Справа № 516/122/16-а
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 р. Справа № 516/122/16-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Мислива Л.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 01 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати постанову (ВП №51528296) про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 29.06.2016р. з виконання виконавчого листа, виданого Теплодарським міським судом Одеської області 16.06.2016р. у справі №516/14/16-а, винесеної головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум В.С., протиправною та її скасувати, а також просить зобов'язати вказаний відділ примусового виконання рішень відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа №62/2016, виданого Теплодарським міським судом Одеської області 16.06.2016р. у даній справі про стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області на користь ОСОБА_4 заборгованості по виплаті пенсії в сумі 98728 грн. 74 коп.

Суд першої інстанції своєю постановою від 01 серпня 2016 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, про визнання постанови (ВП №51528296) про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 29.06.2016р. з виконання виконавчого листа №62/2016, виданого Теплодарським міським судом Одеської області 16.06.2016р. у справі №516/14/16-а, винесеної головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум Вікторією Сергіївною, протиправною та її скасування, а також про зобов'язання вказаний відділ примусового виконання рішень відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа №62/2016, виданого Теплодарським міським судом Одеської області 16.06.2016р. у справі №516/14/16-а про стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області на користь ОСОБА_4 заборгованості по виплаті пенсії в сумі 98728 грн. 74 коп., - відмовив повністю.

ОСОБА_4 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_4 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, або у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 1 категорії, інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 14.08.2002р.

16.06.2016р. Теплодарським міським судом Одеської області був виданий виконавчий лист №62/2016 у справі №516/14/16-а про стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області на користь ОСОБА_4 заборгованості по виплаті пенсії в сумі 98728 грн. 74 коп., та як вбачається з копії даного виконавчого листа в розділі: «Відмітки державного виконавця про виконання рішення (вироку) або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення», є запис державного виконавця про те, що: 29.06.2016р. відмовлено згідно п. 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 29.06.2016р. (ВП №51528296), винесеної головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум В.С., за розглядом заяви ОСОБА_4 від 29.06.2016р., нею відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №516/14/16-а, виданого 16.06.2016р. Теплодарським міським судом Одеської області, про стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області на користь ОСОБА_4 заборгованості по виплаті пенсії в сумі 98728 грн. 74 коп. В мотивувальній частині вказаної постанови, державний виконавець посилається на ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Та в зв'язку із набранням чинності 01.01.2013р. Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», для виконання вищевказаного рішення суду стягувачу необхідно звертатися до Державної казначейської служби України із відповідною заявою.

Як вбачається із супровідного листа відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 29.06.2016р., адресованого ОСОБА_4, останньому була направлена зазначена постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 29.06.2016р. (ВП №51528296), також повернутий виконавчий лист №516/14/16-а від 16.06.2016р.

Згідно Інформації Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, 27.10.2014р. Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції Одеської області зареєстровано рішення за №45229948, стягувачем за яким є ОСОБА_4, а боржником - Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, сума боргу становить 98728 грн. 74 коп., дане рішення в першій категорії черги за №2100 станом на 01.08.2016р., а станом на 01.03.2016р. перебувало за №2102.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Органи, установи, організації та особи, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не є органами примусового виконання, крім органів та посадових осіб, які виконують рішення про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження також у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання (ч.1 ст. 1 Закону).

Згідно ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Стаття 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлює, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1, 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення. Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

На підставі матеріалів справи та оцінки представлених доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_4 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії - не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 01 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Г.В.Семенюк