Справа № 807/930/16
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

07 вересня 2016 рокум. Ужгород№ 807/930/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

представника позивача не зявились;

представника відповідача не зявився;

третьої особи не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до Відділу державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції, третя особа - ОСОБА_1 про скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2016 року до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до Відділу державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції, третя особа - ОСОБА_1, якою просить суд: " 1. Прийняти позовну заяву ТОВ "Кей-Колект" про скасування постанови в частині; 2. Скасувати постанову в частині накладення арешту на майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами № 139, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Іршавський р., с. Арданово, на яке було накладено арешт на підставі: - постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №35375267 від 08.04.2013 року, видана Відділом державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції; - постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони На його відчуження № 34996748 від 12.03.2013 року, видана Відділом державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції; 3. Витребувати у Відділу державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції матеріали виконавчого провадження; 4. Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" понесені ним судові витрати (судовий збір) в сумі 2756 (дві тисячі сімсот пятдесят шість гри 00 коп.) гривень з Державного бюджету України; 5. У разі відсутності представника позивача справу розглядати в порядку письмового провадження".

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 липня 2006 року ОСОБА_1 уклав з АКІБ "УкрСиббанк" кредитний договір № 0. В забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором укладений іпотечний договір № 0 від 14 липня 2006 року. За умовами договорів іпотекодавець передає в іпотеку іпотеко держателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобовязань за кредитними договорами наступне нерухоме майно: житловий будинок з надвірними спорудами № 139, що знаходиться за адресою Закарпатська область, Іршавський район, с. Арданово. 12 грудня 2011 року ПАТ "УкрСиббанк" відступило товариству з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" відповідно до договору факторингу № 1 свої права вимоги за зобовязаннями ОСОБА_1 по кредитному договору. 30 червня 2016 року позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно ОСОБА_1, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором № 0 від 14 липня 2006 року накладено арешт, а саме: - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 35375267 від 08 квітня 2013 року, видана відділом державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції; - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 34996748 від 12 березня 2013 року, видана відділом державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції. Такі дії державного виконавця порушують права позивача, враховуючи, що він має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна.

В судове засідання яке проходило 07 вересня 2016 року представник позивача не зявився, проте пунктом пятим прохальної частини позовної заяви просив суд у разі відсутності представника позивача справу розглядати в порядку письмового провадження (а.с. 9 (на звороті)).

Відповідач у судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України. Заперечення проти позову суду не надано.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку про залишення даного адміністративного позову без розгляду з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14 липня 2006 року між ОСОБА_1 та АКІБ "УкрСиббанк" укладено кредитний договір № 0 (а.с.а.с. 12-18) та договір іпотеки за № 0 від 14 липня 2006 року (а.с.а.с. 19-21).

12 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТзОВ "Кей-Колект" укладено договір факторингу № 1, відповідно до якого ПАТ "УкрСиббанк" свої права вимоги за зобовязаннями ОСОБА_1 по кредитному договору відступила ТзОВ "Кей-Колект" (а.с.а.с. 22-24, 26, 27).

Позивач зазначає, що саме 30 червня 2016 року позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно ОСОБА_1, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором № 0 від 14 липня 2006 року накладено арешт, а саме: - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 35375267 від 08 квітня 2013 року, видана відділом державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції; - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 34996748 від 12 березня 2013 року, видана відділом державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с.а.с. 29, 30), а тому ним не пропущено встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, повязаної з його або її правами та обовязками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom) від 21 січня 1975 року (п. 36). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним. Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб". Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

Як зазначено у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" 19 червня 2001 року (Kreuz v. Poland) (заява N 28249/95), "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обовязків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Таким чином право особи на звернення до суду не є необмеженим.

Відповідно до статті 99 частини 1 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до статті 99 частини 2 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином у даному випадку для звернення до суду із позовною заявою законодавцем встановлений шестимісячний строк і такий обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначає позивач (про що вказував суд вище) 12 грудня 2011 року між ним ПАТ "УкрСиббанк" укладено договір факторингу № 1, відповідно до якого ПАТ "УкрСиббанк" свої права вимоги за зобовязаннями ОСОБА_1 по кредитному договору відступило позивачеві.

Спірні постанови відповідачем прийняті 12 березня 2013 року та 08 квітня 2013 року. Позивач також зазначає, що про існування спірних рішень йому стало відомо лише 30 червня 2016 року після звернення до нотаріуса.

Суд вважає, що можливість дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів у позивача зявилася після того, як 12 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТзОВ "Кей-Колект" укладено договір факторингу № 1, відповідно до якого ПАТ "УкрСиббанк" свої права вимоги за зобовязаннями ОСОБА_1 по кредитному договору відступила ТзОВ "Кей-Колект".

Таким чином суд вважає, що позивачем допущено пасивну поведінку, яка проявилася в тому, що тривалий час, зокрема з березня 2013 року по 30 червня 2016 року останній не цікавився станом справ, що повязані з захистом його порушених прав чи інтересів.

Відповідно до статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до статті 155 частини 1 пункту 9 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо, позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За наведених обставин позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до Відділу державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції, третя особа - ОСОБА_1 про скасування постанов необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 128, 155, 160 частинами 3 та 7, 165 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до Відділу державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції, третя особа - ОСОБА_1 про скасування постанови в частині залишити без розгляду.

Особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також постановлення ухвали в письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених статтею 167 частиною 4 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то пятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_2