Справа № 524/2935/16-а
Суддя: Савічев В. О.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/2935/16-а
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2016 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді - Савічева В.О. за участю секретаря - Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

26.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області з адміністративною позовною заявою. Просив суд ухвалити постанову, якою визнати протиправними дії ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області по виплаті у 2016 році позивачу, як інваліду війни II групи, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у зменшеному розмірі. Зобов'язати ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області здійснити дії по перерахунку виплаченої йому у 2016 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, виходячи з передбаченого ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розміру восьми мінімальних пенсій за віком. Здійснити дії по виплаті незаконно недоплаченої позивачу у 2016 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у встановленому законом розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично проведених виплат. Допустити негайне виконання судового рішення. Зобов'язати відповідача в порядку ч. 1 ст. 267 КАС України подати до суду звіт про виконання судового рішення. Постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 23.05.2016 року по справі № 524/2935/16-а позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік у меншому розмірі ніж передбачено частиною 5 статті 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зобов'язано ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік у розмірі, передбаченому ч.5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тобто у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» , та з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язано ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області надати до суду звіт про виконання судового рішення на протязі одного місяця від дати набрання судовим рішенням законної сили. Допущено до негайного виконання постанову суду.

24.08.2016 року до Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області надійшло клопотання ОСОБА_1Г про накладення штрафу на начальника ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області ОСОБА_3, як керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 23.05.2016 року по справі № 524/2935/16-а.

В обгрунтування клопотання позивач зазначає, що до цього часу судове рішення не виконано ні в частині негайного виконання ні в цілому, після набрання судовим рішенням законної сили, а до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області не надано звіт про виконання судового рішення на протязі одного місяця від дати набрання судовим рішенням законної сили.

Цей юридичний факт підтверджується постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 від 21.06.2016 року про накладення на боржника ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області за невиконання рішення суду штрафу в розмірі 680,00 грн., а також постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 від 30.06.2016 року про накладення на боржника ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області за повторне невиконання рішення суду штрафу в розмірі 1360,00 грн.

Вищезазначені постанови набрали законної сили.

Статтями 124 Конституції України та ч.2,3 ст.ст. 14, 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов'язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06// Єдиний державний реєстр судових рішень № - 263872).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про слухання справи, щодо розгляду клопотання, у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, письмові заперечення щодо поданого клопотання до суду не надходили. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, вважає, що клопотання ОСОБА_1Г про накладення штрафу на начальника ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області ОСОБА_3, як керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 23.05.2016 року по справі № 524/2935/16-а, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України. Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно ч. 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Згідно з ч. 1, 2 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена. Частинами 2, 3 ст.14 КАС України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ст. 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватись в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

За приписами ст. 257 КАС України примусове виконання судових рішень адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконання судового рішення є завершальна стадія судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. № 2453-VI судові рішення, шо набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 163 КАС України у резолютивній частині постанови суд може встановити строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

Відповідно до ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк, звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від 10 до 30 мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25 грудня 2015 року № 928-VІІІ, встановлено з 01 травня 2016 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 1450 гривень.

Згідно ч.4 ст. 267 КАС України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Згідно ч.5 ст. 267 КАС України питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Згідно ч.6 ст. 267 КАС України суддя за клопотанням органу чи посадової особи, відповідальних за виконання постанови, на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу на користь Державного бюджету України за невиконання або неналежне виконання постанови на суму штрафу, який було накладено за ці ж дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження. Враховуючи те, що відповідного клопотання до суду не надійшло, підстави для зменшення розміру штрафу на користь Державного бюджету України відсутні.

Згідно ч.7 ст. 267 КАС України ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції. Відсутність в ухвалі про накладення штрафу певних персональних даних боржника, при наявності іншої інформації, яка ідентифікує боржника, не може бути підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Верховний Суд України у постановах судової палати у цивільних справах Верховного ОСОБА_1 України від 21.05.2014 у справі № 6-45цс14 та від 25.06.2014 у справі № 6-62цс14 розтлумачив, що «вимоги до змісту виконавчого листа встановлені ч. 1 ст. 18 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-ХІV «Про виконавче провадження», якою передбачено, що у виконавчому листі потрібно зазначати індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом із тим відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-ХІV «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну».

З цього Верховним Судом України зроблено висновок про те, що відсутність у виконавчому документі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Правовий висновок Верховного ОСОБА_1 України є обовязковим для виконання всіма субєктами владних повноважень, у т.ч. органами ДВС, та судами нижчих інстанцій при застосуванні вказаних норм права (ст. 11128 ГПК України, ст. 3607ЦПК України, ст. 244-2 КАС України, ст. 458 КПК України в редакціях, визначених Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд»).

Таким чином державний виконавець зобовязаний розпочати виконання рішення суду/виконавчого документа, у звязку з тим, що інформація, що міститься у ньому, є достатньою для проведення першочергових заходів. В подальшому державний виконавець має право самостійно встановити ідентифікаційний код/номер боржника та інші персональні дані боржника і, одночасно, зобовязаний це зробити відповідно до вимог ст.ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.8 ст. 267 КАС України сплата штрафу не звільняє від обов'язку виконати постанову суду і подати звіт про її виконання. Повторне невиконання цього обов'язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 23.05.2016 року по справі № 524/2935/16-а зобов'язано ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області як суб'єкта владних повноважень подати протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення.

Відповідач, ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, не виконав постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 23.05.2016 року по справі № 524/2935/16-а, не подав до суду звіт про виконання судового рішення, не повідомив суд про наявність поважних причин, які унеможливлювають виконання судового рішення та не надав доказів наявності поважних причин для невиконання судового рішення. Таким чином, керуючись положеннями ч.2 та 4 ст. 267 КАС України, суд дійшов до висновку про задоволення клопотання позивача та необхідність накласти на начальника ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як керівника державного органу субєкта владних повноважень, за неподання звіту про виконання постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23 травня 2016 року по справі №524/2935/16-а, штраф у розмірі десяти мінімальних заробітних плат 14500 гривень (чотирнадцять тисяч пятсот гривень) шляхом стягнення з начальника ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 7250 гривень (сім тисяч двісті пятдесят гривень) та стягнення з начальника ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Державного бюджету України 7250 гривень (сім тисяч двісті пятдесят гривень).

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Керуючись ст. 160, 167, 267 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити. Накласти на начальника ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як керівника державного органу субєкта владних повноважень, за неподання звіту про виконання постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23 травня 2016 року по справі №524/2935/16-а, штраф у розмірі десяти мінімальних заробітних плат 14500 гривень (чотирнадцять тисяч пятсот гривень) шляхом стягнення з начальника ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; мешкає: 39631, м.Кременчук Полтавської області, провулок О.Кошевого, будинок 9, блок «Б» кв.36) 7250 гривень (сім тисяч двісті пятдесят гривень) та стягнення з начальника ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Державного бюджету України 7250 гривень (сім тисяч двісті пятдесят гривень).

Встановити ОСОБА_2 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області новий строк подання звіту про виконання постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23.05.2016 року по справі №524/2935/16-а протягом 15 днів, з дня набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: