Справа № 820/2901/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"13" вересня 2016 р. № 820/2901/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О. розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Нгуєн Тхі Доан
до Управління Державної міграційної служби України у Київській області
про скасування рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Нгуєн Тхі Доан, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд: скасувати рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці ОСОБА_1 Нгуєн Тхі Доан, ІНФОРМАЦІЯ_1, затверджений УДМС України в Київській обл. 29.11.2013 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. Позивач, Нгуєн Тхі Доан, є громадянкою Соціалістичної республіки ОСОБА_1, прибула в Україну у 2005 році. Так, керівництвом ВГІРФО ГУ МВС України в Київській області на підставі абз.4 п.4 Прикінцевих положень Закону України Про імміграцію було прийнято рішення щодо документування позивача посвідкою на постійне проживання як особу, якам має дозвіл на імміграцію.

Проте, 29.11.2013 року Управлінням Державної міграційної служби України в Київські області прийнято рішення № 32 від про скасування громадянці ОСОБА_1 Нгуєн Тхі Доан дозволу на імміграцію в Україну на підставі п. 6 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію». Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню у судовому порядку.

Представник позивача та позивач у судове засідання не з'явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог КАС України.

Відповідач у судове засідання також не з'явився. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог КАС України. Проти задоволення позову заперечував з підстав та мотивів, викладених у наданих до суду письмових запереченнях. Також, просив розглядати справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати відповідача чи експерта.

Отже, враховуючи положення ч.6 ст. 128 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Згідно вимог ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, судом вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи судом встановлено, що громадянка ОСОБА_1 Нгуєн Тхі Доан прибула в Україну у 2005 році.

Позивач звернулась до ВГІРФО УМВС України в Київській області з заявою про отримання дозволу на імміграцію та надала передбачений Законом України «Про імміграцію» пакет відповідних документів. Згідно висновку ВГІРФО УМВС України в Київській області від 10.04.2007 року прийнято рішення про надання громадянці ОСОБА_1 Нгуєн Тхі Доан дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України «Про імміграцію».

В подальшому, 28.12.2011 року УГІРФО УМВС України в Харківській області громадянці ОСОБА_1 Нгуєн Тхі Доан видано посвідку на постійне місце проживання в Україні серія ХР № 25071.

Так, 23.11.2013 року головним спеціалістом УДМС України в Київській області, за результатами перевірки законності надання дозволу на імміграцію громадянці ОСОБА_1 Нгуєн Тхі Доан, складено висновок в якому встановлено факт прийняття рішень про надання дозволу на імміграцію в Україну з порушеннями вимог Закону України «Про імміграцію».

29.11.2013 року Управлінням Державної міграційної служби України в Київські області прийнято рішення № 32 від про скасування громадянці ОСОБА_1 Нгуєн Тхі Доан дозволу на імміграцію в Україну на підставі п. 6 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію».

Оцінюючи обґрунтованість заявлених вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Правовідносини між позивачами та міграційними органами України на момент звернення позивача за отриманням дозволу на імміграцію та надання компетентним органом такого дозволу з видачею посвідки на проживання в Україні регулювалися Законом України «Про правовий статус іноземців» № 3929-ХІІ від 04.12.1994 року, а також Законом України «Про імміграцію» № 2491-ІІІ від 07.06.2001 року.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) іноземець може отримати дозвіл на імміграцію та іммігрувати на постійне проживання, якщо він:

- має в Україні законне джерело існування;

- перебуває у близьких родинних відносинах (батько, мати, діти, брат, сестра, подружжя, дід, баба, онуки) з громадянами України;

- перебуває на утриманні громадянина України;

- має на своєму утриманні громадянина України;

- в інших передбачених законами України випадках.

Іноземці, які іммігрували на постійне проживання або для тимчасового працевлаштування, отримують посвідки відповідно на постійне або тимчасове проживання.

Порядок видачі дозволу на імміграцію, а також посвідки на постійне або тимчасове проживання та вирішення інших питань, пов'язаних з імміграцією іноземців, визначається Законом України про імміграцію.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про імміграцію» (в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну та прийняття відповідного рішення відповідачем), імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; дозвіл на імміграцію - посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Судом встановлено, що управлінням Державної міграційної служби України в Київській області на підставі висновку від 29.11.2013 року вирішено скасувати дозвіл на імміграцію в Україну громадянці ОСОБА_1 Нгуєн Тхі Доан відповідно до вимог п.6 ст. 12 Закону України «Про імміграцію».

Зі змісту вищезазначеного висновку судом встановлено, що підставою для прийняття рішень про скасування дозволу на імміграцію в Україну та визнання недійсною посвідки на постійне проживання в Україні є те, що неповнолітня дитина позивача на момент прийняття документів у її матері та батька не мала дозволу на імміграцію. Отримати дозвіл на імміграцію в Україну особа віком до 10 років могла тільки спільно з батьками, а не самостійно.

Також зазначено, що відповідно до пункту шостого частини 2 статті 4 Закону України "Про імміграцію" для осіб зазначених у пункті 6 частини другої статті 4 Закону, подається документ про те, що іммігрант не заперечує проти їх імміграції та гарантує їм фінансове забезпечення на рівні не нижчому від прожиткового мінімуму, встановленому в Україні. Однак, законодавством України лише повнолітня дитина, (з 18-річного віку) може нести фінансові зобов'язання перед батьками. Отже у даному випадку вимога статті 9 Закону взагалі виконана не була.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: 1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, обґрунтовуючи наявність підстав для скасування наданого позивачу дозволу на імміграцію відповідач послався саме на п.6 ст.12 Закону України «Про імміграцію».

Суд зазначає, що відповідачем до суду не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність обставин, передбачених п.6 ст.12 Закону України «Про імміграцію» та були б підставою для скасування наданого позивачу дозволу на імміграцію.

З матеріалів справи вбачається, що подані позивачем документи разом з заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну були достовірними, не підробленими та чинними.

Також, відповідачем не надано суду доказів існування інших підстав для скасування наданого позивачу дозволу на імміграцію, які передбачені ст.12 Закону України Про імміграцію, а саме: відповідачем не надано суду вироку суду, яким іммігранта засуджено до позбавлення волі; будь-яких доказів того, що дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; доказів того, що скасування дозволу на імміграцію є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; відповідачем, також, не надано суду жодного доказу, який би підтверджував порушення позивачем законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Крім того, суд наголошує, що станом на момент прийняття рішення про надання дозволу на імміграцію, ВГІРФО УМВС України в Київській області, як уповноважений державний орган, перевіряв надані позивачем документи та будь-яких порушень законодавства не встановив, у тому числі, не було встановлено і подання недостовірних даних, у зв'язку із чим позивача було документовано посвідкою на постійне проживання.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КАСУ).

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п.3ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких підстав оскаржуване позивачем рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці ОСОБА_1 Нгуєн Тхі Доан, ІНФОРМАЦІЯ_1, затверджений УДМС України в Київській обл. 29.11.2013 р. підлягає скасуванню у повному обсязі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов громадянина СРВ ОСОБА_2 ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Нгуєн Тхі Доан до Управління Державної міграційної служби України у Київській області про скасування рішення задовольнити.

Скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України у Київській області від 29.11.2013 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_1 Нгуєн Тхі Доан, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Спірідонов М.О.