Справа № 456/953/15-а, 2а-456/22/16
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року Справа № 876/3015/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради Львівської області на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 квітня 2016 року в адміністративній справі № 456/953/15-а за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради Львівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Стрийського міськрайонного суду Львівської області із вказаним позовом та, з уточненням позовних вимог, просив зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради Львівської області (надалі - УПСЗН Стрийської міської ради) призначити, нарахувати та виплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік відповідно до Закону України від 28.02.1991 р. № 796-XII «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - Закон № 796-XII), зобов'язавши при тому відповідача проводити такі виплати щорічно до настання передбачених законодавством підстав для припинення виплат.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (надалі - ЧАЕС) і віднесений до 2 категорії. В порушення вимог статті 48 Закону № 796-XII, яка передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат, така допомога в 2014 році виплачувалась йому не в повному розмірі.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Зобов'язано УПСЗН Стрийської міської ради згідно ст.48 Закону № 796-XII здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії разову щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік у розмірі п'яти мінімальних зарплат станом на 2014 рік, з урахуванням проведеної виплати.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржило УПСЗН Стрийської міської ради, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та за невідповідності висновків суду обставинам справи. Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просило скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини першої статті 41 КАС України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1.

Згідно листа від 18.11.2015 р. за № 30, відповідач нарахував позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік в сумі 100 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - Постанова № 562).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі № 796-XII.

За приписами статті 63 Закону України № 796-XII фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до абзацу восьмого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

З матеріалів справи видно, що щорічну допомогу на оздоровлення позивачу виплачено у 24 липня 2014 року згідно з Постановою № 562 у розмірі 100 грн.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Пунктом 1 частини першої статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами у відповідності до приписів частини четвертої статті 9 КАС України, колегія суддів приходить до переконання, що при вирішенні даного спору підлягає застосуванню стаття 48 Закону України № 796-ХІІ, а не Постанова Кабінету Міністрів України № 562, положення якої істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

При цьому, УПСЗН Стрийської міської ради не враховано, що Кабінету Міністрів України надавалось право встановлювати розмір щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 р. № 1622-VII.

Вказаним Законом Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. № 719-VII доповнено пунктом 6-7, яким встановлено, зокрема, що норми і положення статті 48 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Вказаний Закон України набрав чинності 03.08.2014 р. і не діяв на час виплати позивачу вказаної допомоги - у липні 2014 року.

Таким чином, виходячи з принципів адміністративного судочинства - верховенства права та пріоритетності Законів над іншими нормативними актами, при визначенні відповідачем у липні 2014 року розміру щорічної допомоги на оздоровлення позивачу з 01 січня 2014 року застосуванню підлягала норма статті 48 Закону № 796-ХІІ, а не постанова Кабінету Міністрів України № 562.

При цьому, покликання апелянта на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом № 796-ХІІ розмірів щорічної грошової допомоги на оздоровлення як на причину невиконання покладених на нього зобов'язань до уваги прийматись не можуть, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо протиправності відмови УПСЗН Стрийської міської ради здійснити перерахунок та доплату позивачеві щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, встановленому статтею 48 Закону № 796-ХІІ у 2014 році, оскільки на час проведення спірних виплат у липні 2014 року положення статті 48 цього Закону не були зупинені, а тому були підставою для проведення виплат одноразової допомоги у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради Львівської області залишити без задоволення, а постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 квітня 2016 року в адміністративній справі № 456/953/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 12 вересня 2016 року.