Справа № 201/10986/16-а
Суддя: Наумова О. С.
Дата ухвалення: 2016-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/201/1012/2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 серпня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Наумової О.С.,

при секретарі Ляховій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2 про скасування постанови серії ПС2 № 972751 від 20.07.2016р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2 про скасування постанови серії ПС2 № 972751 від 20.07.2016р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП (з урахуванням уточнених вимог).

В обґрунтування позову зазначила, що 20.07.2016р. інспектором винесено оскаржувану постанову, згідно із якою 20.07.2016р. о 19 год. 10 хв., позивач, керуючи транспортним засобом NYUNDAI GETZ, д/н НОМЕР_1 здійснено зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушено пункт 17.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за ч 3 ст. 122 КУпАП. Позивач не погоджується з даною постановою, вважає, що вона винесена із порушенням вимог ст. 254 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не складався. Тому просить позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував, зазначивши, що 20.07.2016р. автомобіль НОМЕР_2, здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначених знаком 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», чим порушив дію знаку 5.11 та п. 17.1 Правил дорожнього руху, а саме, зупинив автомобіль в м. Дніпропетровськ, на пр. Д.Яворницького біля будинку № 57 в зоні дії знаку 5.11. Правилами дорожнього руху, забороняється в'їзд, рух, зупинка та стоянка на смузі, призначеній лише для руху маршрутних транспортних засобів, які рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. За кермом була ОСОБА_3, яка і передала документи для перевірки інспектору. Зазначає, що згідно ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

За результатами розгляду адміністративної справи до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 028022 від 04.07.2016 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 року № 1395.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній. зокрема , необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За правилами ст. 33 КУпАП відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано. Позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача.

Зазначає, що фіксація правопорушення здійснювалася нагрудною відеокамерою. На відео видно, що автомобіль позивача стоїть на смузі для руху маршрутних транспортних засобів.

Враховуючи викладене, просила відмовити у позові.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі спірної постанови, 20.07.2016р. о 19 год. 25 хв. автомобіль НОМЕР_2, здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху, а саме, зупинив автомобіль в м. Дніпропетровську, на вул. К. Маркса біля будинку № 57 (а.с. 6).

Дійсно Правилами дорожнього руху встановлено, що в зоні дії знаку 5.11. забороняється в'їзд, рух, зупинка та стоянка на смузі, призначеній лише для руху маршрутних транспортних засобів, які рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів.

Втім суд критично відноситься до доводів інспектора, про те, що постанова та відео з нагрудної камери є безспірними доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні наполягала, що вона не помітила знак 5.11. під час руху, так як він знаходився високо вгорі над проїжджою частино. Повертаючи з вул. Леніна на пр. ОСОБА_4, вона слідкувала за дорожнім рухом, при цьому голову вгору не підіймала, тому знак не бачила.

На оглянутому в судовому засіданні відео з нагрудної камери інспектора вбачається, що позивач припарковала свій автомобіль марки HYUNDAI GETS на правій смузі руху. За загальновідомими даними, дана смуга призначена для руху маршрутних транспортних засобів. Проте на відео з нагрудної камери інспектора не зафіксовано знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів». На підтвердження наявності знаку інспектором надані фото знаку 5.11. Проте дані фото зроблені, за поясненнями інспектора, вже після вчинення правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу відповідача на те, що у постанові не зазначено про порушення позивачем дії знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів».

За таких обставин, суд вважає, що ані постановою ані відео з нагрудної камери не підтверджується факт порушення позивачем правил знаку 5.11 та п. 17.1 Правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Разом із тим, згідно ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно із п. 2. Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 року № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 5 Розділу ІІІ даної Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема питання чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи.

За п. 9 Розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно із п. Розділу IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

За правилами ст. 283 КУпАП постанова, серед іншого, повинна містити дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Втім, як вбачається з оскаржуваної постанови, в ній не зазначена дата розгляду справи.

Постанова складена у відношенні ОСОБА_3, хоча прізвище позивача ОСОБА_1, згідно паспорту громадянина України, виданого Жовтневим РВ у м. Дніпропетровську 17.03.2014р. (а.с. 8). Пояснення, які додаються до постанови складено також ОСОБА_3 (а.с. 7).

Як видно з матеріалів справи, позивач змінила прізвище у звязку із укладенням 27.02.2014р. шлюбу з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10). Позивач пояснила, що вона надавала ці пояснення як ОСОБА_3, оскільки посвідчення водія видано на її дівоче прізвище ОСОБА_3. Посвідчення вона передала для перевірки інспектору патрульної поліції. Інспектор в протоколі зазначила її прізвище ОСОБА_3, тому і пояснення вона писала, як ОСОБА_3.

Отже, відомості про особу, що притягається до відповідальності, вказані невірно.

Крім того, в постанові невірно вказано місцем вчинення адміністративного правопорушення - вул. ОСОБА_6. Розпорядженням Дніпропетровського міського голови №71-р від 19.02.2016р. проспект Карла Маркса перейменовано на проспект ОСОБА_4.

Постанова окрім вказаного не містить відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ'єктивним розглядом справи та відтак незаконним.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В даному випадку відповідачем не було надано суду належних та достатніх доказів вчинення позивачем правопорушення і, відповідно правомірності винесення спірної постанови.

Частиною 6 ст.71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Частиною ч. 3 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12. 2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За вимогами ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ'єктивним розглядом справи та відтак незаконним.

В матеріалах адміністративної справи містяться суперечливі докази сама постанова і пояснення ОСОБА_3. Втім з постанови не вбачається, чому інспектор віддав перевагу власним переконанням та не прийняв до уваги поясненням правопорушника.

Таким чином відповідачем будь-яких доказів щодо правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 70-71, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2 про скасування постанови серії ПС2 № 972751 від 20.07.2016р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП задовольнити.

Постанову серії ПС2 № 972751 від 20.07.2016р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2 скасувати.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП-закрити.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят однієї) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.С. Наумова