Справа № 802/1108/16-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 вересня 2016 р. Справа № 802/1108/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:селянського (фермерського) господарства "Конкурент"

до: державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області

про:скасування актів

ВСТАНОВИВ:

01.08.2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - селянське (фермерське) господарство "Конкурент" (далі - СФГ "Конкурент") з адміністративним позовом до відповідача - державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області. У позовній заяві позивач просить визнати недійсним та скасувати акт обстеження земельної ділянки №16/16 від 01.07.2016 року та акт перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства № 06/16 від 01.07.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.07.2016 року на адресу СФГ "Конкурент" надійшов лист від державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області разом із актом обстеження земельної ділянки № 16/16 від 01.07.2016 року та актом перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства № 09/16 від 01.07.2016 року.

Водночас позивач зазначив, що зміст вказаних актів є незрозумілим, оскільки вони написані від руки нерозбірливим почерком, що позбавляє можливості їх прочитання, ознайомлення та аналізу.

Крім того, позивач наголосив, що відповідно до ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно - розпорядної документації. Вимоги до оформлення документів", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року №55, встановлені обов'язкові вимоги до організаційно-розпорядчих документів - постанов, розпоряджень, наказів, положень, рішень, протоколів, актів, листів тощо, створюваних в результаті діяльності органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власної (розділ І ДСТУ).

Згідно п. 5.21 ДСТУ 4163-2003, текст документа містить інформацію, заради фіксування якої було створено документ. Текст документа повинен буї викладений стисло, грамотно, зрозуміло, без повторів та вживання слів і зворотів, які не несуть смислового навантаження.

Відтак, як вказав позивач, отримані ним акти є незрозумілими, оскільки написані нерозбірливим почерком, тому підлягають визнанню недійсними.

07.09.2016 року за вх. № 18736 на адресу суду від державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області надійшли письмові заперечення на заявлений адміністративний позов.

Так, відповідач у наданих запереченнях вказав, що державною інспекцією сільського господарства у Вінницькій області на виконання ухвали Погребищенського районного суду від 19.04.2016 року, листа Погребищенського відділу поліції від 26.04.2016 року № 2613/22/09-2016 року про надання дозволу на проведення перевірки у кримінальному провадженні № 0000027 від 08.04.2016 року, відповідно до наказу Інспекції від 13.06.2016 року № 157, було запроваджено та проведено позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства СФГ "Конкурент" при використанні земель запасу на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

В ході проведення перевірки встановлено, що СФГ «Конкурент» в особі голови ОСОБА_2 використовує земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення на території Педосівської сільської ради Погребищенського району за межами населеного пункту села Педоси загальною площею 21,6159 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме вирощування сільськогосподарської культури - озимої пшениці.

Дана земельна ділянка загальною площею 21,6159 га, в тому числі: 10,1320 га (рілля), 11,4839 га (пасовище) використовується СФГ "Конкурент" за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про їх передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо таких земельних ділянок, що є порушенням вимог ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

За результатами позапланової перевірки СФГ "Конкурент" складено акт перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства та акт обстеження земельної ділянки, від отримання яких директор селянського (фермерського) господарства ОСОБА_2 відмовився, тому їх було надіслано рекомендованим листом на адресу позивача.

Крім того, відповідач зазначив, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог чинного законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта. Зважаючи на вказане, відповідач у задоволені позову просив відмовити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила адміністративний позов задовольнити. Додатково вказала, що єдиною підставою позову про скасування акту обстеження земельної ділянки № 16/16 від 01.07.2016 року та акту перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства № 06/16 від 01.07.2016 року є їх незрозумілість, викладення нерозбірливим почерком, що позбавляє можливості ознайомлення із їх змістом.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 29).

Відповідно до ч. 4 статті 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші докази, які містяться у матеріалах адміністративної справи, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області від 13.06.2016 року № 157, на виконання ухвали Погребищенського районного суду від 19.04.2016 року, листа Погребищенського відділу поліції від 26.04.2016 року № 2613/22/09-2016 року про надання дозволу на проведення перевірки у кримінальному провадженні № 0000027 від 08.04.2016 року, відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства СФГ "Конкурент" при використанні земель запасу на території Педосівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

За результатами позапланової перевірки СФГ "Конкурент" складено акт обстеження земельної ділянки №16/16 від 01.07.2016 року та акт перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства № 06/16 від 01.07.2016 року.

В ході проведення перевірки, контролюючим органом встановлено, та задокументовано у вказаних вище актах, що СФГ «Конкурент» в особі голови ОСОБА_2 використовує земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення на території Педосівської сільської ради Погребищенського району за межами населеного пункту села Педоси загальною площею 21,6159 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме вирощування сільськогосподарської культури - озимої пшениці.

Дана земельна ділянка загальною площею 21,6159 га, в тому числі: 10,1320 га (рілля), 11,4839 га (пасовище) використовується СФГ "Конкурент" за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про їх передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо таких земельних ділянок, що є порушенням вимог ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Позивач, вважаючи, що акт обстеження земельної ділянки №16/16 від 01.07.2016 року та акт перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства № 06/16 від 01.07.2016 року є нечіткими та незрозумілими, у зв'язку із чим неможливо ознайомитися з їх змістом, звернувся із позовом до суду з метою їх скасування.

Надаючи оцінку формі акту обстеження земельної ділянки №16/16 від 01.07.2016 року, суд звертає увагу на таке.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 року № 132 "Про затвердження Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства", що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.03.2013 року за № 412/22944, в Додатку 4 затверджено типову форму акту обстеження земельної ділянки.

Перевіривши наявність всіх обов'язкових реквізитів акту обстеження земельної ділянки №16/16 від 01.07.2016 року, суд дійшов висновку, що такий повністю відповідає встановленій наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 року № 132 формі.

Надаючи оцінку формі акту перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства № 06/16 від 01.07.2016 року, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 16.08.2013 року №503 "Про затвердження Переліку питань та уніфікованої форми акта перевірки для здійснення Державною інспекцією сільського господарства України та її територіальними органами планових заходів державного нагляду (контролю)", що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.08.2013 року за № 1459/23991, затверджено уніфіковану форму акта перевірки дотримання субєктами господарювання вимог законодавства.

Перевіривши наявність всіх обов'язкових реквізитів акту перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства № 06/16 від 01.07.2016 року, суд дійшов висновку, що такий повністю відповідає встановленій наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 16.08.2013 року №503 формі.

Крім того, акт обстеження земельної ділянки №16/16 від 01.07.2016 року та акт перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства № 06/16 від 01.07.2016 року оглянуто та повністю оголошено в судовому засіданні. Разом з ти, будь - яких недоліків змісту (неясність, нечіткість, незрозумілість) вказаних документів не виявлено.

Водночас, надаючи правову оцінку правовідносинам у яких виник спір, суд враховує, що відповідно до п.1.1 Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства від 25.02.2013 року (далі - Порядок), державний нагляд (контроль) з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства здійснюється державною інспекцією сільського господарства України та її територіальними органами.

Пунктом 5.3 вказаного Порядку визначено, що за результатами здійснення планових та позапланових заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, державні інспектори складають акт перевірки згідно з уніфікованою формою акта перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства.

Акт за своєю правовою природою - це службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення земельного законодавства.

У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є рішенням субєкта владних повноважень, так як безпосередньо не спричиняє виникнення зміну чи припинення прав та обовязків осіб, інтересів яких він стосується.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України, в рішенні від 24.09.2013 року (справа за позовом ВАТ «Енергопостачальна компанія «Миколаївобленерго» до державної екологічної інспекції в Миколаївській області про визнання дій протиправними). Зокрема, Верховний Суд України дійшов правового висновку, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта (в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, або у випадку можливого використання такого акта, як доказу вчинення правопорушення при розгляді відповідного спору.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Виходячи із завдань Кодексу адміністративного судочинства України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист права чи інтересу юридичної особи може бути здійснений лише за умови встановлення факту їх порушення.

Натомість, позивач звернувшись із позовом про визнання недійсним акту обстеження земельної ділянки № 16/16 від 01.07.2016 року та акту перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства № 06/16 від 01.07.2016 року залишив поза увагою, що сам акт не встановлює відповідальності для особи, яка допустила недоліки чи порушення, встановлені під час проведення перевірки та не породжує правових наслідків для позивача. Тому, правомірність акту не може бути предметом судового розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, суд звертає увагу, що задокументовані оскаржуваними актами порушення можуть бути підставою для прийняття відповідачем певних рішень. Тому оцінка обставинам, які викладені у ОСОБА_1 перевірки (в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв'язку із їх необґрунтованістю. Крім того, позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки у позові висловлено вимогу про скасування акту обстеження земельної ділянки №16/16 від 01.07.2016 року та акту перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства № 06/16 від 01.07.2016 року, які не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, та за своєю правовою природою не можуть спричинити порушення прав та законних інтересів позивача у справі Тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та враховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, судові витрати згідно положень статті 94 КАС України позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні вимог адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович