Справа № 815/3076/16
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/3076/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

за участю секретаря Сємак О.В.,

позивача ОСОБА_1, представника відповідача Чайки І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської обласної державної адміністрації на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

23.06.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Одеської обласної державної адміністрації про скасування розпорядження №144/к-2016 від 14.06.2016 року «Про звільнення ОСОБА_1.» як таке, що суперечить чинному законодавству та принижує його честь і гідність; поновлення його на посаді начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та оборонної роботи Одеської обласної державної адміністрації; стягнення з відповідача на його користь середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральних збитків в розмірі 10000грн.

В обґрунтування вимог, позивач зазначив, що розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації від 17.03.2016 року №136/А-2016 прийнято рішення про проведення до 16 квітня 2016 року службового розслідування стосовно начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та оборонної роботи Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 Розпорядженнями голови Одеської обласної державної адміністрації від 31.03.2016 року №163/А-2016 та № 85/к-2016 строк проведення службового розслідування продовжено до 16 травня 2016 року із відстороненням його від виконання повноважень за посадою на строк проведення службового розслідування. В порушення вимог Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 року №950, його не ознайомлено з актом службового розслідування, розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації від 14 червня 2016 року №144/к-2016 про його звільнення. Про відсутність в його діях ознак правопорушень, свідчить лист Одеської обласної державної адміністрації від 07.06.2016 року №02/02-41/2704, яким проінформовано Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, що у зв'язку із закінченням строку проведення службового розслідування, з 17 травня 2016 року ОСОБА_1 приступив до виконання повноважень за посадою начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та оборонної роботи обласної державної адміністрації.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2016р. позов задоволений частково; визнано протиправним та скасовано розпорядження Одеської обласної державної адміністрації №144/к -2016 від 14.06.2016р. «Про звільнення ОСОБА_1.»; зобов'язано Одеську обласну державну адміністрацію поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та оборонної роботи Одеської обласної державної адміністрації; стягнуто з Одеської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу починаючи з 15.06.2016р. по 12.07.2016р. включно у загальному розмірі 7162,92грн.; допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та оборонної роботи Одеської обласної державної адміністрації та виплати йому заробітної плати у межах суми стягнення у розмірі 7162,92 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішення, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом, при вирішенні справи, вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняте нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації № 138/к-2015 від 21.08.2015 року ОСОБА_1 призначено на посаду радника голови Одеської обласної державної адміністрації. 27.08.2015 р. ОСОБА_1 прийняв Присягу державного службовця. /т.1 а.с.88-89/

Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації №241/к-2015 від 26.10.2015р. ОСОБА_1 призначено на посаду начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та оборонної роботи Одеської обласної державної адміністрації. /т.1 а.с.135/

14.03.2016р. за № 15-125вих16 до Одеської обласної державної адміністрації надійшло подання військової прокуратури Південного регіону України (в порядку ч.3 ст.65 Закону України «Про запобігання корупції»). /т.1 а.с.217-219/

На підставі вказаного подання Одеської обласною державною адміністрацією було винесено розпорядження №136/А-2016 від 17.03.2016р. про проведення протягом 17 березня -16 квітня 2016 року службового розслідування стосовно заступника директора Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації Марченко Т.В. та начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та оборонного роботи Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 Відсторонено ОСОБА_1 від виконання повноважень до 16.04.2016р. Службове розслідування зобов'язано провести у відповідності до ст.22 Закону України «Про державну службу» та Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 13.06.2000р. №950. /т.1 а.с.10/

31.03.2016р. розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації внесені зміни до розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації від 17.03.2016р. №136/А-2016, та продовжений строк відсторонення ОСОБА_1 від виконання повноважень до 16.05.2016р. /т.1 а.с.12/

17.05.2016р. ОСОБА_1 приступив до виконання повноважень за посадою начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та оборонної роботи обласної державної адміністрації. /т.1 а.с.13/

14.06.2016р. розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації №144/к-2016 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та оборонної роботи Одеської обласної державної адміністрації з 14.06.2016 року за порушення Присяги державного службовця відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», враховуючи приписи ст. 58 Конституції України. /т.1 а.с.147/ У оскаржуваному розпорядженні №144/к-2016 від 14.06.2016р. зазначено, що підставою для його видання стали матеріали службового розслідування та лист Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.06.2016 року №01-7720/283. /т.1 а.с.149/

Перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку, що частково задовольняючи позов суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наступного.

Статус державних службовців, які працюють у державних органах та їх апараті, визначено в Закону України «Про державну службу», на момент виникнення спірних правовідносин діяв Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII.

Ст. 30 Закону України «Про державну службу» встановлено, що припинення державної служби може відбуватися як на підставах визначених положеннями цієї статті, так і на підставах, передбачених КЗпП України.

Окрім цих підстав, державна служба також може бути припинена у разі: порушення умов реалізації права на державну службу; недотримання пов'язаних із проходженням державної служби вимог, передбачених статтею 16 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ; досягнення державним службовцем граничного віку проходження державної служби; відставки державних службовців, які займають посади першої або другої категорії; виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню державного службовця на державній службі; відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 Закону № 3723-ХІІ; неподання або подання державним службовцем неправдивих відомостей щодо його доходів, передбачених статтею 13 Закону № 3723-ХІІ.

При цьому в пункті 6 частини першої статті 30 цього Закону визначено не окремий вид відповідальності державних службовців за порушення Присяги, а спеціальну підставу для припинення державної служби. Слід зазначити, що припинення державної служби відбувається у формі звільнення.

У частині другій статті 14 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ законодавець визначив ще два додаткові заходи дисциплінарного впливу для державних службовців, вказавши, що крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України (стаття 147 КЗпП), можуть застосовуватися попередження про неповну службову відповідність і затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Таким чином, законодавець навів вичерпний перелік дисциплінарних стягнень, які можуть бути застосовані до державних службовців, а також підстави припинення державної служби.

Разом з тим, порядок застосування таких заходів впливу у Законі України «Про державну службу» №3723-ХІІ не передбачено. Натомість порядок застосування дисциплінарних стягнень, у тому числі звільнення, врегульовано КЗпП (стаття 149).

У частині другій статті 17 Закону України «Про державну службу» №3723-XII наведено текст присяги державного службовця такого змісту: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки».

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти висновку, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв'язку з цим як порушення Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Отже, і порушення Присяги, і дисциплінарне правопорушення може бути наслідком недотримання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби. Таким чином, припинення державної служби у зв'язку з порушенням Присяги та дисциплінарна відповідальність державних службовців можуть бути наслідком існування схожих фактичних підстав у разі вчинення державним службовцем достатньо близьких за характером одне до одного дисциплінарного або іншого правопорушень. Звільнення за порушення присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Тобто звільнення за порушення присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку та строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 травня та 4 червня 2013 року справи №№ 21-403а12; 21-167а13.

Як зазначено у оскаржуваному розпорядженні №144/к-2016 від 14.06.2016 року, підставою для його видання стали матеріали службового розслідування та лист Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.06.2016 року № 01-7720/283.

Так, судом встановлено, що на підставі постанови про призначення службового розслідування від 13.01.2016 року, подання (в порядку ч. 3 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції») старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу прокуратури військової прокуратури Південного регіону України про призначення службового розслідування від 14.03.2016 року №15-125вих16, головою Одеської обласної державної адміністрації видано розпорядження № 136/А-2016 від 17.03.2016 року про проведення службового розслідування до 16 квітня 2016 року, зокрема, стосовно начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та оборонної роботи Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_1, відповідно до ст.22 Закону України «Про державну службу» та Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 року №950 (надалі по тексту - Порядок №950). /т.1 а.с.180-181/

Пунктом 8 Порядку №950 встановлено, що за результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються: факти і суть звинувачень або підозри, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім'я та по батькові, рік народження, освіта, термін служби у органі державної влади і перебування на займаній посаді особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, результати щорічної оцінки виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, покладених на неї завдань та обов'язків, види заохочення та дисциплінарного стягнення, а також ступінь участі у виконанні окремих доручень (завдань); заяви, клопотання, пояснення та зауваження особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, обґрунтована інформація про їх відхилення чи задоволення; висновки службового розслідування, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, безпідставні звинувачення або підозру; обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі необхідності винних осіб до відповідальності згідно із законодавством.

У разі прийняття рішення щодо притягнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

У разі виявлення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення комісія вносить пропозицію щодо надіслання акта службового розслідування до спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції.

Члени комісії мають право викласти свою окрему думку, про що до акта додається відповідний документ.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 950 акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу державної влади (посадової особи), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, в одному примірнику.

Перед поданням на розгляд з актом службового розслідування ознайомлюються особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, та керівник органу, в якому вона працює.

Про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування зазначені особи повідомляються за день до його проведення.

Під час ознайомлення з актом службового розслідування зазначені особи можуть висловити свої зауваження, які додаються до акта.

У разі коли під час ознайомлення з актом службового розслідування до нього не висловлені зауваження або зазначені особи не прибули у визначений для ознайомлення час без поважних причин та не повідомили комісії про причини своєї відсутності у день ознайомлення, акт службового розслідування вважається таким, що не має зауважень, про що складається відповідний акт, який додається до акта службового розслідування.

Особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, повинна підписати акт службового розслідування, а у разі відмови її підписати члени комісії складають відповідний акт, який додається до акта службового розслідування.

У разі відсутності під час підписання акта службового розслідування члена комісії причина його відсутності зазначається в акті.

Абзаци 2, 4 п. 10 Порядку № 950 передбачають, що за результатами розгляду керівник органу державної влади (посадова особа), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, приймає в десятиденний термін з дати надходження акта службового розслідування відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування.

За матеріалами службового розслідування особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути притягнута до відповідальності згідно із законодавством.

Пунктами 11, 12 Порядку № 950 встановлено, що рішення за результатами службового розслідування може бути оскаржено особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно із законодавством.

Акт службового розслідування з відповідними документами зберігається в органі державної влади, якому доручено проведення службового розслідування.

Разом з тим, судом достовірно встановлено, що в порушення вищезазначених вимог Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 року № 950, за результатами проведеного службового розслідування стосовно ОСОБА_1 акт службового розслідування складено не було.

Підставою прийнятого спірного розпорядження №144/к-2016 від 14.06.2016 року "Про звільнення ОСОБА_1." стали: лист Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.06.2016 року №01-7720/283 про погодження звільнення ОСОБА_1 /т.1 а.с.149/; пояснення ОСОБА_1 від 18.04.2016 року, від 27.04.2016 року; та протоколи №№1,2 засідання комісії з проведення службового розслідування в Одеській облдержадміністрації. /т.1 а.с.153-171, 182-194/

Таким чином, в порушення норм чинного законодавства, відповідачем прийнято оскаржуване розпорядження про звільнення позивача із займаної посади за порушення Присяги державного службовця, за відсутності акту службового розслідування у якому повинно було бути зазначено, зокрема: факти і суть звинувачень або підозри, які стали підставою для проведення службового розслідування відносно позивача; заяви, клопотання, пояснення та зауваження позивача, обґрунтована інформація про їх відхилення чи задоволення; висновки службового розслідування, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, безпідставні звинувачення або підозру; обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі необхідності винних осіб до відповідальності згідно із законодавством.

При цьому, з наданих відповідачем матеріалів, за відсутності акту службового розслідування, не вбачається, яких саме етичних правил, загальних обов'язків державного службовця чи безпосередніх обов'язків начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та оборонної роботи Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 не виконав. В оскаржуваному розпорядженні та листі Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.06.2016 року №01-7720/283, за відсутності акта службового розслідування, жодне з наведених формулювань не містить складу порушення Присяги державного службовця.

Відповідно до абзацу 5 пункту 8 вищевказаного Порядку №950, у разі прийняття рішення щодо притягнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Водночас, з урахування відсутності акту службового розслідування, суд приходить до висновку, що комісією не досліджувались питання відносно того, якими є результати щорічної оцінки виконання ОСОБА_1 функцій, покладених на нього відповідно до законодавства, завдань та обов'язків, видів заохочення та дисциплінарних стягнень, які до нього застосовувались, а також ступінь участі у виконанні окремих доручень (завдань). Також, не встановлено обставин, які обтяжують та пом'якшують відповідальність. Відповідачем не вказано, які саме дії (бездіяльність) позивача як посадової особи підривають авторитет державного органу чи втрачається довіра до такого органу.

Оскільки протоколи засідання комісії з проведення службового розслідування стосовно позивача, подання військової прокуратури Південного регіону України, лист Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.06.2016 року № 01-7720/283, та спірне розпорядження Одеської обласної державної адміністрації не містять обґрунтувань та вказівок на докази, що підтверджують вчинення позивачем таких порушень, які б потягли за собою застосування до нього найсуворішої санкції відповідальності державного службовця, як звільнення за порушення Присяги, тому з огляду на встановлені по справі обставини та виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності розпорядження Одеської обласної державної адміністрації № 144/к-2016 від 14.06.2016 року «Про звільнення ОСОБА_1.».

Відповідно до статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи, що у зв'язку із незаконним звільненням позивача, останньому не було нараховано середньомісячну заробітну плату, відповідач при поновленні позивача на раніше займаній посаді зобов'язаний виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Відповідно до пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок), нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Зміст наведених правових актів дає підстави для висновку про те, що у випадках стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу судом має бути визначений період вимушеного прогулу, останнім днем якого завжди є день ухвалення постанови суду як акту правосуддя, з яким відбулося врегулювання публічно-правового спору, про який зазначено в адміністративному позові, і вирішено завдання адміністративного судочинства, та середньоденний заробіток позивача. Отже, суд визначає конкретну суму коштів, яка стягується з відповідача.

Таким чином, якщо середня заробітна плата за останні два місяці роботи ОСОБА_1 на момент звільнення (14.06.2015 року), відповідно до довідки, наданої відповідачем складає 8356,78грн., його середньоденний заробіток складає 397,94грн., які слід помножити на 18 днів (з 14.06.2016 року по 12.07.2016 року) вимушеного прогулу, що дорівнює 7162,92грн., які підлягають стягненню з Одеської обласної державної адміністрації.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Одеської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія