Справа № 826/16816/15
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді: Літвіної Н.М., суддів: Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.

при секретарі Рафальської І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Державної регуляторної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - Комісія) про визнання протиправними та скасування рішення відповідача від 24 липня 2015 року № 1078 та № 1082.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ПАТ «Сбербанк», звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 24 липня 2015 року відповідачем прийнято рішення № 1078 «Про документальне підтвердження встановлення факту контролю (вирішального впливу) осіб інших держав, що здійснюють збройну агресію проти України, за діяльністю ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» (ідентифікаційний код юридичної особи 25959784)», яким, відповідно до Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів», з урахуванням вимог п. 11 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», за результатами перевірки документів, що були надані позивачем, а саме: довідки щодо структури власності ПАТ «Сбербанк» та власників з істотною участю у ньому, встановлено факт наявності контролю (вирішального впливу) у значенні, наведеному у ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за діяльністю ПАТ «Сбербанк» осіб інших держав, що здійснюють збройну агресію проти України у значенні, наведеному у ст. 1 Закону України «Про оборону України».

На підставі такого рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 1078, 24 липня 2015 року прийнято рішення № 1082 «Щодо анулювання ліцензії на провадження професійної діяльності на фондовому ринку ПАТ «Сбербанк», ідентифікаційний код юридичної особи 25959784», яким анульовано наступні ліцензії: діяльності з торгівлі цінними паперами: брокерської діяльності серії АЕ № 286915 від 27 червня 2014року; дилерської діяльності серії АЕ № 286916 від 27 червня 2014 року; андеррайтингу серії АЕ № 286917 від 27 червня 2014 року; депозитарної діяльності: депозитарної діяльності депозитарної установи серії АЕ № 263234 від 28 серпня 2013 року; діяльності із зберігання активів пенсійного фонду серії АЕ № 263235 від 28 серпня 2013 року.

Вважаючи зазначені дії та рішення відповідача протиправними позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» державне регулювання ринку цінних паперів - здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» крім застосування фінансових санкцій за правопорушення, зазначені у цій статті, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку може зупиняти або анулювати ліцензію на право провадження професійної діяльності на фондовому ринку, яку було видано такому професійному учаснику фондового ринку.

Разом з тим, Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 16 зазначеного Закону встановлено, що анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.

Згідно з п. 9 ч. 2 вказаної норми підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про документальне підтвердження встановлення факту контролю (вирішального впливу) за діяльністю ліцензіата осіб інших держав, що здійснюють збройну агресію проти України у значенні, наведеному у статті 1 Закону України «Про оборону України», та (або) дії яких створюють умови для виникнення воєнного конфлікту, застосування воєнної сили проти України.

Наявність акта про документальне підтвердження встановлення факту контролю (вирішального впливу) за діяльністю ліцензіата осіб інших держав, що здійснюють збройну агресію проти України, є самостійною підставою для прийняття уповноваженим органом рішення про анулювання ліцензії.

Ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» контроль - вирішальний вплив однієї чи декількох пов'язаних юридичних та/або фізичних осіб на господарську діяльність суб'єкта господарювання чи його частини, який здійснюється безпосередньо або через інших осіб, зокрема завдяки: праву володіння чи користування всіма активами чи їх значною частиною; праву, яке забезпечує вирішальний вплив на формування складу, результати голосування та рішення органів управління суб'єкта господарювання; укладенню договорів і контрактів, які дають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов'язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління суб'єкта господарювання; заміщенню посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу суб'єкта господарювання особою, яка вже обіймає одну чи кілька із зазначених посад в інших суб'єктах господарювання; обійманню більше половини посад членів спостережної ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів суб'єкта господарювання особами, які вже обіймають одну чи кілька із зазначених посад в іншому суб'єкті господарювання. Пов'язаними особами є юридичні та/або фізичні особи, які спільно або узгоджено здійснюють господарську діяльність, у тому числі спільно або узгоджено чинять вплив на господарську діяльність суб'єкта господарювання. Зокрема, пов'язаними фізичними особами вважаються такі, які є подружжям, батьками та дітьми, братами та (або) сестрами.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства» контроль - вирішальний вплив або можливість здійснення вирішального впливу на господарську діяльність суб'єкта господарювання, що здійснюється, зокрема, шляхом реалізації права володіння або користування всіма активами чи їх значною частиною, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування та прийняття рішення органами управління суб'єкта господарювання, а також вчинення правочинів, які надають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов'язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління суб'єкта господарювання.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності, зокрема здійснює перевірку документів, що підтверджують відсутність контролю, у зазначені, наведеному у ст. 1 Закону України «Про захист від економічної конкуренції», за діяльністю ліцензіата осіб - резидентів інших держав, що здійснюють збройну агресію проти України у значенні, наведеному у ст. 1 Закону України «Про оборону України», та/або дії яких створюють умови для виникнення воєнного конфлікту та застосування воєнної сили проти України.

На виконання передбачених законодавством повноважень Комісія листом від 30 червня 2015 року № 09/03/13614/НК звернулась до ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» щодо надання банком довідки щодо структури власності ліцензіата та власників з істотною участю в ньому з доданням схематичного зображення такої структури за формою відповідно до додатку 9 до Порядку та умов видачі ліцензії на провадження окремих видів професійної діяльності на фондовому ринку (ринку цінних паперів), переоформлення ліцензії, видачі дубліката та копії ліцензії, затвердженими рішеннями Комісії від 14 травня 2013 року №817 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 01 червня 2013 року за № 854/23386.

За результатами розгляду запиту відповідача від 30 червня 2015 року № 09/03/13614/НК, позивач листом від 14 липня 2015 вих. № 13-Д/121 надав НКЦПФР схематичне зображення структури власності банку, довідку щодо структури власності банку та власників істотної участі, а також довідку за формою відповідно до додатку 9 до Порядку та умов видачі ліцензії на провадження окремих видів професійної діяльності на фондовому ринку (ринку цінних паперів), переоформлення ліцензії, видачі дубліката та копії ліцензії, затверджених рішенням НКЦПФР від 14 травня 2013 року № 817 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01 червня 2013 року за № 854/23386.

При цьому, відповідно до наявних в матеріалах справи копій таких документів щодо структури власності ПАТ «Сбербанк» вбачається, що станом на 30 червня 2015 року прямим власником ПАТ «Сбербанк» з часткою у статутному капіталі банку 100 відсотків одноосібно є ВАТ «Сбєрбанк Росії», який зареєстрований за законодавством Російської Федерації - держави, що здійснює збройну агресію проти України у значенні, наведеному у статті 1 Закону України «Про оборону України»; опосередкованим власником ПАТ «Сбербанк» з істотною участю у розмірі 50 відсотків є Центральний банк Російської Федерації, який зареєстрований за законодавством Російської Федерації - держави, що здійснює збройну агресію проти України у значенні, наведеному у статті 1 Закону Україні «Про оборону України», та є прямим власником ВАТ «Сбєрбанк Росії» з часткою у розмірі 50,000000004 відсотків статутного капіталу цього банку.

Отже, під час перевірки документів, поданих ПАТ «Сбербанк», відповідачем встановлено, що особи Російської Федерації - держави, що здійснює збройну агресію проти України у значенні, наведеному у статті 1 Закону Україні «Про оборону України», а саме: ВАТ «Сбєрбанк Росії» та Центральний банк Російської Федерації здійснюють контроль (вирішальний вплив) на діяльність ПАТ «Сбербанк» шляхом прямого та опосередкованого володіння часткою у розмірі більше 50 відсотків у статутному капіталі ПАТ «Сбербанк».

Закон України «Про оборону України» встановлює засади оборони України, а також повноваження органів державної влади, основні функції та завдання органів військового управління, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, обов'язки підприємств, установ, організацій, посадових осіб, права та обов'язки громадян України у сфері оборони.

Відповідно до ст. 1 наведеного Закону збройна агресія - застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; блокада портів, узбережжя або повітряного простору, порушення комунікацій України збройними силами іншої держави або групи держав; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України; засилання іншою державою або від її імені озброєних груп регулярних або нерегулярних сил, що вчиняють акти застосування збройної сили проти України, які мають настільки серйозний характер, що це рівнозначно переліченим в абзацах п'ятому - сьомому цієї статті діям, у тому числі значна участь третьої держави у таких діях; дії іншої держави (держав), яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження третьої держави, використовувалася цією третьою державою (державами) для вчинення дій, зазначених в абзацах п'ятому - восьмому цієї статті; застосування підрозділів збройних сил іншої держави або групи держав, які перебувають на території України відповідно до укладених з Україною міжнародних договорів, проти третьої держави або групи держав, інше порушення умов, передбачених такими договорами, або продовження перебування цих підрозділів на території України після припинення дії зазначених договорів.

21 квітня 2015 року Верховною радою України прийнято постанову № 337-VІІІ «Про заяву Верховної ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», відповідно до якої збройна агресія Російської Федерації проти України розпочалася 20 лютого 2014 року, коли були зафіксовані перші випадки порушення Збройними Силами Російської Федерації всупереч міжнародно-правовим зобов'язанням Російської Федерації порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму відповідно до Угоди між Україною і Російською Федерацією про статус та умови перебування Чорноморського флоту Російської Федерації на території України від 28 травня 1997 року, для блокування українських військових частин. На початковій стадії агресії особовий склад окремих російських збройних формувань не мав розпізнавальних знаків.

Отже, з викладеного вбачається, що Російська Федерація є державою, що здійснює збройну агресію проти України у значенні, наведеному у ст. 1 Закону Україні «Про оборону України».

ВАТ «Сбєрбанк Росії» та Центральний банк Російської Федерації є юридичними особами держави, що здійснює збройну агресію проти України, та здійснюють контроль (вирішальний вплив) на діяльність ПАТ «Сбербанк» шляхом прямого та опосередкованого володіння часткою у розмірі більше 50 відсотків у статутному капіталі останнього.

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність прийняття акту у формі рішення від 24 липня 2015 року № 1078 «Про документальне підтвердження встановлення факту контролю (вирішального впливу) осіб інших держав, що здійснюють збройну агресію проти України, за діяльністю ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» (ідентифікаційний код юридичної особи 25959784)».

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про невідповідність оскаржуваних рішень вимогам закону щодо викладення обставин порушення та обґрунтувань прийнятого рішення, оскільки матеріалами справи підтверджено наявність правових підстав для прийняття спірних рішень, які містять викладені обставини та встановлені факти стосовно впливу країни агресора Російської Федерації в особі ВАТ «Сбєрбанк Росії» та Центральний банк Російської Федерації на діяльність ПАТ «Сбербанк» шляхом прямого та опосередкованого володіння часткою у розмірі більше 50 відсотків у статутному капіталі останнього.

Колегія суддів вважає, що при винесенні оскаржуваних рішень Комісія повністю дотрималася вимог п. 9 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», а саме: наявним є акт про документальне підтвердження встановлення факту контролю (вирішального впливу) за діяльністю ліцензіата осіб інших держав, що здійснюють збройну агресію проти України. Таким актом є рішення № 1078 від 24 липня 2015 року «Про документальне підтвердження встановлення факту контролю (вирішального впливу) осіб інших держав, що здійснюють збройну агресію проти України, за діяльністю ПАТ «ВіЕс Банк», що більш ґрунтовно описано вище; в оскаржуваному рішенні Комісії №1078 від 24 липня 2015 року було зафіксовано факт контролю (вирішального впливу) за діяльністю ліцензіата осіб інших держав, що здійснюють збройну агресію проти України.

Посилання апелянта на те, що у діючих умовах ліцензування професійної діяльності на фондовому ринку відсутня заборона на здійснення відповідної професійної діяльності особі, у зв'язку з встановленням факту контролю (вирішального впливу) за її діяльністю осіб інших держав, що здійснюють збройну агресію проти України, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки, як вірно було зазначено судом першої інстанції, такі повноваження надані Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності», що має вищу юридичну силу ніж дані Ліцензійні умови, а тому останні підлягають застосуванню в частині, що не суперечить цьому Закону.

В матеріалах справи міститься Розпорядження Державної регуляторної служби України від 18 вересня 2015 року № 34, в якому зазначено, що на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України від 16 вересня 2015 року № 19.5 (протокол № 03-15) розглянуто скаргу позивача на рішення відповідача від 24 липня 2015 року № 1078 та № 1082 та відхилено апеляцію ПАТ «Сбербанк».

У зв'язку з вищенаведеним, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані рішення відповідача від 24 липня 2015 року № 1078 та № 1082 прийняті в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, у суду відсутні належні правові підстави для визнання протиправними та скасування вказаних рішень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновків про порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю. Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлено 08 вересня 2016 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.