Справа № 2а-5404/11/1070
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року м. Київ К/800/19442/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Карася О.В., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2012 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року

у справі № 2а-5404/11/1070

за позовом Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби

до 1. суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,

2. суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2

третя особа: Білоцерківський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області

про стягнення штрафу та конфіскації грального обладнання, -

В С Т А Н О В И Л А :

Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Київської області Державної податкової служби (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (далі - відповідач-1), суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 (далі - відповідач-2), за участі третьої особи - Білоцерківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, про: стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на користь державного бюджету України штраф у розмірі 7680000,00 грн.; стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 на користь державного бюджету України штраф у розмірі 7680000,00 грн.; конфіскацію грального обладнання у кількості 10 гральних автоматів та 13 металевих ключів.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2012 року у задоволені позову було відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2012 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі Білоцерківська ОДПІ Київської області ДПС, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

10 березня 2011 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендарем) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (орендодавцем) був укладений договір суборенди нежитлового приміщення (магазину), відповідно до умов якого якого ОСОБА_1 прийняв в тимчасове користування (в оренду) для здійснення підприємницької діяльності (а саме - для розміщення магазину) нежитлове приміщення в житловому будинку загальною площею 24 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 арк. справи 33-35).

Відповідно до Положення про «Розважальний клуб «Класік»» та Правил користування розважальними ігровими автоматами для дорослих у розважальному клубі «Класік» (т.1 арк. справи 106-110) цей клуб створено для задоволення потреб ринку розважальних автоматів та настільних ігор для дорослих, поліпшення рівня надання послуг у цій сфері для дорослого населення та з метою створення умов для реабілітації та відпочинку дорослого населення. Доступ для користування розважальними ігровими автоматами здійснюється на платній основі тільки для повнолітніх осіб. Проведення азартних ігор в приміщенні клубу заборонено.

10 червня 2011 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 прийняв на стажування на посаду продавця-касира ОСОБА_3.

13 червня 2011 року Білоцерківським МВ ГУ МВС України в Київській області в ході проведення огляду розважального клубу «Класік», який розташований за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено, що у вказаному приміщенні організовувалась діяльність по проведенню азартних ігор на гральних автоматах (т.1 арк. справи 21-25).

Згідно з протоколом огляду місця події від 13 червня 2011 року в приміщенні виявлено гральні автомати, які перебували у ввімкненому стані, виявлено відвідувачів, які грали на гроші.

Відповідно до пояснення, наданого продавцем-касиром ОСОБА_3, вона сама вирішила брати з людей гроші з метою власного збагачення, про те, що в клубі громадяни грали на ігрових автоматах за гроші ОСОБА_1 не знав (т.1 арк. справи 31-32).

14 червня 2011 року прокурором м. Біла Церква Київської області порушено кримінальну справу за фактом зайняття гральним бізнесом працівниками закладу «Класік», особи яких не встановлено, за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 2032 Кримінального кодексу України.

29 листопада 2011 року старший слідчий СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області, розглянувши матеріали кримінальної справи № 52-2783, прийняв постанову про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_3 по факту зайняття гральним бізнесом за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 2032 Кримінального кодексу України (т.1 арк. справи 250).

05 грудня 2011 року старший слідчий СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області, розглянувши матеріали кримінальної справи № 52-2783, прийняв: постанову про відмову в порушенні кримінальної справи щодо фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 2032 Кримінального кодексу України; постанову про відмову у порушенні кримінальної справи щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 396 Кримінального кодексу України (т.1 арк. справи 88-91).

08 грудня 2011 року кримінальну справу щодо ОСОБА_3 направлено до суду для вирішення питання про її закриття у зв'язку з амністією (т. 2 арк. справи 14-16).

13 січня 2012 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було ухвалено постанову у справі 1-п/1003/47/2012, якою ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за скоєне у зв'язку з амністією, а кримінальну справу по її обвинуваченню за частиною 1 статті 2032 Кримінального кодексу України закрито (т.2 арк. справи 18).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що докази, на які посилався податковий орган як на підставу для задоволення позовних вимог, не містять у собі відомостей щодо організації і проведення азартних ігор саме суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на наступне.

Згідно положень статті 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

При цьому, за визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), під гральним бізнесом розуміється діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, на гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному (віртуальному) казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання прибутку; азартною грою є будь-яка гра, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості; організаторами азартних ігор є фізичні та юридичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють діяльність з організації і проведення азартних ігор з метою отримання прибутку.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України. Застосування санкцій, зазначених у частині першій цієї статті, здійснюється за рішенням суду, ухваленого за позовом органів державної податкової служби.

Отже, за змістом статті 3 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) санкція у вигляді конфіскації грального обладнання є обов'язковим додатковим покаранням, яке застосується в усіх випадках поряд зі штрафом за порушення суб'єктом господарювання заборони на організацію та проведення азартних ігор. Санкція у вигляді конфіскації грального обладнання полягає у примусовому позбавленні суб'єкта правопорушення права власності на таке обладнання. При цьому, за правопорушення, вчинене однією особою, не може притягатися до відповідальності інша особа. Відповідно, конфіскованим може бути лише те гральне обладнання, яке належить на праві власності суб'єкту правопорушення.

Зважаючи на те, що приписами Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що застосування штрафних санкцій з конфіскацією грального обладнання несуть суб'єкти господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, правомірність застосування наведених наслідків повинна випливати із встановлення фактів організації та проведення азартних ігор.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт організації і проведення азартних ігор саме суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, податковим органом надано не було. Натомість, у постановах старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області від 05 грудня 2011 року про відмову у порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було встановлено, що у діях зазначених осіб відсутній склад злочину, передбачений частиною 1 статті 2032 Кримінального кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга Білоцерківської ОДПІ Київської області ДПС підлягає залишенню без задоволення, а постанова Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2012 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ О.В. Карась

_____________________ А.О. Рибченко