Справа № 461/4681/15-а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року Справа № 876/4808/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Бадівської О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 06.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання рішення протиправним,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправною ухвали сесії Львівської міської ради №858 від 24.05.2007 року у частині виділення земельної ділянки третім особам.

Позивач посилався на те, що оскарженою ухвалою виділено третім особам у власність земельну ділянку, на якій він та його батьки будували об'єкти нерухомості, а тому така є незаконною та підлягає скасуванню.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 06.06.2016 року позивачу у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1, подавши на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що суд першої інстанції не виконав завдань адміністративного судочинства, визначених в ст. 2 КАС України, в мотивувальній частині постанови не зробив висновків стосовно законності спірної ухвали Львівської міської ради та її обґрунтованості, безпідставно відмовив позивачу в задоволенні клопотань. Крім того, суд не забезпечив дотримання вимог ч. 3 ст. 171 КАС України щодо опублікування оголошення про оскарження нормативно-правового акту щодо виділення земельної ділянки третім особам, у виданні, в якому дані акти повинні бути офіційно оприлюднені.

Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта та його представника, які апеляційну скаргу підтримали, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Частиною першою статті 125 ЗК передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

В справі встановлено, що на підставі оскаржуваної ухвали Львівської міської ради від 24.05.2007 року №858 третім особам ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, а також ОСОБА_5, 20.08.2007 року у встановленому законодавством порядку видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0822 га, що стверджується наявною в справі копією ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 25.11.2013 року, яка набрала законної сили.

Отже, зазначена ухвала відповідача, яка є актом індивідуальної дії, вичерпала свою юридичну силу після її реалізації, а саме після одержання власниками земельної ділянки документів, що посвідчують право власності та його державної реєстрації.

Після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на земельну ділянку між позивачем та третіми особами виник спір про право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси зацікавлені особи повинні у способи, визначені у статтях 152 ЗК та 16 Цивільного кодексу України.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову в позові в порядку адміністративного судочинства ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю, оскільки її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 06.06.2016 року у справі №461/1681/15-а скасувати, а провадження в справі закрити, оскільки її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський