Справа № 802/590/16-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 р. м. Вінниця

Справа № 802/590/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Продовольча компанія "Поділля" до Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області в особі відділу державної реєстрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватне підприємство "Клембівський сервіс" та ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось приватне акціонерне товариство "Продовольча компанія "Поділля" (далі - ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля", позивач) з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватне підприємство "Клембівський сервіс" ( третя особа 1 ) та ОСОБА_1 ( третя особа 2 ) про визнання протиправними та скасування рішень.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що 31 березня 2016 року підприємство дізналося, що на підставі укладених між ОСОБА_1 та ПП "Клембівський сервіс" договорів оренди землі, 16 березня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області здійснено державну реєстрацію права оренди земельних ділянок кадастровий номер НОМЕР_1 та кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Такі рішення державного реєстратора позивач вважає протиправними і зазначає, що проведена державна реєстрація права оренди підлягає скасуванню, оскільки право оренди вказаних земельних ділянок на момент здійснення оскаржуваної реєстрації вже було зареєстроване за ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля" (а.с. 3-5 ).

Ухвалою суду від 21 липня 2016 року судом, відповідно до ст. 55 КАС України, замінено відповідача - Реєстраційну службу Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області - на його правонаступника - Ямпільську районну державну адміністрацію Вінницької області в особі відділу державної реєстрації ( далі - відповідач ).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву за вх. №17182 від 16.08.2016 року про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву за вх. №16668 від 10.08.2016 року про розгляд справи без його участі.

Треті особи 1 та 2 в судове засідання також не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином, що підтверджується наявними в справі доказами.

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу в письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи те, що від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, та немає необхідності заслухати свідка чи експерта у справі, суд, відповідно до вказаної частини 6 статті 128 КАС України, прийняв рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, з"ясувавши на засадах всебічного, повного та об"єктивного розгляду всі обставини справи, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником земельних ділянок, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 1,8637 га та кадастровий номер НОМЕР_2, площею 1,8637 га, які розташовані на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, що раніше належали померлій ОСОБА_2 на підставі державних актів на право власності на земельні ділянку серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4, виданих Ямпільською РДА 11.10.2006 (а.с. 10, 19).

Перехід права власності від померлої ОСОБА_2 до її племінника ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 14.08.2013 приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу, та зареєстрованим в реєстрі за №340 (а.с. 125 ).

04 листопада 2010 року між ПАТ "Продовольча компанія "Поділля" (орендар) та ОСОБА_2 (орендодавець) укладено договори оренди землі строком на 10 років, які 30 грудня 2010 року були зареєстровані у відділі Вінницької регіональної філії ДП "Центр ДЗК" за №59 та за №58, про що також свідчать акти прийому-передачі об'єкта оренди від 31 грудня 2010 року ( а.с. 6-9, 14-17, 21 ). Також, судом встановлено, що вищезазначені договори оренди землі від 04 листопада 2010 року достроково припинені не були ( а.с. 45 - 46 ).

Також, в матеріалах справи містяться акти прийому-передачі об'єктів оренди від 31 грудня 2010 року, які є невід'ємною частиною вищезазначених договорів оренди та підтверджують передачу в користування позивачу двох земельних ділянок площею 1,8637 га кожна ( а.с. 13, 21 ).

Разом з тим, як видно з матеріалів справи, до закінчення терміну дії зазначених вище договорів оренди землі між ОСОБА_1 - спадкоємцем ОСОБА_2 (орендодавець) та ПП "Клембівський сервіс" (орендар) 10 березня 2014 року укладено інші договори оренди землі та відповідно до рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16 березня 2015 року №20005941 та №20005826 державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області проведено державну реєстрацію права оренди земельних ділянок: кадастровий НОМЕР_5 та НОМЕР_6 ( а.с. 129, 145 ).

Також, з отриманої представником позивача інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, встановлено, що право оренди земельних ділянок за кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 площею 1,8637 га кожна, розташованих на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, 16.03.2015 року зареєстровано за ПП "Клембівський сервіс" ( а.с. 22-23 ).

За наведених обставин, позивач вважає протиправною державну реєстрацію права оренди вказаних земельних ділянок, здійснену державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області Богачем О.В. 16.03.2015 року за №20005941 та №20005826, оскільки на час прийняття оскаржуваних рішень належні ОСОБА_1, як спадкоємцю ОСОБА_2, земельні ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 та НОМЕР_2 перебували та перебувають на час розгляду справи в суді в законному користуванні агрофірми ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля" на праві оренди.

Позивач зазначає, що відповідачем протиправно повторно проведено державну реєстрацію іншого речового права ( права оренди ) на одну і ту саму земельну ділянку, що суперечить вимогам земельного законодавства і порушує право позивача на користування земельною ділянкою, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд враховує наступне.

Правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі та їх реєстрацією на час вчинення відповідачем оскаржуваних дій регулювалися Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", Законом України "Про Державний земельний кадастр", Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

В силу приписів ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Статтею 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно з пунктом 8-1 частини другої статті 9 цього Закону під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Як роз'яснила Державна реєстраційна служба України у своєму листі № 2951/05-15-13 від 06 серпня 2013 року "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами", з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01 січня 2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав на таке майно з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Разом із тим, в порушення вимог чинного законодавства відповідач при проведенні державної реєстрації права оренди за договорами оренди землі, що були укладений 10 березня 2014 року між ОСОБА_1 - спадкоємцем ОСОБА_2 (орендодавець) та ПП "Клембівський сервіс", належним чином не перевірив, чи вже зареєстроване право оренди на дані земельні ділянки, внаслідок чого неправомірно здійснив повторну державну реєстрацію права оренди щодо однієї і тієї самої земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям, адже право оренди в них виникло з моменту реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

При цьому суд наголошує на тому, що державна реєстрація права оренди землі на підставі договорів оренди землі з новим орендарем можлива лише після державної реєстрації угод про розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 29 вересня 2015 року в справі № 21-760а/15.

Згідно з частиною 1 статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Підстав для відступлення від правової позиції Верховного Суду України, виходячи з встановлених обставин справи, суд не вбачає.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що державну реєстрацію права оренди земельних ділянок кадастровий номер НОМЕР_1 та НОМЕР_2, здійснену 16 березня 2015 року за №20005941 та №20005826 державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області Богачем О.В., згідно з договорами від 10 березня 2014 року між ОСОБА_1 - спадкоємцем ОСОБА_2 та ПП "Клембівський сервіс" проведено без дотримання вимог чинного законодавства, внаслідок чого істотно порушено законні права та інтереси позивача як правомірного орендаря землі.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд також керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зауважує, що в ході судового розгляду справи позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги щодо визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в той час, як відповідач не довів правомірності прийнятих рішень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятих державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області Богачем О.В. 16 березня 2015 року за №20005941 та №20005826, на підставі договорів оренди землі від 10 березня 2014 року, укладених між ОСОБА_1 - спадкоємцем ОСОБА_2 та ПП "Клембівський сервіс".

Питання про розподіл судових витрат у справі суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якою передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати:

- рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області від 16 березня 2015 року за №20005941 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, на підставі договору оренди землі від 10 березня 2014 року, укладеному між ОСОБА_1 та ПП "Клембівський сервіс";

- рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області від 16 березня 2015 року за №20005826 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, на підставі договору оренди землі від 10 березня 2014 року, укладеному між ОСОБА_1 та ПП "Клембівський сервіс".

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства "Продовольча компанія "Поділля" ( ) понесені судові витрати (судовий збір) в сумі 2756,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя / підпис / Заброцька Людмила Олександрівна

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар