Справа № 215/2133/16-а
Суддя: Демиденко Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дело № 215/2133/16-а р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2016 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу

у складі:

головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Зоріній А.В.

розглянувши у відкритомусудовому засіданні в м.Кривому Розі в залі №1 Тернівського районного суду м.Кривого Рогу справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області /далі Управління/ про зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування вказує, що до 27.11.2011 р. коли позивачу виповнилося 60 років він отрмував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. (далі Закон № 2262-XII).

01.12.2011 р. Управлінням відповідно до поданої заяви, замість «військової пенсії за вислугу років», було призначено «пенсію за віком» відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року. При призначенні пенсії за віком в розмірі 1982,63 грн. відповідачем була застосована середня заробітна плата (доход) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2010 рік.

В жовтні 2014 р. Управління провело перерахунок пенсії знизивши розмір до 11197,91 грн. з застосуванням середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік.

Маючи високий коефіцієнт стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу позивач не погодився з наведеним розміром пенсії та звернувся до відповідача із заявою від 18.04.2016 року аби привести призначення пенсії у відповідність згідно ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням середньої зарплати саме за 2010 р. На що було направлено лист - відмову від 28.04.2016 р. Вважаючи порушеним право на соціальні виплати, позивач звернувся з даним позовом до суду, зазначає що відмова Управління ґрунтується на правилах ч.3 ст.45 Закону оскільки Управління вважає, що відбувся перехід з одного виду пенсії на інший, та в цьому випадку заробітна плата для перерахунку береться за період який враховувався при призначенні пенсії за 2007 р.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вказує що «військова пенсія» як вид пенсії не існує в Законі №1058-ІV, тому відсутній перехід з одного виду пенсії на інший, та порахунок є незаконним.

Представник Управління ОСОБА_2 позов не визнав, надала письмові заперечення, вказує, що в жовтні 2014 р. розрахунок пенсії позивачу був переглянутий за правилами ч.3 ст.45 Закону оскільки відбувся перехід з одного виду пенсії на інший, та в цьому випадку заробітна плата для перерахунку береться за календарний рік який враховувався при призначенні позивачу пенсії в 2007 році.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

В 2007 році позивачу була призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України "«Про пенсійне забезпечення військо службовців, осіб начальницького та рядового складу, органів внутрішніх справ» від 09.04.1992 №2263-ХІІ.

01.12.2011 р., за заявою позивача, виплату вказаної пенсії було припинено по причині переходу на пенсію за іншим законом.

Відповідно до ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року зі змінами внесеними Законом № 3668 від 08.07.2011 року, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як зазначається сторонами, та відповідно до листа-відмови Управління а.с.9 - при призначенні пенсії за віком з 01.12.2011 р. в розмірі 1982,63 грн. відповідачем була застосована середня заробітна плата (доход) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2010 рік. З 01.10.2014 р. Управління провело перерахунок пенсії знизивши розмір до 11197,91 грн. з застосуванням середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік.

Тобто при перерахунку пенсії, відповідачем взято за основу показник середньої з/плати по народному господарству по Україні за 2007 рік, та використано схему нарахування, яка застосовується при перерахунку раніше призначеної пенсії у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення».

Суд не може погодитись з даними діями відповідача виходячи з наступного.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (зі змінами та доповненнями) визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

Згідно із вимогами ст.5 вказаного Закону, останнім регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно - правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно зі ст.1 цього ж Закону, «пенсією» є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види ж пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.10 зазначеного Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Таким законом є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення військо службовців, осіб начальницького та рядового складу, органів внутрішніх справ» № 2263-XII від 09.04.92, яким встановлюються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ та деяких інших осіб.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу, органів внутрішніх справ», передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення військо службовців, осіб начальницького та рядового складу, органів внутрішніх справ», визначено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.

З аналізу положень ст.ст. 2, 9, 10, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та положень ст.ст.5, 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення військо службовців, осіб начальницького та рядового складу, органів внутрішніх справ» вбачається, що видами пенсій у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, один з яких може бути призначено особі, яка має одночасно право на різні види пенсії за її вибором, є пенсія за віком, по інвалідності та у зв'язку з втратою годувальника.

Натомість, обрання особою пенсії за віком замість пенсії за вислугу років, як визначено ч.1 ст.5 Закону України «Про пенсійне забезпечення військо службовців, осіб начальницького та рядового складу, органів внутрішніх справ», є призначенням пенсії, а не переведенням з одного виду пенсії на інший (ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003р.).

З огляду на це, до даних правовідносин не підлягає застосуванню норма, визначена ч.3 ст.45 Закону, відповідно до якої, при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, відповідач здійснив неправомірні дії щодо перерахунку розміру пенсії в бік її щниження, порушив порядок та норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, за таких обставин та, приймаючи до уваги вказані вище норми діючого законодавства, орган пенсійного фонду мав призначити позивачу пенсію відповідно до положень ст.ст.25, 27, 40 ч.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно частини другої статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Доводи відповідача не заслуговують на увагу, так як в частині третій статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалах пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Відповідач ототожнює поняття: перехід та переведення, вид пенсії по закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та різні інші пенсії за іншими законами, що підтверджується новою редакцією частини третьої статті 45 Закону № 1058, в якій мова йде про розрахунок пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший по матеріалах однієї пенсійної справи.

У даному випадку, при призначенні пенсії за вислугу років відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, а має місце призначення іншого виду пенсії по іншим нормам закону.

Враховуючи те, що на підставі Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачу було призначено пенсію вперше 01.12.2011 р., тому при визначенні розміру пенсійних виплат слід застосовувати ст.40 ч.2 даного Закону. В силу викладеного, суд вважає, що при визначенні розміру пенсії за Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування розмір середньої заробітної плати (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 60 місяців, що передують року звернення за призначенням пенсії слід застосовувати, виходячи із розміру заробітної плати за 2010 рік, а не застосовувати показники заробітної плати в середньому на одну особу у цілому по Україні, із якої сплачено страхові внески за 2007 рік.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно зі статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій при здійсненні перерахунку пенсії за віком позивачу відповідачем не надано.

З урахуванням зазначених положень, з метою повного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобовязати Управління призначити, до нарахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком починаючи з 16 грудня 2015 р. із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2010 рік, відповідно до ст.40 ч.2 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Статтею 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Позивач звернувся до Управління, та 28.04.2016 р.отримав відмову відповідача в перерахунку, тобто з цього часу дізнався про порушення свого права.

За таких обставин, з урахуванням часу звернення позивача до суду 16.05.2016 р. в межах позовного строку, та огляду на те, що пенсійні виплати носять щомісячний, періодичний характер, суд вважає за необхідним позов задовольнити частково, та зобовязати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію, починаючи з 16.12.2015 року в межах шестимісячного строку звернення до суду.

На підставі ст.ст.26, 40 ч.2, 45 ч.3 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.5,7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», керуючись ст.ст.2,11,49,51, 69,71, 158-160 ч.1-3, 161-163, 183-2, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити, зобовязати Криворізьке північне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити, до нарахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком починаючи з 16 грудня 2015 р. із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2010 рік, відповідно до ст.40 ч.2 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Копії постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови складеної в повному обсязі.

СУДДЯ: