Справа № 221/4297/16-а
Суддя: Гальченко І. В.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Волноваха 05 вересня 2016року

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Гальченко І.В.

при секретарі- Сєрих І.С.

з участю представника відповідача - Тихонової Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу по адміністративному позові ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду України у м.Вугледар про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2016р. позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який уточнив заявою від 05.09.2016р., вказуючи, що він перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію по інвалідності 3 групи і працює суддею і головою Вугледарського міського суду, але з 01.04.2015р. відповідач припинив виплату йому призначеної з 2006року пенсії як інваліду 3 групи відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 29.07.2003р. №1058-1У на підставі внесених змін Законом України від 02.03.2015р. №213-УШ. Він 29.07.2016року звернувся до відповідача з заявою про відновлення виплати йому пенсії з 01.06.2015р., оскільки відповідач був зобов'язаний відновити йому виплату призначеної раніше пенсії, оскільки нарахування йому пенсії ніким не скасовувалося, а заборона на її виплату відповідно до положень п.5 розділу Ш Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-УШ у разі не прийняття до 01.06.2015року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» і одночасно перестали діяти обмеження передбачені ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Але йому було відмовлено, тому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м.Вугледар Донецької області щодо неналежного прийому і реєстрації його заяви та відмови відновити виплату раніше призначеної йому пенсії по інвалідності з 01.06.2015року і зобов'язати відповідача відновити йому з 01.04.2015року нарахування, а з 01.06.2015року виплату призначеної йому пенсії по інвалідності, яка призначена йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з нарахуванням відповідної індексації. У разі відмову добровільно виплатити нараховані суми вона підлягає примусовому стягненню через відповідне відділення Казначейства України (а.с.2-4,37-38).

Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, вважає дії відповідача правомірними, а позовні вимоги позивача передчасними, оскільки він заяву подав у довільній формі, вони йому відповіли по зверненню громадян, йому по суті не відмовляли у вимогах, крім того працюючим пенсіонерам виплата пенсії зупинена. Надала письмові заперечення по справі, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с.23-28).

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини. Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Волноваському районі та отримує пенсію за інвалідністю як інвалід 3 групи з 25.05.2006року (відповідно до пенсійного посвідчення а.с.6). Позивач звернувся до відповідача з заявою від 29.07.2016 року про поновлення йому виплати пенсії як інваліду 3 групи з 01.06.2015 року (а.с.5). Відповідно до листа УПФУ у м.Вугледар, Донецької області №14/Ж-08.01.04 від 0808.2016року позивачу повідомлено, що йому була призначена пенсія по інвалідності, однак вона не виплачується у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ (а.с.9-10). Відповідно до довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії №4840 від 31.08.2016р., виданої УПФУ у м.Вугледар, Донецької області ОСОБА_2 у період з квітня 2015 року по вересень 2016 року розмір призначеної пенсії, розмір нарахованої пенсі, розмір фактично сплаченої пенсії становлять нуль гривень (а.с.36).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з приписами ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 213-УІІІ від 02.03.2015 року) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів 1 та 2 груп інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветерані війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів» пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Відповідно до п. 5 розділу III «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01.06.2015року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії або щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів» та ін. Вказаний Закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не був прийнятий, у зв'язку з чим, з вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії або щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

Відповідно до висновку Верховного Суду України викладеного в постанові від 24.05.2016року з 01 червня 2015 року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначають, зокрема, згідно з Законом України «Про судоустрій та статус суддів», втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи вище викладене, адміністративний позов (уточнені вимоги) підлягає повному задоволенню, оскільки виходячи з положень абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 213-УІІІ від 02.03.2015 року, яка чинна з 01.06.2015року), п. 5 розділу III «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-УІІІ, опираючись на висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 24.05.2016 року, особи, яким пенсія (довічне грошове утримання) призначають, зокрема, згідно з Законом України «Про судоустрій та статус судців», з 01 червня 2015 року втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком (інвалідністю), призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому дії відповідача щодо неналежного прийому і реєстрації заяви ОСОБА_2 та відмови відновити виплату раніше призначеної йому пенсії по інвалідності з 01.06.2015року. І слід зобов'язати відповідача відновити з 01.04.2015року нарахування позивачу ОСОБА_2, а з 01.06.2015року слід зобов39зати відновити виплату призначеної йому пенсії по інвалідності, яка призначена йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з нарахуванням відповідної індексації.

Відповідач у своїх запереченнях на адміністративний позов посилається на ч. 5 ст. 99 КАС України, ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та стверджує, що до даних правовідносин має застосовуватись місячний строк звернення до адміністративного суду передбачений ч. 5 ст. 99 КАС України, а тому адміністративний позов подано до суду з порушенням строків і він має бути залишений без розгляду. Однак, суд не може погодитись з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

З правової позиції Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 10 грудня 2013 року по справі №21-329а13, вбачається, що відповідно до положень ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за минулий час без обмежень будь-яким строком, виплачується лише ті суми пенсії, які були нараховані, але не виплачені з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015року №213-УІІІ вбачається, що у період з 01 січня 2015року по 31 грудня 2015року призупинено виплату пенсій або довічного грошового утримання, а не їх нарахування, а тому в даному випадку дії відповідача, щодо не нарахування ОСОБА_2 пенсії за інвалідністю у період з 01 квітня 2015 року і щодо не нарахування і несплати йому вказаної пенсії з 01.06.2016року є неправомірними.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин має застосовуватись положення ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо безстроковості вимоги позивача, а тому строки звернення до суду з адміністративним позов пропущені не були.

Крім того, позивач ОСОБА_2 звернувсь з заявою до УПФУ у м.Вугледар, Донецької області про виплату йому раніше призначеної пенсії за інвалідністю 29.07.2016року, посилаючись на те, що з 01.04.2015 року йому, як працюючому судді, була припинена виплата призначеної пенсії на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УШ, а до суду з адмінпозовом звернувся17.08.2016р., тому суд вважає, що позивач не порушив строки звернення до суду.

Як передбачає ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача до УПФУ у м.Вугледар про визнання неправомірними дії, щодо неналежного прийому і реєстрації заяви ОСОБА_2 та відмови відновити виплату раніше призначеної йому пенсії по інвалідності з 01.06.2015року. І слід зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м.Вугледар, Донецької області відновити з 01.04.2015року нарахування позивачеві, а з 01.06.2016року слід зобов'язати відновити виплату призначеної йому пенсії по інвалідності, яка призначена йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з нарахуванням відповідної індексації. У разі відмову добровільно виплатити нараховані суми вона підлягає примусовому стягненню через відповідне відділення Казначейства України.

Відповідно до вимог ст.94 КАСУ з Державного бюджету України у Держказначействі у Мар'їнського районі на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати в сумі 551грв.21коп. сплаченого судового збору (а.с.1).

На підставі вищевикладеного, ст.19,21,46,64,68,124 Конституції України, ст.ст.46,47,49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УШ від 02.03.2015р., рішення Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016р., Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, керуючись ст.ст. 2, 6, 17, 52, 71, 159-163, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду України у м.Вугледар про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м.Вугледар Донецької області щодо неналежного прийому і реєстрації заяви ОСОБА_2 та відмови відновити виплату раніше призначеної йому пенсії по інвалідності з 01.06.2015року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м.Вугледар, Донецької області відновити з 01.04.2015року нарахування ОСОБА_2, а з 01.06.2016року відновити виплату призначеної йому пенсії по інвалідності, яка призначена йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з нарахуванням відповідної індексації. У разі відмову добровільно виплатити нараховані суми вона підлягає примусовому стягненню через відповідне відділення Казначейства України.

Стягнути з Державного бюджету України у Держказначействі у Мар'їнському районі, Донецької області на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати в сумі 551грв.21коп. сплаченого судового збору шляхом безспірного списання вказаної суми з рахунку об'єкта владних повноважень - Управління пенсійного фонду Україні у м.Вугледар, Донецької області.

Постанова постановлена в нарадчій кімнаті і проголошена її вступна і резолютивна частини в судовому засіданні 05.09.2016року без присутності сторін.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Волноваський районний суд до апеляційного адміністративного суду Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику, знаходиться в матеріалах справи №221/4297/16-ц в архиві райсуду.

Постанова виготовлена в повному обсязі і підписана суддею 07.09.2016року.

Суддя: