Справа № 826/24247/15
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Степанюка А. Г., Василенка Я. М.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АД Шина» до Київської міської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, за апеляційною скаргою Київської міської митниці ДФС України на постанову Окружного адміністративного суду Києва від 26.05.2016, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості №100270002/2015/700039/2 від 01.10.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду Києва від 26.05.2016 позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав вірну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що 01.02.2014 між ТОВ "АД ШИНА" (покупець, Україна) та Компанією «DONGYING JINTAL RABBER MACHІNERУ CO., LTD» (продавець, Китай) було укладено договір поставки автошин № 01022014, згідно якого продавець зобов'язується виробити та поставити покупцю, на засаді його індивідуальних заказів, пневматичні гумові шини JT RADIAL для легкових автомобілів, автобусів та вантажівок.

В пункті 1.4 договору зазначено, що товар відвантажується у відповідності до інвойсу, який є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно із пунктом 2.2 договору, товар відвантажується продавцем окремими партіями та буде ввезено на митну територію України на умовах а) СІF: (Одеса, Україна; Іллічівськ, Україна); в) CFR: (Одеса, Україна; Іллічівськ, Україна); с) FOB: (Циндао, Китай (Інкотермс 2010 року)). Умови поставки зазначаються в інвойсі на кожну партію товару.

Відповідно до пункту 3.2 договору, ціна товару визначається в доларах США та вказується в інвойсі до кожної поставки товару.

01.10.2015 позивачем до митного оформлення за митною декларацією №100270002/2015/260010 заявлений товар: шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів. Позивач визначив митну вартість товару із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну (за ціною договору).

В підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу наступні документи: міжнародну автомобільну накладну (СМR) № 218603 від 29.09.2015; коносамент (Bill of Lading) №IQDODSS1508187 від 05.08.2015; банківські платіжні документи, що стосуються товару №(MUR) 1622 від 24.07.2015, №(MUR) 1762 від 27.08.2015; рахунок-фактура (інвойс) №JTAD05 від 01.08.2015; рахунок-проформа №№JTAD05 від 16.07.2015; страховий поліс № від 04.08.2015; зовнішньоекономічний договір контракт) купівлі-продажу №01022014 від 01.02.2014; сертифікат відповідності № UA1.196.0078310-15 від 01.10.2015; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю № 2761 від 05.08.2015; сертифікат про походження товару загальної форми №15С3702М8810/00008 від 20.08.2015; копію митної декларації країни відправлення №581219621 від 03.08.2015.

Митним органом було повідомлено декларанта, що надані документи не містять відомостей щодо чисельних значень складових митної вартості та містять розбіжності даних, а саме: в експортній митній декларації відсутні номера контракту, інвойсу, що унеможливлює однозначно ідентифікувати дану поставку з поданим документом декларанту, також у наданих страхових документах відсутня інформація щодо вартості страхування.

У зв'язку з виявленими розбіжностями, декларанту було запропоновано надати додаткові документи, перелік яких встановлений частинами 2, 3 статті 53 Кодексу, а саме: - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - виписку з бухгалтерської документації; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

01.10.2015 декларантом було повідомлено митний пост, що на запит про надання додаткових документів, окрім вже наданих, нічого надати не може.

01.10.2015 Київською міською митницею ДФС у з в'язку із неподання декларантом витребуваних документів було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №100270002/2015/700039/2, в якому зазначено, що за результатом проведеної консультації було обрано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості.

Не погодившись з вищевказаним рішенням митного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 259 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами 1-3 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Вказана позиція підтверджується постановою ВСУ від 10.04.2012 у справі № 21-52а12.

Отже, приписи вказаних статей зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у достовірності.

Оскільки у посадових осіб митного органу виникли сумніви стосовно достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей, відповідачем було запропоновано декларанту подати додаткові документи.

Позивачем на виконання вищевказаної вимоги зазначено про неможливість подання інших документів.

У відповідності до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2- 4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ч. 1 ст. 55 МК України).

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).

Як вбачається з оскаржуваного рішення, обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної митної вартості, митниця посилалась на те, що в експортній митній декларації відсутні номера контракту, інвойсу, що унеможливлює однозначно ідентифікувати дану поставку з поданим документом декларанту. Також зазначено, що у наданих страхових документах відсутня інформація щодо вартості страхування.

В статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" зазначено, що перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

В експортній митній декларації №581219621 від 03.08.2015 наявний номер «IQDODSS1508187», що відповідає номеру коносаменту (Bill of Lading), поданого позивачем для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Однак, поставка товару здійснюється на умовах СІF: (Одеса, Україна), що згідно із Інкотермс (офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати) редакція 2000 року це - вартість, страхування та фрахт (... назва порту призначення)» та означає, що продавець, зокрема, зобов'язаний за власний рахунок застрахувати вантаж у відповідності з договором купівлі-продажу, на умовах надання права покупцю або іншій особі, що володіє страховим інтересом відносно товару, заявляти вимоги безпосередньо до страховика, а також надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття.

Таким чином, обов'язок щодо страхування товару, покладається на продавця, а покупцю лише надається страховий поліс, відтак, страхові витрати включаються в ціну товару. Позивачем до митної декларації було додано страховий поліс № від 04.08.2015.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем документи до митного оформлення не містять розбіжностей та мають всі відомості про митну вартість та обраний метод її визначення.

Наявність у митного органу інформації про те, що подібний товар, який раніше розмитнювався за іншою вартістю, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої позивачем митної вартості за основним методом.

Такі відомості, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень.

Торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Митним органом не доведено наявність підстав для застосування резервного методу, не доведено суду неможливість застосування інших методів.

Натомість, позивачем було подано необхідні документи, що підтверджують митну вартість товару.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що митний орган безпідставно застосував резервний метод визначення митної вартості товару.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС України на постанову Окружного адміністративного суду Києва від 26.05.2016 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АД Шина» до Київської міської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду Києва від 26.05.2016 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: А. Г. Степанюк

Я. М. Василенко

Повний текст ухвали виготовлено 09.09.2016.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.