Справа № 1806/2-а-439/11
Суддя: Князєв В. Б.
Дата ухвалення: 2011-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ковпаківський районний суд м.Суми
справа № 1806/2-А-439/11
ПОСТАНОВА

іменем України

04 квітня 2011 року Ковпаківський районний суд м. Сум в особі судді Князєва В.Б., при секретарі Кучерявій Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України третя особа: Головне управління праці та соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобовязання до виплати грошової допомоги, стягнення грошових сум, -

встановив:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є інвалідом війни ІІ групи, а тому відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому щорічно виплачується разова грошова допомога, розмір якої для інвалідів ІІ групи становить вісім мінімальних пенсій за віком. Відповідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. він має право на щорічну разову грошову допомогу в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком як інвалід війни ІІ групи. Проте в 2010 році йому було виплачено такої допомоги лише в сумі 480 грн. Сума заборгованості по виплаті даної допомоги за 2010 рік складає 5 224,48 грн. Виплатити допомогу в повному розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, відповідачі відмовляються. Так як передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» суми виплачені йому не у повному обсязі, то до них, як вважає позивач, слід застосувати індекс інфляції та 3 % річних від простроченої суми. Тому позивач просить визнати дії відповідачів протиправними щодо виплати разової грошової допомоги у меншому розмірі; зобовязати відповідачів виконувати ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» про виплату щорічно до 5 травня кожного року як інваліду війни ІІ групи разову грошову допомогу у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням підвищення на 1 % мінімальної пенсії за віком при наявності страхового стажу більше 25 років відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; стягнути з відповідачів за порушення грошових зобовязань заборгованість по разовій грошовій допомозі з урахуванням щомісячного індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми станом на 30.07.2010 р. в сумі 5 261,49 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, давши пояснення аналогічні викладеному.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що виплата грошової допомоги для ветеранів війни відбувається відповідно до Закону України «Про Державний бюджет» на відповідний рік. У 2010 році у звязку з неприйняттям Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік», була прийнята Постанова КМУ від 29.12.2009 р. № 1414, якою було визначено, що кошти державного бюджету використовуються згідно з відповідними порядками використання бюджетних коштів у 2009 році. Враховуючи те, що Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік» порядок використання коштів для проведення виплат до 5 травня визначався дорученням Кабінету Міністрів України, постановою КМУ від 07.04.2010 р. № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» установлено, що виплата разової грошової допомоги інвалідам війни ІІ групи з числа осіб, які брали участь у воєнних конфліктах на території інших держав у період після Великої Вітчизняної війни, у 2010 році здійснюється у розмірі 480 грн.

Представники відповідачів: Міністерства фінансів України, Державного казначейства України в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представники відповідачів: Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради, Міністерства праці та соціальної політики України, в судове засідання не зявилися, але надали заперечення проти позову.

З заперечення Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради вбачається, що у звязку з неприйняттям Верховною Радою України Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», відповідно до статті 46 Бюджетного кодексу України була прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2009 № 1414 «Про заходи щодо організації бюджетного процесу у 2010 році», згідно з п. 7 якої визначено, що кошти державного бюджету використовуються згідно з відповідними порядками використання бюджетних коштів у 2009 році. Враховуючи те, що в Законі України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» порядок використання коштів для проведення виплат до 5 травня визначався дорученням Кабінету Міністрів України, 07.04.2010 була прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 299, якою було встановлено, що у 2010 році виплата разової грошової допомоги інвалідам війни II групи здійснюється у розмірі 480 грн. Зазначений розмір допомоги був виплачений позивачу в квітні 2010 року (а. с. 51).

Міністерство Праці та соціальної політики України у своєму запереченні проти позову просить відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідними статтями законів України про Державний бюджет України на 2000-2007 роки та відповідними постановами Кабінету Міністрів України на 2008-2010 роки, розміри щорічної разової грошової допомоги до 5 травня ветеранам війни встановлювалися виходячи із обсягу видатків, виділених на цю мету при формуванні показників Державного бюджету на відповідні роки (а. с. 58-59).

Судом встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується фотокопією посвідчення, виданого 13 березня 2003 року, серія Б № 039538 (а. с. 13).

Відповідно до ст. ст. 13, 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право на отримання щорічних до 5 травня відповідного року в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до приписів ст. 12 вищезазначеного Закону щорічно до 5 травня ветеранам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом «Про державний бюджет України».

На протязі 1995-2008 років до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» неодноразово вносилися зміни, неодноразово призупинявся, в тому числі Законом України «Про державний бюджет України» на 2007, 2008 роки. У звязку із зупиненням дії цих статей Законами України «Про державний бюджет України» встановлювалися певні розміри щорічної разової допомоги на відповідні роки.

Проте, відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу 1, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), в тому числі, положення пункту 20 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Закон України про Державний бюджет України, як правовий акт, чітко зумовлює поняття бюджету, як плану формування та використання фінансових ресурсів, стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення. Тому цим законом не можуть вноситись зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватись інше правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. А невиконання державою своїх соціальних зобовязань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Тобто зміну до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 28.12.2007 року в частині визначення щорічної разової допомоги до 5 травня Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом «Про державний бюджет України» визнано неконституційною.

Отримання позивачем щорічної разової грошової допомоги за 2010 рік у розмірі 480 грн., не заперечується.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони та інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Конституції України заборонено при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, звужувати зміст та обсяги існуючих прав та свобод.

Аналізуючи положення ст. 70 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», якою встановлено, що надається право Кабінету Міністрів України у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами, суд приходить до висновку, що даним Законом Кабінету Міністрів України в 2010 році надано право встановлювати абсолютну суму соціальних виплат, які визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати. В той час, як щорічна разова допомога до 5 травня, учасникам бойових дій відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає, що розмір даної допомоги залежить від мінімальної пенсії за віком, а не від мінімальної заробітної плати. З чого суд робить висновок, що Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» не зупинялась дія ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно, позивачеві потрібно було нарахувати та виплатити в 2010 році щорічну разову допомогу до 5 травня як інваліду війни ІІ групи, учаснику бойових дій в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком. Тобто відповідач повинен був керуватись Законом, згідно якого розмір вказаної допомоги визначається залежно від розміру мінімальної пенсії за віком.

У 2010 році прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність відповідно до ст. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» № 1646-VІ від 20.10.2009 року затверджений у наступному розмірі: з 01.01.2010 року 695 грн.; з 01.04.2010 року 706 грн.; з 01.07.2010 року 709 грн.; з 01.10.2010 року 723 грн.; з 01.12.2010 року 734 грн.

До спірних правовідносин не підлягає застосуванню постанова КМУ від 07.04.2010 року № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», якою визначено розмір виплат разової грошової допомоги до 5 травня, оскільки виходячи із загальних принципів пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку разової грошової допомоги, слід керуватися Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не підзаконним нормативним актом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

За таких обставин суд вважає за необхідне визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України протиправними; зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради, Міністерство праці та соціальної політики України, Міністерство фінансів України, Державне казначейство України здійснити перерахунок разової грошової допомоги ОСОБА_1 до 5 травня за 2010 рік.

Задольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості по разовій грошовій допомозі у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування разової грошової допомоги замість органу, якому надані такі повноваження.

Що стосується вимоги позивача про застосування індексу інфляції та 3% річних до недоплачених сум, то суд вважає, що ці вимоги не підлягають задоволенню з тих підстав, що індекс інфляції та 3% річних застосовуються до грошових доходів, які не мають разового характеру, а належні грошові кошти є щорічною одноразовою матеріальною допомогою і до них не можуть застосовуватись індекс інфляції та 3 % річних.

Позовні вимоги позивача в частині зобовязання відповідачів на майбутнє виплачувати щорічно разову грошову допомогу, не відповідають змісту законодавства, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 17, 71, 99-103, 158-163 КАС України, ст. ст. 19, 22, 64 Конституції України, ч. 5 ст. 13, ч. 1 ст. 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року із змінами та доповненнями, Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України третя особа: Головне управління праці та соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобовязання до виплати грошової допомоги, стягнення грошових сум задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України протиправними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради, Міністерство праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державне казначейство України здійснити перерахунок разової грошової допомоги ОСОБА_1 до 5 травня за 2010 р.

В іншій частині позову відмовити за безпідставністю.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Сум. При проголошенні вступної та резолютивної частини постанови згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя: В.Б. Князєв