Справа № 813/5068/15
Суддя: Радченко Е. А.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 813/5068/15
пр.№ 2-а/464/256/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2016 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до Сихівського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_1, про скасування постанови в частині накладення арешту,

В С Т А Н О В И В:

02.09.2015 року ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Сихівського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції. Позов мотивований тим, що 15.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, в забезпечення якого було укладено іпотечний договір, предметом іпотеки є квартира за адресою: АДРЕСА_1 За договором від 28.11.2012 року ВАТ «Сведбанк» передало ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» право вимоги заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. 19.08.2015 року стало відомо, що 14.05.2010 року Сихівським відділом ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 19209858, якою накладено арешт на квартиру, що є предметом іпотеки. Оскільки ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» просить скасувати постанову державного виконавця від 14.05.2010 року про відкриття виконавчого провадження в частині накладення арешту на квартиру та зобов'язати державного виконавця звільнити квартиру з-під арешту.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06.06.2016 року адміністративну справу за позовом ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» до Сихівського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції передано на розгляд Сихівського районного суду м. Львова.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши клопотання про розгляд позову без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду позові відповідач повідомлений належним чином.

Третя особа в судове засідання не з'явився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідача, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

15.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримав від банку кредит в розмірі 77000 доларів США на строк до 14.08.2038 року за умови сплати 12,5% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 15.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_1 передав ВАТ «Сведбанк» в якості забезпечення виконання зобов'язань належну на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1

15.08.2008 року вищезазначений іпотечний договір було внесено в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Тобто, з 15.08.2008 року ВАТ «Сведбанк» отримав першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

В той же час, 14.05.2010 року державним виконавцем Сихівського відділу ДВС винесено постанову № 19209858 Про відкриття виконавчого провадження, якою накладено арешт на квартиру, що є предметом іпотеки.

28.11.2012 року на підставі договору факторингу ПАТ «Сведбанк» передало ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» право вимоги заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, тому не погоджується з накладенням арешту на квартиру, що є предметом іпотеки.

Вирішуючи позов суд виходить з наступного.

В ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що звернення стягнення на майно боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

При цьому, за вимогами ч. 3 ст. 54 Закону для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто: у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

В свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 5 ст. 3 Закону іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зобов'язання за кредитним договором від 15.08.2008 року на теперішній час не припинилося та іпотечний договір продовжує свою дію.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

За вимогами ч. 7 ст. 3 Закону пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до ст. 129 Конституції України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Представник відповідача доказів правомірності накладення арешту на квартиру, що є предметом іпотеки, суду не надав.

Судом встановлено, що арешт на майно, яке є предметом іпотеки, накладено державним виконавцем після передачі цього майна в іпотеку, що порушує право іпотекодержателя.

Зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач, як обтяжував з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того х нерухомого майна.

Враховуючи відсутність у Сихівського відділу ДВС правових підстав для накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 25.08.2015 року. Оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає присудженню на його користь в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. ст.ст. 6, 8, 9, 11, 69, 71, 86, 158-163, 167, 181 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до Сихівського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про скасування постанови в частині накладення арешту - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 14 травня 2010 року про відкриття виконавчого провадження № 19209858 в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати Сихівський відділ державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області (ідентифікаційний код юридичної особи 35009295) звільнити квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки на підставі іпотечного договору від 15 серпня 2008 року, з-під арешту, накладеного 14 травня 2010 року державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сихівського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя :