Справа № 754/13583/14-а
Суддя: Мальченко О. В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/649/14
У Х В А Л А

Іменем України

30.09.2014 Суддя Деснянського районного суду міста Києва Мальченко О.В. , розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

15.08.2014 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в особі

представника ОСОБА_2 з вищезазначеним позовом до відповідача та в обґрунтування позову вказує, що він є особою , віднесеною до 1 категорії осіб , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , інвалід 2 групи . На підставі ст.48 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання одноразової компенсації у розмірі 45-ти мінімальних заробітних плат та щорічної допомогу на оздоровлення у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення згідно положень цієї статті повинна виплачуватися громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення, а розмір мінімальної заробітної плати для її обчислення має визначатися на момент виплати . Виплата одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення відповідачем в період з 2000 р. проведена у розмірах , що не відповідають вимогам ст. 48 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , а тому позивач просить :

1. Визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення

Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації щодо застосування ним під час

нарахування/перерахунку ОСОБА_1 одноразової компенсації та

щорічної допомоги на оздоровлення положень Бюджетних законів, а також підзаконних

нормативно-правових актів, якими у порушення та розріз встановлених Конституцією і

Законами України вимог і норм, визначено розміри вказаних компенсаційних виплат для

осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до того, ще й значно менші, ніж

передбачено статтею 48 Закону № 796 для відповідної категорії громадян;

2. Визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Деснянської

районної у м. Києві державної адміністрації щодо нарахування, перерахунку та виплати ним

ОСОБА_1 неотриманих та недоотриманих сум одноразової

компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення, передбачених статтею 48 Закону № 796,

протиправною;

3. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у

м. Києві державної адміністрації зробити нарахування, перерахунок та виплату ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 суму одноразової компенсації,

на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом № 796 у редакції діючих Законів

№ 230/96 від 06 червня 1996 року, № 563 від 25 березня 1999 року, № 2638 від 11 липня

2001 року та пов'язаними із ним Законами, а саме в розмірі 45 (сорока п'яти) мінімальних

заробітних плат, з урахуванням виплаченої суми одноразової компенсації;

4. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у

м. Києві державної адміністрації зробити нарахування, перерахунок та виплату ОСОБА_1, суми щорічної допомоги на оздоровлення, на підставі, у порядку та

розмірах, встановлених Законом № 796 у редакції діючих Законів № 230/96 від 06 червня

1996 року, № 563 від 25 березня 1999 року, № 2638 від 11 липня 2001 року та пов'язаними із

ним Законами, а саме в розмірі 5 (п'яти) мінімальних заробітних плат, за період з 01 серпня

2000 року і до моменту розгляду даної справи, з урахуванням виплачених сум щорічної

допомоги на оздоровлення;

5. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у

м.Києві державної адміністрації в подальшому нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі не нижчому 5 (п'яти)

мінімальних заробітних плат, в порядку та на умовах, визначених Законом № 796 у редакції

діючих Законів № 230/96 від 06 червня 1996 року, № 563 від 25 березня 1999 року, № 2638

від 11 липня 2001 року та пов'язаними із ним Законами;

6. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації у порядку негайного виконання, передбаченого статтею 256 КАС України, на користь ОСОБА_1 суму боргу за компенсаційними виплатами, що виник за весь період порушення та невиконання Відповідачем вимог Конституції та Законів України щодо визначення, нарахування та перерахунку соціальних гарантій Позивача, передбачених статтею 48 Закону № 796.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення, в яких зазначав , що нарахування позивачу сум щорічної допомоги на оздоровлення проводилось з дотриманням вимог ст.48 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та порядку застосування зазначеного Закону , який визначається Кабінетом Міністрів України . Нарахування та виплата позивачу одноразової компенсації відповідачем не здійснювалась , оскільки позивач на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації перебуває з 01.08. 2000 р. , а первинно 2 група інвалідності позивачу встановлена у 1997 р. Одночасно вказав про те , що позивачем пропущені строки звернення до адміністративного суду визначені ст.ст. 99,100 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Ухвалою суду від 30.09.2014 р. позовні вимоги в частині перерахунку розміру щорічної допомоги на оздоровлення за період з 01.08.2000 р. по 15.02.2014 р. - залишені без розгляду .

Дослідивши матеріали справи , оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного .

Судом встановлено, що позивач є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, 2-ї групи інвалідності та перебуває з 01.08.2000 р. на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації по отриманню компенсаційних виплат .

01.04.2014 р. відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення , посилаючись на те , що нарахування та виплата такої допомоги проводиться у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України відповідно до ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду , встановленого цим Кодексом або іншими законами . Для звернення до адміністративного суду за захистом прав , свобод та інтересів особи встановлюється 6-ти місячний строк , який , якщо не встановлено інше , обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав , свобод чи інтересів .

Згідно з ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особою, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач не просить поновити строк звернення до суду та посилається на Віденську конвенцію про цивільну відповідальність за ядерну шкоду, яка передбачає строк позовної давності за вимогами про відшкодування ядерної шкоди, завданої здоров'ю, в тридцять років.

Вищезазначеною Конвенцією передбачено, що права на відшкодування за цією Конвенцією втрачають силу, якщо позов не подано протягом десяти років з дня ядерного інциденту. Окрім того вищезазначена Конвенція передбачає відповідальність та відшкодування за заподіяний ядерний інцидент з боку оператора - особи, призначеної або визнаної відповідальною державою в якості оператора ядерної установки.

З огляду на те, що відповідач жодним чином не відповідає критеріям оператора ядерної установки, встановленим Віденською конвенцією про цивільну відповідальність за ядерну шкоду, її застосування у вищезазначеній справі є неможливим.

З вищезазначеним позовом до суду позивач звернувся 15.08.2014 р.

Отже , позовні вимоги в частині визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за період з 01.08.2000 р. по 15.02.2014 р .- підлягають залишенню без розгляду .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 6-9, 69-71, 99, 100, 158-163, 167 КАС

України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації в частині визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за період з 01.08.2000 р. по 15.02.2014 р - залишити без розгляду .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 5-ти днів з дня отримання її копії .

Суддя : .