Справа № 810/2195/16
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

07 вересня 2016 року 810/2195/16

Київський окружний адміністративний суд в складі головуючого - судді Щавінського В.Р. при секретарі судового засідання Сіренко Ю.П., за участю представника позивача, представника відповідача розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України про скасування рішення Державної прикордонної служби України про заборону в'їзду в Україну № 201/003 від 29.09.2015 терміном на три роки громадянину Саудівської Аравії ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Окремого контрольно - пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України про скасування рішення Державної прикордонної служби України про заборону в'їзду в Україну № 201/203 від 29.09.2015.

Частиною 1 ст. 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Окремим контрольно-пропускним пунктом "Київ" 29.09.2015 було відмовлено у в'їзді в Україну громадянину Саудівської Аравії ОСОБА_1 терміном на три роки, про що відповідачем було здійснено відмітку у закордонному паспорті позивача № 201/003 від 29.09.2015.

Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" рішення про заборону в'їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону.

За правилами ч. 1 ст. 14 Закону України "Про прикордонний контроль" іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в'їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв'язку з відсутністю документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв'язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Згідно з приписами Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.12.2011 №946 у разі наявності підстав для прийняття рішення про заборону в'їзду в Україну в пункті пропуску старшим прикордонних нарядів у пункті пропуску або у разі затримання особи за незаконне перетинання державного кордону поза пунктами пропуску старшим зміни прикордонних нарядів (далі - старший зміни) складається довідка. Підготовлені довідка та два примірники постанови (далі - матеріали) невідкладно надсилаються начальнику зміни оперативно-чергової служби центру управління службою органу охорони державного кордону (далі - начальник зміни) для доповіді начальнику органу охорони державного кордону або його першому заступнику (далі - уповноважена посадова особа) для прийняття рішення

Після отримання в установленому порядку від начальника зміни інформації про прийняте уповноваженою посадовою особою рішення старший зміни: оголошує рішення органу охорони державного кордону, мовою якою володіє іноземець; проставляє у паспортному документі іноземця відмітку "Заборонено в'їзд в Україну терміном на...", засвідчує її підписом та печаткою (додаток 4); записує рішення про заборону в'їзду в Україну до журналу обліку іноземців, яким заборонено в'їзд в Україну.

З огляну на викладене, суд приходить до висновку, що позивачу було відомо про прийняття оскаржуваного рішення саме 29.09.2015 при спробі перетнути кордон України. Поряд з цим, до суду позивач звернувся 22.06.2016, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Київського окружного адміністративного суду за вх. № 2197/16.

Таким чином, позивач звернувся до суду поза межами строку встановленого статтею 99 КАС України.

При цьому слід зазначити, що ані Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ані Закон України "Про прикордонний контроль", ані Інструкція про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затверджена Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.12.2011 №946, не містять спеціальних строків зврнення до суду, а лише передбачають право оскаржити рішення посадової особи Державної прикордонної служби України згідно із Законом України "Про звернення громадян" або до суду.

Позивач суду не надав доказів оскарження рішення Державної прикордонної служби України про заборону в'їзду в Україну № 201/203 від 29.09.2015 в порядку приписів Закону України "Про звернення громадян". При цьому, заява ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 містить запит на отримання інформації, а не скаргу на прийняте рішення. Також слід зазначити, що право оскаржити рішення посадових осіб Державної прикордонної служби України в порядку Закону України "Про звернення громадян" не є досудовим врегулюванням спору в розумінні ч. 4 ст. 99 КАС України.

Суд звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Отже, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наявних у матеріалах позовної заяви, із того чи мав заявник за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справи "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.80, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21.02.75).

Враховуючи те, що представником позивача не наведено обставин, які є об'єктивно непереборними для своєчасного звернення до суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Крім цього судом встановлено, що 22.06.2016 р. до Київського окружного адміністративного суду вже надходив аналогічний адміністративний позов ОСОБА_1 до Окремого контрольно - пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України про скасування рішення Державної прикордонної служби України про заборону в'їзду в Україну № 201/203 від 29.09.2015.

Київський окружний адміністративний суд своєю ухвалою від 29.06.2016 р. позовну заяву залишив без розгляду у зв'язку з пропущеним позивачем строку звернення до суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2016 р. залишено без змін ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 р.

Як вбачається з матеріалів справи, з вказаним позовом позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду 08.07.2016 р. (тобто через 16 днів) після подання первісного позову, який вже був залишений без розгляду судом через пропуск строку звернення до суду, що також свідчить, що строк звернення позивачем з вказаним позовом також пропущено.

Частиною 1 ст. 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

За наведених обставин позовна заява позивача підлягає залишенню без розгляду як така, що подана після закінчення встановлених законом строків її подачі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 99, 100, 106, 107, 160, 165 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України про скасування рішення Державної прикордонної служби України про заборону в'їзду в Україну № 201/003 від 29.09.2015 терміном на три роки громадянину Саудівської Аравії ОСОБА_1,- залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Щавінський В.Р.