Справа № 803/886/15-а
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 р. Справа № 876/6921/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія "Аветра" на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія "Аветра" до Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА :

ТзОВ "Нафтова компанія "Аветра" 08.05.2015року звернулося в суд з адміністративним позовом до Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 квітня 2015 року №000493313.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівниками Рожищенського відділення Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності декларації з акцизного податку за результатом, якої складено акт від 24 березня 2015 року №556/15/39274438.

У вказаному акті встановлено порушення статей 213-216 Податкового кодексу України та Наказу Міністерства фінансів України №14 від 23 січня 2015 року "Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку" в результаті чого підприємством занижено акцизний податок, який підлягає сплаті до бюджету за січень 2015 року в сумі 3 914,26 грн. Цей висновок мотивований тим, що підприємство через АЗС здійснює роздрібну торгівлю нафтопродуктами кінцевому споживачу, а тому такі операції є об'єктом оподаткування акцизним податком відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України. Натомість підприємство реалізувало частину нафтопродуктів без сплати такого акцизного податку.

На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 23 квітня 2015 року №000493313 яким збільшено основне зобов'язання з акцизного податку на 880,00 грн та за штрафними санкціями на 220,00 грн . З таким висновком ТзОВ "НК "Аветра" не погоджується з тих підстав, що підприємство частину нафтопродуктів реалізовує оптом (для комерційного призначення) за паливними картами, а тому такі операції неможливо вважати реалізацією в роздріб з використанням реєстраторів розрахункових операцій.

З наведених підстав вважають висновки податкового органу необґрунтованими та просять суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23 квітня 2015 року №000493313.

Оскаржуваною постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 року - в задоволені позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, тим, що з окремими суб'єктами господарювання укладають договори купівлі-продажу нафтопродуктів, підприємство видає покупцям паливні картки (талони), а ті в свою чергу заправляються на АЗС за цими документами. При заправці операція проводиться через РРО, однак представник ТзОВ "НК "Аветра" не вважає це роздрібним відпуском нафтопродуктів, оскільки готівка за них не отримується, а знімається баланс з паливної картки (погашається талон). З наведених підстав вважає, що такі операції не є об'єктом оподаткування акцизним податком.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що оскільки будь-які операції Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія "Аветра" з реалізації нафтопродуктів через мережу автозаправних станцій в незалежності від форми розрахунків є роздрібною торгівлею підакцизними товарами кінцевим споживачам та, відповідно, об'єктом оподаткування акцизним податком, тому висновки Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, які наведені у акті камеральної перевірки від 24 березня 2015 року №556/15/39274438 є обґрунтованими, а винесене на підставі цього акту податкове повідомлення-рішення від 23 квітня 2015 року №000493313 є правомірним. З цих підстав у задоволенні позову слід відмовити.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що Рожищенським відділенням Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності декларації з акцизного податку за результатом якої складено акт від 24 березня 2015 року №556/15/39274438 .

У вказаному акті встановлено порушення статей 213-216 Податкового кодексу України та Наказу Міністерства фінансів України №14 від 23 січня 2015 року "Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку" в результаті чого підприємством занижено акцизний податок, який підлягає сплаті до бюджету за січень 2015 року в сумі 3 914,26 грн . Цей висновок мотивований тим, що підприємство через АЗС здійснює роздрібну торгівлю нафтопродуктами кінцевому споживачу, а тому такі операції є об'єктом оподаткування акцизним податку відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України. Натомість підприємство реалізувало частину нафтопродуктів без сплати акцизного податку. Не погоджуючись з висновками перевіряючого позивач подав заперечення на акт перевірки від 02 квітня 2015 року №38 в яких зазначив, що ТзОВ "НК "Аветра" через мережу АЗС здійснює не тільки роздрібну торгівлю нафтопродуктами, але й оптову торгівлю. Також підприємство для розрахунку використовує талони та паливні картки, які не можливо вважати розрахунками через РРО . На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 23 квітня 2015 року №000493313 яким збільшено основне зобов'язання з акцизного податку на 880,00 грн та за штрафними санкціями на 220,00 грн .

Надаючи правову оцінку спірному рішенню, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини виникли з приводу реалізації через мережу автозаправних станцій нафтопродуктів та сплати акцизного податку, а тому врегульовані Податковим кодексом України та Правилами роздрібної торгівлі нафтопродуктами, які затверджені постановою КМ України від 20 грудня 1997 року №1442.

Відповідно до підпункту 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України, платниками акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Аналогічно, у підпункті 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України визначено, що об'єктами оподаткування є операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Вказані норми податкового законодавства кореспондуються з підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

З аналізу вищенаведених норми матеріального права слідує, що об'єктом оподаткування акцизним податком є будь-які операції з роздрібної реалізації нафтопродуктів кінцевим споживачам, при цьому в незалежності від форми розрахунків. Разом з тим, саме по собі визначення "кінцевий споживач", на думку суду, презюмує, що придбані нафтопродукти будуть використані покупцем для власного споживання, а не будуть в подальшому реалізовані іншим особам, тобто використані в комерційних цілях.

Постановою КМ України від 20 грудня 1997 року №1442 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджені. У пункті 2 Правил зазначено, що роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу автозаправних станцій (АЗС), що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів. Продаж нафтопродуктів (крім бензину, дизельного палива, скрапленого вуглеводневого газу) у дрібній розфасовці здійснюється також через спеціалізовані магазини, що продають товари господарського вжитку (спеціалізовані магазини). Пунктами 34 та 35 цих Правил встановлено, що заправка автомобілів та інших транспортних засобів населенню провадиться оператором АЗС через паливо-, масло- та газороздавальні колонки. Дозволяється також відпускати нафтопродукти (крім скрапленого вуглеводневого газу) в тару споживача (металеві каністри). Заправка автотранспортних засобів провадиться за допомогою оператора АЗС або водієм самостійно під наглядом оператора. Отже, законодавець визначив, що через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів, а не оптовий, оскільки відпуск пального відбувається через паливо-, масло- та газороздавальні колонки кінцевому споживачу. Тобто, на думку суду, за своїм функціональним призначенням мережа автозаправних станцій використовується саме для роздрібної торгівлі нафтопродуктами, тобто реалізації для кінцевого споживача. Враховуючи специфіку зберігання, перевезення та реалізації нафтопродуктів оптова торгівля ними можлива лише через відповідні нафтобази, а не через АЗС. В розглядуваному випадку Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія "Аветра" реалізує нафтопродукти через мережу АЗС, тобто здійснює їх роздрібний продаж кінцевому споживачу. Представник підприємства у судовому засіданні визнала, що всі нафтопродукти відпускаються саме кінцевим споживачам, які в подальшому не реалізовують їх, а використовують для власного споживання. Відтак на переконання суду, вказані операції є об'єктом оподаткування акцизним податком у розмірі 5%.

В судовому засіданні представник ТзОВ "НК "Аветра" надавала суду копії договорів купівлі-продажу на придбання нафтопродуктів, які укладалися з суб'єктами господарювання, а також первинні документи складені на їх виконання (видаткові накладні, платіжні доручення). Однак вказані документи не взяті судом до уваги та не були долучені до матеріалів справи оскільки вони не були належним чином засвідчені, а також не впливають на правомірність висновків податкового органу. Також представник позивача вказувала, що суб'єкти підприємництва на автозаправних станціях (АЗС) розраховуються за паливо талонами та паливними картками (в тому числі смарт-картами), виданими на підставі договорів купівлі-продажу нафтопродуктів, за якими придбавається оптова партія товару. Відтак, позивач стверджує про те, що при отриманні товару на АЗС за талонами та паливними картками роздрібна торгівля підакцизним товаром не відбувається.

Однак, такі твердження ТзОВ "НК "Аветра" спростовуються наступним.

Відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Згідно з розділом 3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20.05.2008 року №281/171/578/155:

Талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому. Платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг.

Смарт-картка (паливна картка) є платіжною карткою із вмонтованим мікроконтролером як носієм та обробником інформації, потрібної для ініціювання переказу коштів та виконання службових операцій (п. 2.1 розділу 2 Правил Національної системи масових електронних платежів, затверджених постановою банку України від 10.12.2004 року №620). Пункт 10 Правил № 1442 визначає, що розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку. Тобто, законодавством чітко визначено можливість розрахунку за придбані у роздріб нафтопродукти як у готівковій формі, так і з використанням талонів, платіжних карток та смарт-карток (паливних карток).

При цьому суд не бере до уваги твердження представника ТзОВ "НК "Аветра", що розрахунок за нафтопродукти в окремих випадках здійснюється паливними картами чи талонами, оскільки у пункті 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України чітко визначено, що роздрібною реалізацією нафтопродуктів вважаються будь-які операції в незалежності від форми розрахунків.

Суд наголошує, що за змістом розділу VI Податкового кодексу України, "Акцизний податок", будь-яка операція з реалізації кінцевому споживачу підакцизних товарів (алкоголю, тютюну, нафтопродуктів тощо) є об'єктом оподаткування цим податком. Довільне трактування позивачем норм законодавства та реалізація частини нафтопродуктів кінцевому споживачу без сплати акцизного податку є недопустимим та суперечить основним засадам податкового законодавства. Підсумовуючи все вищевикладене суд дійшов висновку, що висновки Ківерцівської ОДПІ, які наведені у акті камеральної перевірки від 24 березня 2015 року №556/15/39274438 є обґрунтованими, а винесене на підставі цього акту податкове повідомлення-рішення від 23 квітня 2015 року №000493313 є правомірним.

Оцінивши податкове повідомлення-рішення від 23 квітня 2015 року №000493313 на предмет відповідності частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що воно винесене на підставі, що передбачена Конституцією та Податковим кодексом України, а також обґрунтовано.

Так, як будь-які операції ТзОВ "Нафтова компанія "Аветра" з реалізації нафтопродуктів через мережу автозаправних станцій в незалежності від форми розрахунків є роздрібною торгівлею підакцизними товарами кінцевим споживачам та, відповідно, об'єктом оподаткування акцизним податком, тому висновки Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, які наведені у акті камеральної перевірки від 24 березня 2015 року №556/15/39274438 є обґрунтованими, а винесене на підставі цього акту податкове повідомлення-рішення від 23 квітня 2015 року №000493313 є правомірним. З цих підстав у задоволенні позову слід відмовити. За правилами частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір", під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Ставка судового збору у даній справі з позовної вимоги майнового характеру становила 1,5 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 1 827,00 грн. Позивач при поданні позову сплатив 10% відсотків цієї суми, а саме 182,70 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 12 травня 2015 року №821 та від 08 травня 2015 року №807. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог майнового характеру, тому за правилами частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" решта суми ставки судового збору у розмірі 1 644,30 грн підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету України.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія "Аветра" - залишити без задоволення.

постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 року у справі № 803/886/15-а - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар