Справа № 826/1/16
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1/16 Головуючий у 1-й інстанції: Керекеза Я.І. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Карпушової О.В.,

при секретарі: Козловій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2016 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ «Аграрний фонд» звернулось до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС України у м. Києві з позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.05.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2016 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом нараховані штрафні санкції за порушення пункту 57.1 ст. 57 ПК України при сплаті податкового зобов'язання по авансовим внескам з податку на прибуток за відсутності законодавчо визначених підстав, тому податкове повідомлення-рішення № від 25.05.2015 є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності сплати авансових внесків з податку на прибуток за березень та квітень 2015 року ПАТ «АГРАРНИЙ ФОНД», за результатом якої складено акт № 263/26-59-15-06-94 від 18.05.2015 (а.с. 10-11).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.05.2015 (а.с. 9), яким позивача за затримку на 21 та 1 календарні дні граничного строку сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 11 277 297,29 грн позивача зобов'язано сплатити штраф в сумі 1 127 729, 73 грн.

Згідно заперечень на позовну заяву (а.с. 43-44) 13.02.2015 ПАТ «АГРАРНИЙ ФОНД» подано звітну податкову декларацію з податку на прибуток за 2014 рік (реєстр № ), в якій підприємством самостійно розраховано суму авансового внеску з податку на прибуток в сумі 11 048 458 грн та, яка підлягає сплаті щомісяця з березня 2015 року по травень 2016 року.

По строку сплати 30.03.2015 в інтегрованій картці платника по коду платежу 11023100 (авансові внески з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності) виникла недоїмка в сумі 11 048 458 грн, у зв'язку з тим, що позивачем сплачено кошти на інший рахунок державного казначейства, а саме на рахунок по коду платежу 11020100 (податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності) 30.03.2015 платіжним дорученням № 1807.

31.03.2015 ПАТ «Аграрний фонд» звернулось до податкового органу із заявою № 02/762 від 31.03.2015 щодо зарахування даного платежу як сплати авансового внеску з податку на прибуток на рахунок № 0011 в ГУ ДКСУ у м. Києві за кодом 11023100.

Однак, згідно листа позивача кошти перераховані на необхідний рахунок державного бюджету лише 21.04.2015 (висновок № 7682-20 від 21.04.2015). Таким чином недоїмку у сумі 11 048 458 грн погашено 21.04.2015 (із затримкою на 21 день).

У зв'язку з нарахуванням ПАТ «Аграрний фонд» штрафних санкцій та пені з авансового внеску з податку на прибуток за березень 2015 року, відповідач дійшов висновку, що авансовий внесок з податку на прибуток за квітень сплачено із затримкою на 1 день (граничний термін сплати 30.04.2015). Згідно з платіжним дорученням № 2474 від 27.04.2015 позивачем сплачено 11 048 458, 00 грн, тобто вся сума самостійно визначеного грошового зобов'язання).

Згідно пояснень податкового органу, по строку сплати 30.04.2015 в інтегрованій картці платника по коду платежу авансові внески з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності виникла недоїмка в сумі 228 839,29 грн. Недоїмка виникла у зв'язку з тим, що сплачені кошти 27.04.2015 платіжним дорученням № 2474 в сумі 1 1048458 грн як авансовий внесок з податку на прибуток було частково зараховано на сплату пені, розраховану за період з 31.03.2015 по 20.04.2015 в сумі 228 839,29 грн та, яка на момент сплати рахувалась боргом підприємства. Недоїмка в сумі 228 839,29 грн з авансового внеску з податку на прибуток було погашено 06.05.2015 платіжним дорученням № 2680 в повній сумі із затримкою на 1 робочий день.

Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК), (в редакції на час визначення позивачем грошових зобов'язань з авансового внеску з податку на прибуток) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК (в редакції на час визначення позивачем грошових зобов'язань з авансового внеску з податку на прибуток) платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України (в редакції на час визначення позивачем грошових зобов'язань з авансового внеску з податку на прибуток) податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

У відповідності до пункту 126.1 ст. 126 ПК у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У зв'язку із помилкою в зазначені коду 11020100, замість 11023100, авансові внески з податку на прибуток не були зараховані в рахунок сплати авансового внеску з податку на прибуток. При цьому, в платіжному дорученні в призначенні платежу зазначено саме про сплату авансових платежів з податку на прибуток. Також, відповідачем не заперечується факт зарахування до бюджету коштів у сумі 11 048 458 грн. Згідно матеріалів справи, на думку відповідача позивачем порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з авансового внеску по податку на прибуток у зв'язку із невірним зазначенням коду бюджетної класифікації.

Згідно Класифікації доходів бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 11 від 14.01.2011, за кодом 11020100 використовуються такі надходження до бюджету як податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності; за кодом 11023100 - авансові внески з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності.

Відповідно до частини першої статті 8 Бюджетного кодексу України № 2456-VI від 08.07.2010 бюджетна класифікація використовується для складання і виконання державного та місцевих бюджетів, звітування про їх виконання, здійснення контролю за фінансовою діяльністю органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших розпорядників бюджетних коштів, проведення фінансового аналізу в розрізі доходів, організаційних, функціональних та економічних категорій видатків, кредитування, фінансування і боргу, а також для забезпечення загальнодержавної і міжнародної порівнянності бюджетних показників. Бюджетна класифікація є обов'язковою для застосування всіма учасниками бюджетного процесу в межах бюджетних повноважень.

Згідно положень статті 9 вказаного Кодексу податкові надходження відносяться до класифікації доходів бюджету. Податковими надходженнями визнаються встановлені законами України про оподаткування загальнодержавні податки і збори (обов'язкові платежі) та місцеві податки і збори (обов'язкові платежі).

Отже, з огляду на призначення та сферу застосування бюджетної класифікації остання не може змінювати вид та структуру платежів у системі оподаткування.

Відповідно до частини п'ятої статті 45 названого Кодексу податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Колегія суддів вважає, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК.

Суд апеляційної інстанції вважає, що для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 ПК України, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою ПК строк, а відтак і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України штрафних (фінансових) санкцій.

Окрім того слід зауважити, що 31.03.2015 листом № 02/762 (а.с. 31) звернулось до податкового органу з проханням про зарахування суми 11048458,00 грн, помилково перерахованої 30.03.2015 платіжним дорученням № 1807 на рахунок 0011 в ГУ ДКСУ у м. Києві, на рахунок 0011 за кодом 11023100 як сплату авансового внеску з податку на прибуток. Однак податковий орган провів таке зарахування лише 21.04.2015, у зв'язку із чим нарахував пеню за порушення граничного строку сплати сум грошового зобов'язання з податку на прибуток.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що висновки акту перевірки про порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 ПК України, є необґрунтованими, що свідчить про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2016 скаржнику відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення апеляційним судом.

Оскільки станом на момент вирішення справи доказів відповідної сплати судового збору апелянтом суду не надано, керуючись положеннями статей 88, 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 18 608, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2016 - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на користь Державного бюджету України (р/р 1007, отримувач УДКСУ у Печерському р-ні м. Києва, банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір у розмірі 18 608,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 12.09.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Карпушова О.В.

Аліменко В.О.