Справа № 640/12991/16-а
Суддя: Попрас В. О.
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2016 року Суддя Київського районного суду м. Харкова Попрас В.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В :

До Київського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому позивачка просить визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова (далі УПФУ в Київському районі м. Харкова) щодо відмови в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 р. у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №103 та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова перерахувати ОСОБА_1 пенсію державного службовця з 01.12.2015 р. у зв'язку підвищенням зарплати державних службовців на підставі довідки Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про заробітну плату від 02.07.2016 р. №С-1586/01-44/35 із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2010 році в розмірі 88% та стягнути з Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 551,20 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.08.2016 р. відкрито скорочене провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Київському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідач направив свої заперечення проти позову, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на відсутність правових підстав для перерахунку раніше призначеної позивачці пенсії за віком, як державному службовцю.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивачка знаходиться на обліку в УПФУ в Київському районі м. Харкова та отримує пенсію як державний службовець. Пенсія державного службовця за нормами Закону України «Про державну службу» призначена позивачці в розмірі 88 % від заробітної плати.

Позивачка звернулась до УПФУ в Київському районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 р. заробітної плати державним службовцям на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 02.07.2016 №С-1586/01-44/55.

Рішенням комісії УПФУ в Київському районі м. Харкова від 07.07.2016 №224 відмовлено в перерахунку пенсії позивачки, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 09.12.20015 р. виключено п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» та відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015 перерахунки не проводяться.

Дії УПФУ в Київському районі м. Харкова щодо відмови позивачці в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 р. у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітних плат, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» суд вважає протиправними, виходячи з наступного.

01.01.2015 р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014 р. №76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» (далі Закон №76-VІІІ), згідно якого стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» викладена в наступній редакції - умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок перерахунку пенсій державних службовців був урегульований пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», а саме: у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 p. №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

09.12.2015 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності з дня опублікування - 15.12.2015 р. та застосовується з 1 грудня 2015 року (пункт 6 постанови).

Згідно п.3 вказаної постанови у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено: додатками 1-37, 431, 432, 48-55 до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». Цією ж постановою виключений п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій».

Визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Таким чином, скасування п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» є скасуванням права позивачки на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує ст. 22 Конституції України, якою визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі і Законом України «Про державну службу», а тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається.

Аналізуючи категорію «звуження змісту прав і свобод», Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого Рішення від 11.10.2005 р. № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання ) констатував, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні «показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

В Рішенні від 22.09.2005 р. №5-рп/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками) Конституційний Суд України роз'яснив розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Конституційний Суд України зазначив, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». Конституційний Суд України зазначив, що загальновизнаним є правили, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Конституційний Суд України вважає, що визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Таким чином, скасування п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» є скасуванням права позивачки на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує ст.22 Конституції України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення відповідача №224 від 07.07.2016 р. прийнято з порушенням вимог ст.22 Конституції України та ст.37-1 Закону України «Про державну службу», якою передбачено проведення перерахунку пенсій державних службовців.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами при вирішенні питання про перерахунок пенсії державного службовця підлягає застосуванню Закон України «Про державну службу», а саме нормативні положення ст. 37-1 цього закону, які були діючими на момент виникнення у позивачки права на перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців з 01.12.2015 р.

Приймаючи до уваги викладене, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1

Згідно ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань, виділених на потреби УПФУ в Київському районі м. Харкова.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 94, 158, 159, 161-163, 167 КАС України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 р. у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітних плат, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова перерахувати ОСОБА_1 пенсію державного службовця з 01.12.2015 р. у зв'язку з зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітних плат, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 02.07.2016 №С-1586/01-44/35 із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2010 році в розмірі 88%.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань, виділених на потреби Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

СУДДЯ