Справа № 817/935/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 серпня 2016 р.Р і в н е 817/935/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Мідлік А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача: представник ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Фапомед Україна"
до Управління Державної казначейської служби України у Гощанському районі Рівненської області Рівненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправною бездіяльність та стягнення бюджетного відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Фапомед Україна» (далі ТОВ «Фапомед Україна», Позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (далі Рівненська ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області, Відповідач-1), Управління Державної казначейської служби України у Гощанському районі Рівненської області (УДКСУ у Гощанському районі Рівненської області, Відповідач-2) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення збитків з Державного бюджету України через УДКСУ у Гощанському районі Рівненської області за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість на користь ТОВ «Фапомед Україна» у розмірі 1310149,44 грн., в тому числі: 406273,10 грн. пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; 903876,34 грн. інфляційних втрат.

В судовому засіданні представники позивача адміністративний позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Суду пояснили, що ТОВ «Фапомед Україна» за травень 2009р. було правомірно задекларовано суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 1155444,00 грн., однак у звязку з неподанням податковим органом до органу державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, зазначена сума бюджетного відшкодування на рахунок платника податків була перерахована лише 30.12.2015р., що підтверджується банківською випискою за 30.12.2015р. Вказує, що Гощанська МДПІ Рівненської області (правонаступником якої стала Гощанська МДПІ ГУ ДФС у Рівненській області, в свою чергу правонаступником якої стала Рівненська ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області) протиправно тривалий час не подавала висновок до органу державного казначейства України із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість позивачу в розмірі 1155444,00 грн. після завершення процедури судового оскарження податкових повідомлень-рішень Гощанської МДПІ від 31 серпня 2009 року № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування за травень 2009 року на суму 1155444,00 грн. та № /0 про збільшення суми бюджетного відшкодування на суму 1155444 грн. в рахунок погашення податкових зобовязань майбутніх періодів за квітень 2009 року. Зазначає, що вказані податкові повідомлення-рішення постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2010 року по справі № 2а-6084/09/1770 визнано нечинними з моменту їх прийняття, а ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012 року постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Роблять посилання на норму п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) згідно якої, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Крім того, на думку представників позивача, зобовязання податкового органу щодо відшкодування податку на додану вартість зводиться до сплати грошових коштів платнику податків в порядку визначеному законом, відтак є грошовим зобовязанням, за порушення якого боржник зобовязаний сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Представники позивача посилаються на норму п.п.17.1.11 п.17.1 ст.17 ПК України, згідно з якою платник податків має право на повне відшкодування збитків (шкоди), заподіяних незаконними діями (бездіяльністю) контролюючих органів (їх посадових осіб), у встановленому законом порядку та норму ст.1173 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

За наведеного, просили позов задовольнити, стягнути з Державного бюджету України через УДКСУ у Гощанському районі Рівненської області на користь ТОВ «Фапомед Україна» пеню у розмірі 406273,10 грн. та інфляційні втрати у розмірі 903876,34 грн.

Рівненською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області було подано письмові заперечення на адміністративний позов. В судовому засіданні представник Відповідача-1 підтримав подані письмові заперечення. Вказує на безпідставність визначення періоду нарахування пені з 21.03.2012 року по 30.12.2015 року у звязку з оскарженням в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2010 року по справі № 2а-6084/09/1770 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012 року. Вважає, що до закінчення процедури касаційного оскарження та прийняття Вищим адміністративним судом України остаточного рішення по справі, Відповідач-1 не мав законних повноважень для подання висновку до органу державного казначейства України із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету Позивачу. Вказує, що датою виникнення бюджетної заборгованості є шостий робочий день, а саме 06.08.2015 року, що настав за днем отримання ухвали Вищого адміністративного суду України від 09.07.2015р. по справі К/9991/24514/12, яку отримано Гощанською МДПІ 29.07.2015 року.

Посилається на п.200.15 ст.200 ПК України, згідно якого після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом пяти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобовязаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Крім того, вимогу щодо стягнення інфляційних втрат вважає необґрунтованою та такою, що суперечить нормам ст.1 та ст.5 ПК України. Вказує, що відповідно до п.1.1 ст.1 ПК України податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Стверджує, що згідно зі ст.5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

За наведеного представник Відповідача-1 просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.

УДКСУ у Гощанському районі Рівненської області заперечень на адміністративний позов не було подано. В судовому засіданні представник Відповідача-2 вирішення спору по справі залишив на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з таких підстав.

Як вбачається з постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2010 року по справі №2а-6084/09/1770, що 14.01.2009 року між ТОВ «Фапомед Україна» та ВАТ «Промтехмонтаж-2» було укладено договір підряду № 001 на капітальне будівництво швейної фабрики в смт. Гоща, Рівненської області, за рахунок коштів іноземних інвестицій.

У звязку з виконанням вищезазначеного договору 31.03.2009р. та 30.04.2009р. сторонами було підписано акти приймання передачі виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт. 27.02.2009 р. ВАТ «Промтехмонтаж-2» було надано для ТОВ «Фапомед Україна» податкову накладну № 83 на загальну суму 6932662,78 грн. в т.ч. ПДВ 1155443,8 грн. Протягом січня-березня 2009р. ТОВ «Фапомед Україна» було оплачено ВАТ «Промтехмонтаж-2» виконання робіт, що передбачаються договором № 001 від 14.01.2009р. Сума податкового кредиту, що виник на підставі податкової накладної ВАТ «Промтехмонтаж-2» була відображення ТОВ «Фапомед Україна» в податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2009 р. В податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2009 р. дана сума була відображена в рядку 26 «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду».

Відповідно до пп.7.7.3 та пп.7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон № 168/97-ВР) ТОВ «Фапомед Україна» було прийнято рішення про повернення бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок в сумі 1115444,00 грн., про що було повідомлено Гощанську МДПІ шляхом подання податкової декларації та заяви про повернення такої суми бюджетного відшкодування. Рішення Позивача було відображено у декларації з податку на додану вартість за травень 2009р.

За фактом подання вищезазначеної декларації з податку на додану вартість за травень 2009р. Гощанською МДПІ було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Фапомед Україна» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок у банку за травень 2009р., яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалося в березні 2009р.

За наслідками перевірки, заявлених у декларації даних, Гощанською МДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 31.08.2009 року форми «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування за травень 2009 року на суму 1155444,00 грн. та податкове повідомлення рішення № /0 від 31.08.2009 року про збільшення суми бюджетного відшкодування на суму 1155444 грн. в рахунок погашення податкових зобовязань майбутніх періодів за квітень 2009 року.

Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Фапомед Україна» у вересні 2009 року звернулося з адміністративним позовом до Рівненського окружного адміністративного суду про визнання нечинними податкових повідомлень рішень № /0 від 31.08.2009 р. форми В1 про зменшення суми бюджетного відшкодування за травень 2009 р. на суму 1115444 грн. задекларованого до повернення на розрахунковий рахунок та форми В2 № /0 від 31.08.2009 р. про збільшення суми бюджетного відшкодування на суму 1115444 грн. в рахунок погашення податкових зобовязань майбутніх періодів за квітень 2009р.

Судом встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2010 року по справі №2а-6084/09/1770 позов ТОВ «Фапомед Україна» задоволено повністю, податкові повідомлення-рішення Гощанської міжрайонної державної податкової інспекції №/0 від 31.08.2009р. форми В1 про зменшення суми бюджетного відшкодування за травень 2009 р. на суму 1115444 грн. задекларованого до повернення на розрахунковий рахунок та форми В2 № /0 від 31.08.2009 р. про збільшення суми бюджетного відшкодування на суму 1115444 грн. в рахунок погашення податкових зобовязань майбутніх періодів за квітень 2009р. визнано нечинними з моменту їх прийняття.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012 року у справі №2а-6084/09/1770 апеляційну скаргу Гощанської МДПІ Рівненської області залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2010 року без змін.

У відповідності до ч.3 ст.254 КАС України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі (ч.5 ст.254 КАС України).

Постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2010 року у справі №2а-6084/09/1770 набрала законної сили 13.03.2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.07.2015р. у справі №К/9991/24514/12 касаційну скаргу Гощанської МДПІ Рівненської області відхилено, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012 року у справі №2а-6084/09/1770 залишено без змін.

За фактом отримання ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012 року у справі №2а-6084/09/1770 ТОВ «Фапомед Україна» неодноразово зверталося до Гощанської МДПІ Рівненської області, зокрема листами від 11.04.2012р. № 117, від 18.06.202р. № 178 щодо надання інформації про подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету в розмірі 1155444,00 грн. та орієнтованої дати відшкодування за поданою декларацією з податку на додану вартість за травень 2009р.

Гощанською МДПІ Рівненської області листом від 22.06.2012 року № 1187/10-10 позивачу повідомлено, що по особовому рахунку платника податків дані про судові рішення внесено до АС «Аудит», які в автоматичному режимі перенесено до АІС «Облік податків і платежів», а неперерахування бюджетного відшкодування обґрунтовано поданням касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012 року.

Спірні правовідносини на час їх виникнення регулювались Законом України «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997, зі змінами та доповненнями (далі Закон № 168/97), відповідно до п.1.8 ст.1 якого бюджетне відшкодування це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону N 168/97 сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При відємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97 встановлено, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

У відповідності до п.п.7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону № 168/97 платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Фапомед Україна» були дотримані вказані приписи Закону № 168/97, подано декларацію з податку на додану вартість за травень 2009 року, у якій зазначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, додано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та розрахунок суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону № 168/97 протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Норми аналогічного змісту містяться й у Податковому кодексі України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями).

Зокрема, відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями).

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п. 200.1 цієї статті, має відємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України сумі податкового зобовязання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок відємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду (п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями).

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (п.200.7 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.200.10, п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Відповідно до п.200.12 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 200.13 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) передбачено, що на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Згідно з п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

У відповідності до ч.1 п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобовязаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом пяти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобовязаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету (ч.2 п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями).

Отже, Податковий кодекс України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) безпосередньо повязує закінчення судового оскарження з днем набрання законної сили рішенням суду.

Така ж правова позиція висловлена в постанові Вищого адміністративного суду України від 15.07.2015р. у справі № К/800/57704/13.

Постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2010 року набрала законної сили згідно з ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду 13.03.2012 року, таким чином процедура судового оскарження закінчилась з набранням рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч.2 ст.14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Статтею 225 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

За наведених обставин, суд вважає доведеною належними та допустимими доказами правомірність задекларованої ТОВ «Фапомед Україна» до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість за травень 2009 року в розмірі 1155444,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач мав право сподіватися на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Враховуючи, що протягом пяти робочих днів, що настали за днем набрання законної сили відповідним рішенням суду, податковий орган зобовязаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь платника, тому доводи Відповідача-1 про нездійснення таких дій до закінчення касаційного провадження є необґрунтованими.

Отже, обовязок податкового органу подати висновок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом пяти робочих днів, що настали за днем набрання законної сила відповідним рішенням суду, починається з 14.03.2012 року та закінчується 20.03.2012 року (включно).

Як вказано у п.200.13 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом пяти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Однак, Відповідач-1 в порушення вказаних вище приписів податкового законодавства впродовж установленого строку (з 14.03.2012 року по 20.03.2012 року) відповідний висновок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не подав. Відповідно, заявлена Позивачем до бюджетного відшкодування сума податку на додану вартість в розмірі 1155444,00 грн. протягом визначеного ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-V строку відшкодована не була.

Отже, суд приходить до висновку, що Відповідач-1 допустив протиправну бездіяльність, порушивши законні права та інтереси платника податку.

Відповідно до п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2010 року №2а-6084/09/1770 набрала законної сили згідно з ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що починаючи з 21.03.2012р. сума 1155444,00 грн. набула статусу заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість ТОВ «Фапомед Україна».

Окрім того, протиправна бездіяльність податкового органу щодо не здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість з моменту завершення розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлена прокуратурою Гощанського району, яка листом від 17.09.2012р. № 94з вих.-12 за результатами розгляду заяви ТОВ «Фапомед Україна» від 16.08.2012р. № 210 про вжиття заходів прокурорського реагування, повідомила позивача про здійснення подання начальнику Гощанської МДПІ про усунення порушень податкового законодавства.

Пунктом 200.23 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI встановлено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

30.12.2015р. ТОВ «Фапомед Україна» було відшкодовано заборгованість по податку на додану вартість за податковою декларацією за травень 2009р. у розмірі 1155444,00 грн. на розрахунковий рахунок, що підтверджується банківською випискою від 30.12.2015р.

В силу вимог п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України за № 2755-VI від 02.12.2010 року (із наступними змінами та доповненнями) за період з 21.03.2012 року по 30.12.2015 року (включно) на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1155444 грн. 00 коп. нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Розрахунок пені здійснюється по формулі: (Сума заборгованості) х (120% облікової ставки НБУ)/100%/365 днів х (Кількість днів), де: 1155444,00 грн. сума заборгованості; 21.03.2012р. дата набуття статусу заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість; 30.12.2015р. дата погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість; 1380 кількість прострочених днів; 7,75% облікова ставка Національного банку України (постанова Правління НБУ від 09.08.2010р. № 377).

Отже, з 21.03.2012р. по 30.12.2015р. пеня становить:

1155444,00 грн. х (7,75% х 120%)/100%/365 х 1380 = 406273,10 грн.

Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат судом встановлено наступне.

14.01.2009 р. між ТОВ «Фапомед Україна» та ВАТ «Промтехмонтаж-2» було укладено договір підряду на капітальне будівництво швейної фабрики в смт. Гоща, Рівненської області, за рахунок коштів іноземних інвестицій. 31.03.2009р. та 30.04.2009р. сторонами було підписано акти приймання передачі виконаних робіт.

ВАТ «Промтехмонтаж-2» було надано ТОВ «Фапомед Україна» податкову накладну № 83 на загальну суму 6932662,78 грн. в т.ч. ПДВ 1155443,8 грн. Протягом січня-березня 2009р. ТОВ «Фапомед Україна» було оплачено ВАТ «Промтехмонтаж-2» виконані роботи, передбачені договором від 14.01.2009 р. Сума податкового кредиту, що виник на підставі податкової накладної ВАТ «Промтехмонтаж-2» була відображення ТОВ «Фапомед Україна» в податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2009 р. В податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2009 р. дана сума була відображена в рядку 26 «Залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду».

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2010 року у справі №2а-6084/09/1770, залишеною ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012 року без змін, встановлено реальність сплати ТОВ «Фапомед Україна» податку на додану вартість у січні-березні 2009р. на суму 1155444,00 грн. та правомірність і законність формування податкового кредиту, а відповідно і правомірність відображення позивачем у податковій декларації за травень 2009р. бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 1155444,00 грн.,

Відповідачем-1 не надано суду жодного доводу з нормативно-правовим обґрунтуванням та підтвердженням належними доказами на спростування факту, що ТОВ «Фапомед Україна», подаючи до податкового органу декларацію з податку на додану вартість за травень 2009 року мало достатньо підстав на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який було сплачено під час здійснення інвестиційної господарської діяльності ще у 2009 році, однак отримало відшкодування лише 30.12.2015 року.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право кожному на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування; їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до п.п.17.1.11. п.17.1. ст.17 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) платник податків має право на повне відшкодування збитків (шкоди), заподіяних незаконними діями (бездіяльністю) контролюючих органів (їх посадових осіб), у встановленому законом порядку.

Незаконність дій Відповідача-1 щодо прийняття податкових повідомлень-рішень №/0 від 31.08.2009р. форми В1 про зменшення суми бюджетного відшкодування за травень 2009 р. на суму 1115444 грн. задекларованого до повернення на розрахунковий рахунок та № /0 від 31.08.2009 р. форми В2про збільшення суми бюджетного відшкодування на суму 1115444 грн. в рахунок погашення податкових зобовязань майбутніх періодів за квітень 2009р. встановлена постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2010 року №2а-6084/09/1770, яка набрала законної сили.

Суд прийшов до висновку, що Відповідач-1 починаючи з 21.03.2012 року по 30.12.2015 року, допустивши протиправну бездіяльність, що виразилася у несвоєчасному поданні до органу державного казначейства України висновку із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та невжитті своєчасно всіх належних дій з метою забезпечення здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Фапомед Україна» в розмірі 1155444,00 грн., заподіяв позивачу матеріальну шкоду (збитки) від знецінення зазначених грошових коштів, унаслідок інфляційних процесів.

Суд критично ставиться та не приймає до уваги доводи Відповідача-1 щодо того, що стягнення інфляційних втрат на користь Позивача суперечить нормам ст.1 та ст.5 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) з огляду на наступне

Відповідно до п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п.5.1 та п. 5.2 ст. 5 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

В свою чергу, норма п.п.17.1.11. п.17.1. ст.17 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) відсилає до спеціального нормативно-правового акта, що регулює питання відшкодування збитків (шкоди), заподіяних незаконними діями (бездіяльністю) контролюючих органів (їх посадових осіб). Саме така норма передбачена Цивільним кодексом України.

Так, у відповідності до ст.1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Зобовязання здійснити відшкодування податку на додану вартість зводиться до сплати грошових коштів платнику податків в порядку визначеному законом, відтак є грошовим зобовязанням.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Застосовуючи норми Цивільного кодексу України, суд керується передбаченими ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом та ч.2 ст.1 Цивільного кодексу України, згідно якої до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що норми ст.1173 та ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України не суперечать положенням Податкового кодексу України.

Відповідно до приписів статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, в контексті спірних правовідносин належить керуватися рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Інтерсплав проти України» від 09.01.2017 року (2007 рік, заява №803/02), у якому, перевіряючи відповідність затримки бюджетного відшкодування вимогам статті 1 Протоколу №1, Європейський суд з прав людини застосовував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає додержання «справедливого балансу» між вимогами публічного інтересу та захистом прав юридичних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Провівши відповідну оцінку, Європейський Суд з прав людини визнав, що заявник мав достатньо підстав сподіватись на відшкодування податку на додану вартість, який він сплатив під час здійснення своєї господарської діяльності, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, а дії податкового органу у затримці відшкодування податку на додану вартість завадили заявникові повернути заявлені суми вчасно та створили ситуацію постійної невизначеності. Окрім того, вказує, що такі дії з боку державних органів на переконання суду призвели до надмірного тягаря, покладеного на заявника.

В підсумку, Європейський суд з прав людини визнає, що затримки з відшкодування податку на додану вартість є втручанням у право власності заявника, що порушує «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном.

Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою: (Сума заборгованості) х (сукупний індекс інфляції), де: 1155444,00 грн. сума заборгованості; 1,782 сукупний індекс інфляції за період з 21.03.2012 року по 30.12.2015 року.

Отже, за період з 21.03.2012 року по 30.12.2015 року розмір інфляційних втрат становить: 1155444,00 грн. х 1,782 = 903 876,34 грн.

Таким чином, враховуючи, що позивачем виконані всі необхідні умови для своєчасного отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, а Відповідач-1 не вчинив визначених законом дій, спрямованих на своєчасне перерахування позивачу бюджетного відшкодування, чим допустив протиправну бездіяльність, яка завдала матеріальної шкоди позивачу, повязаної з інфляційними процесами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Фапомед Україна» про визнання протиправною бездіяльності Рівненської обєднаної державної інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області та стягнення з Державного бюджету України на його користь пені у розмірі 406 273,10 грн. та інфляційних втрат в розмірі 903876,34 грн.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За приписами ч.2 ст.21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

За результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами підтвердив правомірність своєї поведінки у спірних правовідносинах, а відтак позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Рівненської обєднаної державної інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області та стягнення з Державного бюджету України пені та інфляційних втрат підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ч.1 ст.94 КАС України суд присуджує на користь позивача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, що виразилося в несвоєчасному поданні до органу державного казначейства України висновку із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та невжитті своєчасно всіх належних дій з метою забезпечення здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Фапомед Україна" в розмірі 1 155 444,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у Гощанському районі Рівненської області на користь ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Фапомед Україна" збитки за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1 155 444,00 грн., з яких: пеня за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість в сумі 4106 273,10 грн. та інфляційні витрати в сумі 903 876,34 грн.

Присудити на користь позивача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Фапомед Україна" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Рівненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 21 030, 25 грн.

Присудити на користь позивача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Фапомед Україна" із за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Рівненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 21030,25 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.