Справа № 806/473/16
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА
іменем України

"13" вересня 2016 р. Справа № 806/473/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Шевчук С.М.
суддів: Майора Г.І.
Бучик А.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників: від позивача - Коржилов Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства оборони України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "21" червня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ,

ВСТАНОВИВ:
28 березня 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними дій Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.06.2016року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги. Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач та відповідач звернулися з апеляційними скаргами, в яких вказують, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову відповідно до змісту позовних вимог зазначених позивачем. На обґрунтування зазначених вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції не забезпечив ефективного поновлення порушеного права позивача.
Відповідач в свою чергу просить скасувати обумовлене рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. На обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказує, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №191 ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу у Збройних Силах України до 7 вересня 1998 року, під час якої виконував обов`язки військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі Чорнобильська АЕС), (а.с.13).
Свідоцтвом про хворобу ВЛК Військової частини НОМЕР_2 від 2 червня 1998 року №139 встановлено, що отримане ОСОБА_1 захворювання пов`язано з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.14-15).
Згідно з довідкою Житомирської обласної медико-соціальної експертної комісії №1 від 14 липня 1998 року №025151 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, з 13 липня 1998 року, яка настала внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.16).
Відповідно до довідки Житомирської обласної медико-соціальної експертної комісії №2 від 10 серпня 2015 року серія 12 ААА №206599 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, безтерміново з 23 червня 2015 року, яка настала внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.17).
12 серпня 2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення Управління праці та соціального захисту Корольовської районної ради м.Житомира позивачу встановлений статус інваліда війни другої групи безтерміново (а.с.18).
Згідно довідки Управління праці та соціального захисту Корольовської районної ради м.Житомира від 13 серпня 2015 року №674 ОСОБА_1 , маючи право, як інвалід другої групи, на отримання грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразову грошову допомогу або інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства, не отримував (а.с.19).
22.12.2015року позивач звернувся через ІНФОРМАЦІЯ_1 до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. До заяви були додані документи за переліком зазначеним у заяві (а.с. 20).
Листом від 13.01.2016 року за №С392 Департамент фінансів Міністерства оборони України інформував, що позивач не має прав на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з чим повернув подані позивачем документи (а.с.24).
1. Щодо доводів апеляційної скарги щодо відсутності підстав для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, то колегією суддів зазначені доводи відхиляються виходячи з такого.
Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Підпунктом 4 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, в тому числі, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до частини 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
а) 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону;
б) 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Матеріалами справи підтверджено, що поранення, контузія та захворювання позивача пов`язані із виконанням ним обов`язків військової служби.
Згідно п.3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (далі - Порядок ), яка набрала чинності 24.01.2014., днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до п.8 Порядку, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми .
Колегією суддів встановлено, що вперше позивачу встановлено третю групу інвалідності з 13.07.1998року, одноразову грошову допомогу не отримував. Друга група інвалідності встановлена позивачу з 23.06.2015року.
За таких обставин, дія вищенаведеного Порядку №975 поширюється на позивача, оскільки інвалідність 2 групи було встановлено позивачу з 23.06.2015року під час повторного огляду, а постанова Кабінету Міністрів України від 25.12.2013, якою затверджено Порядок, набрала чинності з 24.01.2014.
Вказана постанова не містить жодних обмежень щодо неможливості застосування Порядку до осіб, які отримали первину інвалідність до 01.01.2014 року.
Окрім того, згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 10.03.2015 року по справі №21-563-а-14, у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги. Відповідно до ст. 244- 2 КАС України висновку щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач як військовослужбовець отримав захворювання, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року.
2. Стосовно доводів апеляційної скарги, що позивачем пропущено, визначений законодавством строк для отримання інвалідності та виплати одноразової грошової допомоги після звільнення з військової служби, то частиною другою статті 16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
З аналізу наведеної норми Закону вбачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
Виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону № 2011-ХІІ суд першої інстанції, дійшов висновку, з яким погодився і апеляційний суд, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії вже був висловлений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 справа № 21-446а14 та від 21.04.2015 справа № 21-135а15, від 21.04.2015 року (справа N 21-183а13), та згідно зі статтею 244 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
3. Що ж до решти доводів апеляційної скарги щодо безпідставного зобов`язання судом відповідача здійснити дії щодо розгляду судом заяви та документів позивача про призначення одноразової грошової, то колегією суддів встановлено наступне.
Згідно п.п.12, 13 Порядку №975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Крім того, процедура розгляду звернень осіб, які заявляють вимогу на виплату одноразової допомоги, визначається також наказами Міноборони.
На час звернення позивача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги порядок призначення такої допомоги був врегульований наказом Міноборони № 530 від 14.08.2014 "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" (далі - Наказ №530), зареєстрований у Міністерстві юстиції 20.10.2014року за №1294/26071.
Відповідно до п. 4.6 Наказу № 530 документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) оформлюються та подаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласними військовими комісаріатами.
Висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги, згідно з п. 4.8 Наказу № 530 подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні. Рішення про призначення чи відмову у призначені одноразової грошової допомоги приймає комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.
Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України (п. 4.10 Наказу № 530).
Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що прийняття рішення про виплату чи про відмову у виплаті одноразової допомоги є компетенцією комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, що діє у складі Міністерства оборони України.
Водночас, з пояснень сторін та їх представників, наявних у справі доказів вбачається, що позивачем подано повний перелік документів, перелічених у Наказі № 530, які військкоматом було надіслано до Міністерства оборони України, для вирішення питання щодо можливості призначення виплати одноразової грошової допомоги. Підтвердженням зазначених обставин є заява позивача (а.с. 20) .
Відтак, відповідачу у встановленому порядку було надіслано обумовлену вище заяву та документи позивача. Однак, відповідач у встановленому порядку зазначені документи не розглянув та не прийняв відповідного рішення щодо призначення виплати одноразової грошової допомоги позивачу.
Натомість, відповідач допустив бездіяльність щодо не розгляду в установленому порядку та строки комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, що діє у складі Міністерства оборони України заяви та документів позивача та неприйняття за результатами такого розгляду відповідного рішення щодо призначення виплати одноразової грошової допомоги.
Відтак, відповідачем порушено право позивача на належний розгляд поданої ним заяви та документів та прийняття у встановленому порядку відповідного рішення з приводу призначення та виплати одноразової грошової допомоги.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з обумовленим рішенням суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства оборони України залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "21" червня 2016 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

А.Ю.Бучик

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Міністерство оборони України пр-т Повітрофлотський,6,м.Київ,03168
4-третій особі: Житомирський обласний військовий комісаріат - вул.С.Параджанова,4,м.Житомир,10000
ОСОБА_2 АДРЕСА_2