Справа № 338/866/16-а
Суддя: Битківський Л.М. Л. М.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/866/16-а

14 вересня 2016 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Битківський Л.М.,

секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 управління патрульної поліції м.Івано-Франківська рядового поліції Максимчак Х.Б. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача у якому поставив питання про визнання протиправною та скасування постанови інспектора від 06 серпня 2016 року, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що являється приватним підприємцем і надає послуги з перевезення пасажирів. 06.08.2016 року, перебуваючи на паркові, якою користується відповідно до умов договору від 04.01.2016 року, здійснював посадку пасажирів. Поруч, через дорогу бачив патрульний автомобіль та двох працівників поліції, які проводили бесіду з іншим водієм. Під час посадки пасажирів, до нього підійшла інспектор поліції Максимчак Х.Б, і, побачивши у руках мобільний телефон, пред'явила претензії з приводу порушення заборони користуватись засобами зв'язку, під час руху автомобілів. З інкримінованим порушенням він не погоджувався, оскільки обставин про які стверджувала інспектор не відповідали фактичним. Дійсно він тримав у руках телефон, оскільки мав намір подзвонити, однак це відбувалось під час стоянки автомобіля, а не під час руху транспортного засобу. Він запропонував інспектору переконатись у безпідставності її претензій шляхом огляду відеозапису з камер спостереження, які стоять при в'їзді на парковку, однак інспектор його доводи проігнорувала. Не зважаючи на його пояснення та заперечення, інспектор винесла постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, при цьому на бланку постанови не дозволила написати свої заперечення, а протокол про порушення правил дорожнього руху, у якому він міг би викласти свої пояснення власноручно, складати не стала. Таким чином інспектор позбавила його можливості довести свою позицію. Матеріали відео реєстрації з нагрудної камери спостереження інспектор також відмовилась продемонструвати. Таким чином інспектор винесла постанову, яка не грунтується на жодному доказі, що підтверджує обставини, які у ній викладені. Виходячи з наведеного просив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності визнати протиправною та скасувати.

Інспектор поліції Максимчак Х.Б. у судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з постановою інспектора Максимчак Х.Б. від 06.08.2016 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.122 КУпАП за порушення пункту 2.93 (д) Правил дорожнього руху, тобто за те, що, 06.08.2016 року о 17 год.40 хв. в м.Івано-Франківську, керуючи автомобілем під час руху транспортного засобу користувався засобами зв'язку, тримаючи їх у руці.

Разом з тим, вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КупАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Посилання на жоден з цих доказів у винесеній постанові немає.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст. 256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних порушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в т.ч. ч.5 ст. 258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті - Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх Справ №1376 від 06.11.2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року №1496/27941.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010 року.

Відповідно до пояснень позивача протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався попри те, що він заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, жодних доказів його вини при розгляді адміністративної справи не було наведено.

Виходячи з наведеного, постанову, винесену інспектором поліції Максимчак Х.Б. слід визнати протиправною та скасувати.

На підставі ст.ст.7, 258,293 КУпАП, керуючись ст.ст.159-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити. Постанову Інспектора роти №1 управління Національної поліції в м. Івано-Франківську рядового поліції Максимчак Х.Б. від 06 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в 10-ти денний строк через суд першої інстанції.

Суддя