Справа № 826/2087/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

08 вересня 2016 року 08:17 справа №826/2087/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
доГоловного управління Державної казначейської служби України у місті Києві
третя особаВідділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у місті Києві
провизнання дій протиправними, стягнення коштів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, за участю третьої особи - Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у місті Києві, в якому просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві щодо неперерахування Головному територіальному управлінню юстиції у місті Києві грошових коштів в сумі 355 689,83 грн. на депозитний рахунок 4446, що раніше сплачені Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" відповідно до платіжного доручення від 4 грудня 2013 року як виконавчий збір та підлягають поверненню АТ "Райффайзен Банк Аваль" у зв'язку зі скасуванням постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору; 2) стягнути з Головного управління Державної казначейської служби у місті Києві на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" сплачені відповідно до платіжного доручення від 4 грудня 2013 року грошові кошти (виконавчий збір) в сумі 355 689,83 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/2087/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 13 червня 2016 року позивач позовні вимоги підтримав, представники відповідача та третьої особи до суду не прибули; на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві винесено постанову від 22 листопада 2013 року про стягнення з боржника: Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" виконавчого збору в сумі 355 689,83 грн.

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" сплатило виконавчий збір в сумі 355 689,83 грн. згідно з платіжним дорученням від 4 грудня 2013 року № 120 на рахунок Головного управління юстиції у місті Києві в Головному управлінні Державної казначейської служби України у місті Києві № 4446, МФО 820019, .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2013 року у справі №826/18960/13-а визнано протиправними дії управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві з винесення постанови від 22 листопада 2013 року про стягнення з АТ "Райффайзен Банк Аваль" виконавчого збору; визнано протиправною та скасовано постанову від 22 листопада 2013 року про стягнення виконавчого збору. Постанова суду набрала законної сили.

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" 26 березня 2014 року направило до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві звернення №140-0-0-00/8/393 щодо повернення помилково сплаченого виконавчого збору на рахунок банку, у зв'язку зі скасуванням постанови державного виконавця про сплату такого збору.

Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві не надало відповіді на звернення, у зв'язку з чим Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" подало до Окружного адміністративного суду міста Києва позов про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 листопада 2014 року у справі №826/15348/14 адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві щодо не розгляду звернення від 26 березня 2014 року №140-0-0-00/8/393; в іншій частині адміністративного позову відмовлено. Постанова набрала законної сили.

Окружний адміністративний суд міста Києва у постанові від 7 листопада 2014 року у справі №826/15348/14 застосував положення пунктів 3 та 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за №1650/24182, та дійшов висновку, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів в національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби за поданням органу, що контролює справляння надходжень до бюджету, яке подається платником разом із заявою про повернення коштів з бюджету. Органом, який контролює справляння надходжень бюджету, є відповідний орган державної виконавчої служби України. Підставою для повернення позивачу помилково зарахованих коштів до бюджету згідно з платіжним дорученням від 4 грудня 2013 № 120 в сумі 355 689,83 грн. є подання органу державної виконавчої служби України, подане позивачем відповідачу разом із заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" 21 листопада 2014 року направило на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у місті Києві звернення від 20 листопада 2014 року за вих. №1400000/8/2364 з вимогою підготувати подання щодо повернення на його користь сплачених згідно з платіжним дорученням від 4 грудня 2013 року коштів в сумі 355 689,83 грн. та звернутись з цим поданням до відповідного органу державної казначейської служби.

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у місті Києві не надав відповіді на зазначене звернення, подання не підготував та не направив до органу державної казначейської служби як і не надав Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" для направлення разом із відповідною заявою. У зв'язку з цим, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2015 року у справі №826/9780/15 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у місті Києві щодо не розгляду звернення Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" від 20 листопада 2014 року за вих. №1400000/8/2364 та не підготовки і не направлення подання до відповідного органу Державної казначейської служби України щодо повернення на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" сплачених відповідно до платіжного доручення від 4 грудня 2013 року грошових коштів (виконавчого збору) в сумі 355 689,83 грн. Постанова набрала законної сили.

При цьому Окружним адміністративним судом міста Києва від 23 червня 2015 року у справі №826/9780/15 встановлено, що відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у місті Києві 12 червня 2015 року на адресу Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві надано подання про повернення грошових коштів в сумі 355 689,83 грн. на рахунок управління для подальшого перерахування їх на рахунок Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль".

Виходячи зі змісту частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, факт надання відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у місті Києві 12 червня 2015 року на адресу Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві подання про повернення грошових коштів в сумі 355 689,83 грн. на рахунок управління для подальшого перерахування їх на рахунок Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" є доведеним.

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" 17 серпня 2015 року направило на адресу Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві заяву-звернення від 14 серпня 2015 року №140-0-0-00/8/2919 щодо повернення сплачених банком коштів в сумі 355 689,83 грн. До заяви додало копію постанови державного виконавця від 22 листопада 2013 року, копію платіжного доручення від 4 грудня 2013 року, копії постанов Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2013 року та від 23 червня 2015 року, копію довіреності представника банку. Факт направлення зазначених документів підтверджується копією фіскального чека від 17 серпня 2015 року №7435 та опису цінного листа від 17 серпня 2016 року.

Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві у відповідь на вказану заяву-звернення надіслало на адресу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" листа від 11 вересня 2015 року № 06-08/3974-11716 з додатком - копією листа від 22 червня 2015 року № 06-08/2873-8442, направленого на адресу Головного територіального управління юстиції у місті Києві у відповідь на лист останнього від 12 червня 2015 року № 7/8/7588, згідно з якими повернення коштів можливе за умови надання Головному управлінню Казначейства заяви Головного територіального управління юстиції у місті Києві про повернення коштів, платіжного доручення від 26 грудня 2013 року №104, подання (довідка або інший документ) Міністерства юстиції України, оформленого відповідно до вимог порядку.

Зі змісту вказаних листів Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві вбачається, що позиція останнього про відсутність підстав для повернення помилково сплачених коштів полягає у тому, що повернення зазначених коштів можливе за умови надання Головному управлінню Казначейства заяви Головного територіального управління юстиції у місті Києві про повернення коштів, платіжного доручення від 26 грудня 2013 року № 104, та подання (довідки або іншого документа) Міністерства юстиції України, оформленого відповідно до вимог Порядку.

Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі), визначаються Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за №1650/24182, (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) направлення відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у місті Києві 12 червня 2015 року на адресу Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві подання) повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення готівковими коштами за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім'я органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв'язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи).

Згідно зі статтею 5 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

У заяві платник може визначити довірену особу для отримання коштів, що мають бути повернені йому з бюджету. У такому разі до заяви про повернення коштів з бюджету додаються довіреність на отримання коштів довіреною особою, засвідчена згідно з вимогами Цивільного кодексу України, та копія паспорта довіреної особи.

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 жовтня 2011 року №1280 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 жовтня 2011 року за №1236/19974, Головне управління Казначейства відповідно до покладених на нього завдань здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві є органом, що здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Зі змісту частини першої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору) випливає, що у разі невиконання боржником рішення майнового чи немайнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір.

Відповідно до пункту 33 частини другої статті 29 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виконавчий збір, стягнутий органами державної виконавчої служби, належить до доходів загального фонду Державного бюджету України.

Згідно з підпунктом 4.16.3. пункту 4.16 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 року №74/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за №865/4158 (чинної на час виникнення спірних відносин), кошти виконавчого збору перераховуються до Державного бюджету України і як фінансування надходять на спеціальні реєстраційні рахунки для обліку інших надходжень спеціального фонду, відкриті на ім'я Міністерства юстиції України, регіональних управлінь юстиції, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - територіальні управління юстиції) в органах Державного казначейства.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету" органом, що контролює справляння надходжень бюджету по коду бюджетної класифікації 22070000 - виконавчий збір є ДВС.

Право на повернення помилково сплачених коштів - виконавчого збору в сумі 355 689,83 грн. згідно з платіжним дорученням від 4 грудня 2013 року № 120 у Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" виникло з часу набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2013 року у справі № 826/18960/13-а про визнання протиправними дій управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві з винесення державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби постанови від 22 листопада 2013 року про стягнення виконавчого збору та визнання протиправною та скасування останньої постанови.

Таким чином, органом, що контролює справляння виконавчого збору до бюджету, є відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у місті Києві.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про безпідставність позиції Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про те, що повернення помилково сплачених коштів можливе за умови надання Головному управлінню Казначейства заяви Головного територіального управління юстиції у місті Києві та подання Міністерства юстиції України. Головне територіальне управління юстиції у місті Києві не є платником, що здійснив помилкову сплату коштів до бюджету, а відтак не є одержувачем коштів, що підлягають поверненню як помилково сплачені, та, відповідно, не є суб'єктом звернення з відповідною заявою. Міністерство юстиції України у цих правовідносинах не є органом, що контролює справляння виконавчого збору до бюджету, а відтак, не є суб'єктом внесення відповідного подання.

Встановлені судом обставини та наведені норми законодавства дають підстави для висновку про те, що Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, фактично відмовивши Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" у поверненні помилково сплачених коштів з виконавчого збору в сумі 355 689,83 грн. з підстав відсутності заяви Головного територіального управління юстиції у місті Києві про повернення помилково сплачених Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" коштів та подання Міністерства юстиції України на повернення таких коштів, діяло не на підставі, що визначена Порядком, порушивши принцип, встановлений частиною другою статті 19 Конституції України, відповідно до якого орган державної влади зобов'язаний діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та чинним законодавством.

Водночас вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання протиправними дій Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві щодо неперерахування Головному територіальному управлінню юстиції у місті Києві грошових коштів в сумі 355 689,83 грн. на депозитний рахунок 4446, що раніше сплачені Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" відповідно до платіжного доручення від 4 грудня 2013 року як виконавчий збір та підлягають поверненню цьому банку у зв'язку зі скасуванням постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, та про стягнення з Головного управління Державної казначейської служби у місті Києві на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" зазначених коштів, задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Порядком передбачено алгоритм внесення подання та звернення із заявою до органу Казначейства, а також вимоги щодо форми такого подання (передбачена нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника, скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності) та щодо обов'язкової інформації, що має містити подання. Так само порядком передбачено вимоги до заяви платника про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства.

Надані до органу Казначейства заява платника та подання органу, що контролює справляння виконавчого збору до бюджету, повинні бути оцінені зазначеним органом Казначейства на предмет їх відповідності вимогам Порядку. У разі невідповідності їх вимогам Порядку у органу Казначейства відсутні підстави для повернення помилково сплачених коштів платнику.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з листа Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві від 11 вересня 2015 року № 06-08/3974-11716 та додатку до нього, останній не надав оцінку заяві платника та поданню органу, що контролює справляння виконавчого збору до бюджету, на предмет їх відповідності вимогам Порядку. Тому, у суду відсутні підстави для висновку про протиправність дій відповідача щодо неперерахування помилково сплачених позивачем коштів в сумі 355 689,83 грн. з державного бюджету.

До того ж позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо неперерахування зазначених коштів, що ним сплачені, Головному територіальному управлінню юстиції у місті Києві на певний депозитний рахунок. Водночас процедура повернення помилково сплачених коштів, визначена у Порядку, не передбачає такого алгоритму повернення коштів. Згідно з цим порядком кошти повертаються органом Казначейства одержувачу цих коштів, тобто платнику, яким кошти були сплачені.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність відмови позивачу у задоволенні його позову.

Разом з тим суд з метою захисту прав та інтересів позивача від порушень органу державної влади, що є завданням адміністративного судочинства згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, всебічного та об'єктивного розгляду справи, керуючись частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у поверненні позивачу помилкового сплачених коштів з виконавчого збору в сумі 355 689,83 грн. з підстав відсутності заяви Головного територіального управління юстиції у місті Києві та подання Міністерства юстиції України на повернення помилково сплачених коштів та зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві повторно розглянути заяву-звернення Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" від 14 серпня 2015 року №140-0-0-00/8/29/9 про повернення помилково сплаченого виконавчого збору, та прийняти відповідне рішення згідно з вимогами чинного законодавства.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірності дій щодо неповернення платнику помилково сплачених коштів з підстав відсутності заяви Головного територіального управління юстиції у місті Києві та подання Міністерства юстиції України, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві щодо відмови у поверненні Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" помилкового сплачених згідно з платіжним дорученням від 4 грудня 2013 року № 120 коштів з виконавчого збору в сумі 355 689,83 грн. з підстав відсутності заяви Головного територіального управління юстиції у місті Києві та подання Міністерства юстиції України на повернення таких коштів.

3. Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві повторно розглянути заяву-звернення Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" від 14 серпня 2015 року № 140-0-0-00/8/29/9 про повернення помилково сплачених згідно з платіжним дорученням від 4 грудня 2013 року № 120 коштів з виконавчого збору в сумі 355 689,83 грн. та прийняти відповідне рішення з урахуванням вимог чинного законодавства.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко