Справа № 758/13003/15-а
Суддя: Неганова Н. В.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого - судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до заступника начальника управління ДМС України у Київській області Підручного Степана Івановича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління ДМС України у Київській області, посилаючись на те, що вона належить до клану меншин ОСОБА_3, а тому, маючи обґрунтовані побоювання стати жертвою переслідувань у країні походження за ознакою етнічної приналежності, через побоювання загальнопоширеного насильства і систематичного порушення прав людини, а також належності до певної соціальної групи - одинока матір з малолітньою дитиною, залишила ОСОБА_3 та прибула у 2012 році до України, де звернулась до відповідного центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері біженців та осіб, що потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. У жовтні 2012 року позивачці було відмовлено у наданні статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, тому вона звернулась із позовною заявою про оскарження даного рішення до адміністративного суду. Пройшовши всі інстанції та отримавши негативне рішення суду касаційної інстанції, позивачка вимушена була переїхати до м. Мукачеве Закарпатської області для поселення у пункт тимчасового перебування іноземців (ПТПІ), оскільки не мала засобів до існування та житла. Також ОСОБА_1 повторно подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, до Головного управління ДМС України в Закарпатській області. На момент від'їзду до ПТПІ позивачка була вагітна дитиною, яка народилася в м. Мукачеве 01.01.2013 року. Позивачці вдруге було відмовлено у визнанні її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, в Головному управлінні ДМС України в Закарпатській області. 06.11.2015 року позивачка повторно звернулася до управління ДМС України в Київській області з заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. В цей же день 06.11.2015 року вона отримала повідомлення №57 про відмову в прийнятті зазначеної заяви на підставі ч.6 ст.5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують тимчасового або додаткового захисту» у зв'язку з тим, що їй вже раніше було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Також уповноважено посадовою особою відповідача 06.11.2015 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.203 КУпАП та винесено постанову про накладення на позивачку адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Позивачка вважає постанову незаконною. Так, на думку позивачки, відповідачем неповно з'ясовано обставини справи, не враховано, що позивачка є одинокою жінкою з малолітньою дитиною, шукає притулку через побоювання за своє життя та свободу у країні походження, в неї тяжке матеріальне становище, вона неодноразово у відповідності до вимог чинного законодавства подавала заяви до органів міграційної служби про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Позивачка просить скасувати постанову управління Державної міграційної служби в Київській області від 06.11.2015 року про накладення на неї адміністративного стягнення.

В судовому засіданні було замінено відповідача управління ДМС України у Київській області на заступника начальника управління ДМС України у Київській області Підручного С.І.

В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися. Від представника позивачки адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він також просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважав за можливе розглядати справу за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою ОСОБА_3.

06.11.2015 року відносно ОСОБА_1 головним спеціалістом УДМС України в Київській області Золотухіною О.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП, в якому зазначено, що 06.11.2015 року о 12 годині була виявлена громадянка ОСОБА_3 ОСОБА_1 без будь-яких документів, які б посвідчували її особу. Вказана громадянка ОСОБА_3 перебуває незаконно на території України з 2014 року, що є порушенням п.3 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (а.с.3-копія протоколу).

В цей же день 06.11.2015 року заступником начальника управління ДМС України у Київській області Підручним Степаном Івановичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на громадянку ОСОБА_3 ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП (а.с.4-копія постанови).

В постанові, зокрема, зазначено, що 06.11.2015 року о 12 годині по АДРЕСА_1 була виявлена громадянка ОСОБА_3 ОСОБА_1 без будь-яких документів, які б посвідчували її особу та надавали б право на законне перебування на території України, що є порушенням п.3 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Частиною 1 ст.203 КУпАП передбачено, що порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від тридцяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заступником начальника управління ДМС України у Київській області Підручним С.І. позивачка піддана штрафу в розмірі 510 гривень, в той час, як КУпАП передбачено накладення штрафу у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.203 КУпАП передбачена за вчинення особою конкретних дій, як то проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами, тощо. Як вбачається з постанови, в ній не зазначено за які саме викладені у диспозиції ч.1 ст.203 КУпАП України дії, позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності. В постанові лише зазначено, що була виявлена громадянка ОСОБА_3 без будь-яких документів, які б посвідчували її особу та надавали б право на законне перебування на території України.

Також в постанові відсутні посилання на будь-які докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, в тому числі ті, що підтверджують, що вона є іноземкою або особою без громадянства.

Крім того, протокол і постанова складені в день звернення позивачки до управління Державної міграційної служби України в Київській області з заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Відповідно до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що постанову не можна визнати законною, вона є протиправною і підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, ст.ст. 203 ч. 1, 247 КУпАП, керуючись ст.ст. 71, 100, 159, 160, 162, 163, 171-2 КАС України,

суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 06.11.2015 року, винесену заступником начальника управління ДМС України у Київській області Підручним Степаном Івановичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі розгляду справи за відсутності сторін - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. В. Неганова