Справа № 826/10848/15
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

в с т а н о в и в:

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 червня 2016 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишено без руху та встановлено 30-денний строк для усунення недоліків касаційної скарги, оскільки скаржник не надав документа про сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Ухвалу про залишення касаційної скарги без руху Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві отримала 14 червня 2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

На адресу Вищого адміністративного суду України надійшла заява скаржника про усунення недоліків касаційної скарги, в якій він просить прийняти касаційну скаргу до провадження, посилаючись на відсутність достатніх коштів на оплату судового збору та на те, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір, належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Підстав для задоволення заяви скаржника не вбачається, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що за подання касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” від 22 травня 2015 року №484-VІІІ зобов’язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України “Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI “Про судовий збір” від 23 січня 2015 року №2 судам роз'яснено, що якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Отже, відсутність видатків на оплату судового збору у кошторисі відповідача не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати, обов'язок сплати якого встановлено чинним законодавством.

З огляду на викладене, недоліки касаційної скарги відповідачем не усунено.

Відповідно до частини третьої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 213 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 108, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а касаційну скаргу залишити у суді касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Веденяпін