Справа № 1806/2-а-500/11
Суддя: Князєв В. Б.
Дата ухвалення: 2011-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ковпаківський районний суд м.Суми
справа № 1806/2-А-500/11
ПОСТАНОВА

іменем України

15 лютого 2011 року Ковпаківський районний суд м. Сум в особі судді Князєва В.Б., при секретарі Кучерявій Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми, Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради про зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся з адміністративним позовом та вимоги мотивує тим, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ковпаківського району м. Суми, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІ категорії. Згідно зі ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання додаткової пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Позивач зазначає, що отримує щомісяця додаткову пенсію в значно нижчому розмірі, ніж передбачено законом.Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківського району м. Суми відмовило йому у перерахунку пенсії. Також відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Позивач зазначає, що отримує щорічну допомогу на оздоровлення в значно нижчому розмірі, ніж передбачено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у звязку з чим звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради із заявою про проведення перерахунку розміру нарахованої щорічної допомоги на оздоровлення, на що отримав відмову. Тому просить ухвалити рішення, яким визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми щодо нарахування та виплати основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з порушенням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради щодо нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з порушенням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми провести перерахунок та виплату йому, як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи II категорії додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна становити 30 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - за період з 01.01.2007 р. по момент винесення судового рішення; зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради провести перерахунок та виплату позивачу як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічну допомогу на оздоровлення, передбачену ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру 5 мінімальних заробітних плат за 2007-2010 роки; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми призначити (встановити) позивачу, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи II категорії додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна становити 30 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради призначити (встановити) позивачу, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи II категорії, щорічну допомогу на оздоровлення згідно вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; стягнути з відповідачів витрати по оплаті послуг на правову допомогу в розмірі 500 грн. в рівних частинах.

Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, але подали письмові заперечення.

З заперечень Управління Пенсійного Фонду України в Ковпаківському районі м. Суми вбачається, що позов не визнають, оскільки позивач знаходиться на обліку в Управлінні, як отримувач пенсії за віком, як потерпілий ІІ категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 05.12.1998 р. Відповідно до ст. 10 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» громадяни, які мають право на різні види пенсії, призначається один з видів пенсії за її вибором. Позивач отримує пенсію, призначену відповідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Статтею 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що особам, віднесеним до категорії ІІ, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю призначається у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 р. № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», встановлено, що розрахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проводиться, виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка. Це відповідає вимогам Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.1997 р. № 523. Абзацом першим частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків - 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного цим законом. Проте частина 3 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлює, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Тобто, мінімальний розмір пенсій, визначений абзацом першим частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про державний бюджет Україна на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно внесених змін до статті 50 Закону № 2001 передбачено, що особам віднесеним до ІІ категорії призначається щомісячна додаткова пенсія у розмірі 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У внесених змінах до статей 50, 54 цього Закону також передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із Законом України «Про державний бюджет України» і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. З 22 травня 2008 року згідно рішення Конституційного Суду України ці зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» втратили чинність.

Однак, з метою збереження рівня соціального захисту окремих категорій громадян, Постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2008 р. № 530 встановлена щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідні до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ліквідаторам ІІ категорії у розмірі 15% від прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, до 01.01.2008 р. для розрахунку мінімального розміру пенсії згідно статті 54 та додаткової пенсії, передбаченої статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовувалась розрахункова величина мінімального розміру пенсії за віком, яка визначена була Постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2002 р. № 1 у розмірі 19,91 грн. Інших постанов України на протязі 2002-2007 рр. для розрахунку мінімального розміру пенсій додаткової пенсії відповідно до статті 51 вищевказаного Закону України не приймалось. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. За рахунок інших джерел фінансування додаткова пенсія не здійснюється, отже для стягнення з коштів Пенсійного фонду України відсутні правові підстави. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, при цьому органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми виконує свої функції та обовязки в межах своїх повноважень, визначених Положенням про управління, керуючись діючим в Україні законодавством. Тому у задоволенні позову просять відмовити у повному обсязі. Також зазначають, що позивачем пропущений процесуальний строк, передбачений терміном у 6 місяців ст. 99 КАС України для звернення до суду по захисту своїх прав. А тому відповідно до ст. 100 КАС України це є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, про що і просять ухвалити судове рішення.

В запереченні Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради зазначили, що Постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562 встановлений розмір виплати щорічної допомоги на оздоровлення для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії в таких розмірах: у 2007-2010 роках 100 грн. Зазначені розміри допомоги були виплачені позивачу відповідно у червні 2007 року, у квітні 2008 р. та у жовтні 2009 року. Щодо вимог до управління стосовно зобовязання здійснити дії по нарахуванню та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення у 2007-2008 роках відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням рішень Конституційного Суду України від 09.072007 р. та 22.05.2008 р. є незаконними, оскільки позивач отримував таку допомогу протягом з 01.01.2007 р. по 09.07.2007 р. та з 01.01.2008 р. по 22.05.2008 р. у розмірах, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Враховуючи разовий характер вищевказаної допомоги в момент здійснення виплати позивач реалізував своє право на її отримання, і як наслідок, в управління припинився обовязок щодо їх виплати. У 2009 році відповідно до ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України було надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Зазначене положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» неконституційним не визнавалось та діяло протягом 2009 року, а тому управлінням позивачу виплачувалась щорічна допомога на оздоровлення в розмірі, передбаченому постановою КМУ від 12.07.2005 р. № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Враховуючи те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» фактично змінені положення Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які діяли у часі раніше, пріоритетними в даному випадку є положення Закону України «Про Держаний бюджет України на 2009 рік». Тому управлінням позивачу виплачувалась щорічна допомога на оздоровлення в розмірі, передбаченому постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562. Просять в позові відмовити.

Суд, перевіривши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ковпаківського р-ну м. Суми, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІ категорії (а. с. 6).

В червні 2007 року, в квітні 2008 року, в жовтні 2009 року позивач отримував щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі по 100 грн.

Статтею 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що особам, віднесеним до категорії ІІ, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про перерахунок розміру додаткової пенсії згідно діючого законодавства України, проте перерахунок проведено не було.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пп. 12 п. 28 ІІ розділу Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік», яким внесені зміни до ст. 50 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали у наслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали у наслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається пенсія за шкоду заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам 1 групи 100 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам ІІ групи -75 % мінімальної пенсії за віком; ІІІ групи, дітям інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 50% мінімальної пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України.

У статті 54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення i призначення вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (після внесення змін Законом України від 17.11.2005 р. № 3108-1У - відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»). Відповідний перерахунок пенсій позивача, її максимальний розмір визначається ст. 67 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали у наслідок Чорнобильської катастрофи», яка теж є відсильною нормою з посиланням на ст. ст. 28, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової, або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя та здоровя, соціального захисту потерпілого населення, визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак пенсійні виплати позивачу здійснювались у 2007-2010 роках Управлінням Пенсійного Фонду України в Ковпаківському районі м. Суми у менших сумах, чим передбачено Законом, виходячи з розміру 19 грн. 91 коп., визначеного Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям громадян пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків - 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного цим законом.

Для позивача, як особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІ категорії, розмір додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із положень ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що діяли у редакції до внесення до нього змін Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, так як Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-УІ і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), у тому числі, положення п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Отже, перерахунок позивачу, як особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІ категорії додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна становити 30 % від мінімальної пенсії за віком, повинен бути проведений за період з 01.01.2007 р. по день ухвалення рішення по справі, яким є 15.02.2011 р., за виключенням періоду з 01.01.2008 р. по 21.05.2008 р.

З приводу вимог позивача в частині проведення перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2010 роки суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу встановлений розмір виплати щорічної допомоги на оздоровлення для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії у 2007-2010 роках 100 грн. Зазначені розміри допомоги були виплачені позивачу відповідно у червні 2007 р., у квітні 2008 р., у жовтні 2009 року, а за 2010 року не проведена.

Положеннями Закону України № 769-ХІІ визначено основні засади реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, на охорону їх життя, і здоровя, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне життя і здоровя, довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

У відповідності до ч. 4 ст. 48 Закону України № 769-ХІІ, для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до І та ІІ категорій, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Як передбачено ч. 7 ст. 48 Закону України № 769-ХІІ, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат на 2000-2005 рр. не вбачається будь-яких обмежень щодо можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст. 48 Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Кабінет Міністрів України не уповноважений Законом України № 769-ХІІ зменшувати встановлені останнім конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій, зокрема, - допомоги на оздоровлення.

Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік» зупинена дія абз. 2-7 ч. 4 ст. 48 Закону України №769-ХІІ. Виплата щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік проводилась на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. положення п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними.

Отже, лише починаючи з 09.07.2007 р. ст. 48 Закону України № 769-ХІІ діяла в редакції станом до 01.01.2007 р.

Згідно пп. 11, п. 28 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», ст. 48 Закону України № 769-ХІІ викладена в новій редакції. Відповідно до якої одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію цього положення Закону діяла Постанова Кабінету Міністрів № 562 від 12 липня 2005 р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якої громадянам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІ категорії, розмір щорічної допомоги на оздоровлення становить 100 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення пп. 11, п. 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» стосовно виплати щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам ЧАЕС.

Таким чином, дія рішення Конституційного Суду України є перспективною і не поширюється на відносини, що виникли, змінилися або припинилися до ухвалення судом вищевказаного рішення.

Виплати щорічної допомоги на оздоровлення позивачу провадились у червні 2007 р. та у квітні 2008 р., тобто до прийняття Конституційним Судом України рішень № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року та № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, відповідно, з 01 січня по 09 липня 2007 року, та з 01 січня по 22 травня 2008 року відповідач мав застосовувати законодавство, що було чинним на час проведення цих виплат.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач, здійснивши виплати щорічної допомоги на оздоровлення позивачу у червні 2007 р. в розмірі 100 грн. як особі, постраждалої внаслідок ЧАЕС ІІ категорії та в квітні 2008 р. у розмірі 100 грн. діяв правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений діючим у зазначені періоди законодавством України, оскільки враховуючи разовий характер виплати щорічної допомоги на оздоровлення, та момент їх здійснення у червні 2007 р., квітні2008 р., позивач реалізував своє право на їх отримання, як наслідок, у відповідача припинився обовязок щодо їх виплати, як і правовідносини між сторонами припинились фактом виплати разової допомоги на оздоровлення.

Таким чином, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог в частині зобовязання проведення перерахунку та виплати соціальної допомоги на оздоровлення за 2007 - 2008 рр.

Щодо вимог позивача в частині зобовязання відповідачів провести перерахунок та виплату допомоги на оздоровлення за 2009 рік та по день ухвалення рішення, суд вважає їх обґрунтованими. Законом України «Про державний бюджет на 2009 рік» № 835-ІV від 26.12.2008 р. дія Закону України №769-ХІІ не зупинялась.

Законом, який встановлює разову грошову допомогу на оздоровлення громадянам, постраждалим внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС є Закон України № 769-ХІІ.

Таким чином, у 2009-2011 роках відповідач мав виконувати приписи діючої норми ст. 48 Закону України № 769-ХІІ і виплату позивачу у жовтні 2009 р. допомоги на оздоровлення у розмірі 100 грн., визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 562 неможна вважати правомірною, з урахуванням того, що на час виплати, згідно ст. 55 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» № 835-VІ від 26.12.2008 р., розмір мінімальної заробітної плати складав 650 грн.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» установлений такий розмір мінімальної заробітної плати: з 1 січня 2009 року - 605 гривень, з 1 квітня 2009 року - 625 гривень, з 1 липня 2009 року - 630 гривень, з 1 жовтня 2009 року - 650 гривень, з 1 листопада 2009 року - 744 гривні на місяць.

Відповідно до Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму і мінімальної заробітної плати» від 20 жовтня 2009 року № 1646-VI установлений такий розмір мінімальної заробітної плати на періоди 2010 року: з 1 січня 2010 року - 869 гривень, з 1 квітня 2010 року - 884 гривень, з 1 липня 2010 року - 888 гривень, з 1 жовтня 2010 року - 907 гривень, з 1 грудня 2010 року - 922 гривні на місяць.

Суд не бере до уваги посилання відповідачів на пропущення позивачем річного строку позовної давності при предявленні вимог по сплаті допомоги на оздоровлення за період 2007-2010 рр., оскільки згідно ст. 48 Закону України № 769-ХІІ виплата щорічної допомоги на оздоровлення є компенсацією за шкоду або відшкодуванням шкоди, заподіяної здоровю особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЄС та сімям за втрату годувальника.

За змістом ст. ст. 1, 13, 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» право подання позову до суду про відшкодування ядерної шкоди заподіяної життю і здоровю не обмежуються строками давності.

Відповідно до п. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно ст. 90 КАС України витрати, повязані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги, витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

При визначенні розміру відшкодування витрат на правову допомогу суд керується положеннями постанови КМУ № 590 від 27.04.2006 року, яка визначає граничні розміри компенсації витрат: 5 % мінімальної заробітної плати за повний робочий день. Суд вважає розмір витрат на правову допомогу необґрунтовано завищеним, тому виходячи з квитанції про оплату послуг з правової допомоги, та довідки відшкодуванню підлягає сума 22 гривень 68 копійок (907 грн. мінімальна заробітна плата на листопад 2010 року ? 5% ? 8 годин ? 4 години).

Тому суд вважає, що вимога про відшкодування витрат у сумі 500 грн. за правову допомогу і яка полягає у виготовленні адміністративного позову, необхідно задовольнити частково в сумі 22 грн. 68 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 Конституції України, ст. ст. 48, 49, 50, 51, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 за № 10-рп/2008, ст. ст. 2, 3, 6-9, 11, 17, 18, 69-71, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Ковпаківському районі м. Суми здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, як особі постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи ІІ категорії додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна становити 30 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з врахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01.01.2007 р. по день ухвалення рішення по справі, яким є 15.02.2011 р., з урахуванням проведених виплат, за виключенням періоду з 01.01.2008 р. по 21.05.2008 р.

В іншій частині позову до Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми відмовити за необґрунтованістю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік та за 2010 рік у розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради здійснити перерахунок та дії щодо виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік та 2010 рік в розмірі пяти мінімальних заробітних плат відповідно до положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням фактично виплачених йому сум за 2009 рік та 2010 рік.

В іншій частині позовних вимог до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати понесені на правову допомогу в розмірі 22 грн. 68 коп.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Сум. При проголошенні вступної та резолютивної частини постанови згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя В.Б. Князєв