вправі здійснювати перерахунок призначеної пенсії при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну її розміру (зменшення чи збільшення). Виключенням з загального правила є лише перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців чи введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, який має наслідком зменшення її розміру. В такому випадку зберігається розмір раніше призначеної пенсії.

Як видно з матеріалів справи, підставою для перерахунку пенсії позивача з 01 березня 2015 року, виходячи з наказу Державної податкової адміністрації України від 27 квітня 2010 року № 519-О та довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії від 30 листопада 2010 року № 188/05-0, було набрання законної сили постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі № 2а-3614/10 та відповідно наступне скасування заходів забезпечення позову на підставі частини четвертої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, перерахунок пенсії позивача, що мав наслідком зменшення її розміру, не пов'язаний із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців чи введенням для зазначеної категорії осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, а тому такі дії відповідача відповідають викладеним вище нормам Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку.

В свою чергу, необхідно зазначити, що правомірність обчислення пенсії позивача, виходячи з розміру грошового забезпечення завідувача сектора ДПІ у м. Ужгороді, як останньої посади, яку він займав до обрання на виборну посаду та подальшого звільнення з податкової міліції, були предметом розгляду в згаданій вище адміністративній справі, а відтак, в силу вимог статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

Що стосується посилання позивача на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 року у справі № 807/1544/15 про забезпечення адміністративного позову, то суд вважає таке безпідставним, оскільки вказаною ухвалою зупинено дію довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 17 березня 2015 року № 42/05-0, натомість, з березня 2015 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії від 30 листопада 2010 року № 188/05-0, що відповідає нормам чинного законодавства.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди, то суд вважає, що такі задоволенню не підлягають, оскільки підставою для стягнення з відповідача шкоди має бути доведеність та наявність зв'язку між його протиправними, неправомірними або незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю та завданою внаслідок цих рішень, дій чи бездіяльності позивачеві шкоди, однак, таких рішень, дій чи бездіяльності судом не встановлено.

Отже, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2016 року у справі № 308/13573/15-а - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А. І. Рибачук

Судді В. М. Багрій

Д. М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 12 вересня 2016 року.