Справа № 824/90/16-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 р. м. Чернівці справа № 824/90/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Спіжавки Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Бідней О.В.,

представника позивача Гінінгера А.З.,

представника відповідача Шеромова В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" (далі - позивач, або ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів") звернулося до суду з позовом до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі - відповідач, або Чернівецька ОДПІ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2015 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 4906312,5 грн, з яких 3270875 грн за основним платежем та 1625437,5 грн за штрафними санкціями.

В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів", за наслідками якої прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2015 р.

Позивач стверджує, що відповідачем прийнято рішення на підставі помилкових висновків про формування позивачем податкового кредиту за рахунок операцій, які не мали реального товарного характеру, містять недостовірні дані щодо змісту цих операцій та належним чином не підтверджені документально.

Так, вказує, що відповідно до акту перевірки підставою для донарахування зазначених грошових зобов'язань, стало безпідставне включення до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування вартість товарів та послуг за рахунок господарських операцій з товариством з обмеженою відповідальністю "Тепловогнезахист" (далі - ТОВ "Тепловогнезахист"), з товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ТІМ-Ротис" (далі - ТОВ "Торговий дім "ТІМ-Ротис"), з товариством з обмеженою відповідальністю "Ротис ЛТД" (далі - ТОВ "Ротис ЛТД") та товариством з обмеженою відповідальності "Трейд Імпакт", які фактично не проводились. Також, згідно змісту акту перевірки, ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" безпідставно включено до складу інших витрат, витрати понесені у попередніх звітних періодах та зняті попередніми актами перевірок, за рахунок того, що не були документально підтвердженими.

Позивач вважає зазначені висновки, викладені в акті перевірки необґрунтованими, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, посилаючись на те, що господарські операції не суперечать змісту діяльності ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" та були спрямовані на досягнення економічного ефекту (отримання прибутку), що призвело до змін в структурі активів позивача. Крім цього, дані господарські операції задокументовані необхідними первинними документами, які оформленні відповідно до вимог чинного законодавства України, що підтверджує правомірне включення до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування вартість товарів та послуг за рахунок господарських операцій з вказаними вище контрагентами.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що подані в процесі перевірки ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" договори, видаткові накладні, податкові накладні не є достатніми доказами фактичного виконання розглядуваних поставок, отже, спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими фактами щодо фіктивної діяльності спірних постачальників свідчить про безтоварність розглядуваних операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

Так, пояснив відповідач, ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" не надано до перевірки доказів того, що контрагенти ТОВ "Тепловогнезахист", ТОВ "Торговий дім "ТІМ-Ротис", ТОВ "Ротис ЛТД" мали адміністративно-господарські можливості для виконання господарських зобов'язань відповідно до укладених договорів, що свідчить про відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань та відсутність у ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" наміру на створення правових наслідків при укладенні договорів з зазначеними контрагентами.

Також, ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" завищено витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 рік на суму 2436000 грн по контрагенту-постачальнику ПП "Трейд Імпакт", внаслідок нереальності здійснення господарських операцій з одержання послуг від такого контрагента.

Перевіркою представлених посадовими особами ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" первинних документів, на підставі яких сформовано витрати на придбання послуг від ПП "РДД ГРУП" встановлено відсутність обов'язкових реквізитів та суперечливі відомості, факт транспортування продукції ПП "РДД ГРУП" товаротранспортними накладними не підтверджено.

Окрім того, відповідач посилається на встановлення в ході перевірки факту безпідставного віднесення ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 рік витрат, понесених в попередніх періодах в сумі 391200 грн та задекларовані платником як "Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати" понесені у поточному періоді. Вказані витрати є, зі слів посадових осіб ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" неврахованими витратами, здійсненими у попередніх звітних періодах, однак, як стверджує відповідач, в наданих товариством документах відсутні бухгалтерські довідки стосовно причин відображення витрат, їх змісту та кореспонденції рахунків бухгалтерського обліку.

Також, повідомляє відповідач, товариством занижено інші доходи, а саме від операцій оренди/лізингу з ТОВ НВО "Базальтове волокно" за період, що перевірявся, на суму 1200грн, зокрема, не відображено в регістрах бухгалтерського обліку за 2014 рік та не здійснено відповідне нарахування доходів і податкових зобов'язань за січень-грудень 2014 р.

З наведених вище підстав відповідач наполягає на правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення та безпідставності позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Наполягав, що господарські операції, які були предметом перевірки, не суперечать змісту діяльності ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів", задокументовані необхідними первинними документами, які оформленні відповідно до вимог чинного законодавства України, що надавало право позивачу включити до складу витрат, що є об'єктом оподаткування вартість товарів та послуг за рахунок господарських операцій із вказаними вище контрагентами.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що подані в процесі перевірки ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" договори, видаткові накладні, податкові накладні не є достатніми доказами фактичного виконання розглядуваних поставок, отже, спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими фактами щодо фіктивної діяльності спірних постачальників свідчить про безтоварність розглядуваних операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 19.08.2015 р. по 02.09.2015 р. посадовими особами ДПІ у м. Чернівцях була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" щодо повноти нарахування та сплати податку на прибуток та ПДВ за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.

Перевіркою в діяльності ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" виявлені порушення вимог податкового законодавства, зокрема порушення вимог п.138.2, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України.

Порушення виявлені під час перевірки знайшли своє відображення в акті від 09.09.2015р. № 798/24-12-22-08/00292818, а саме, ними є:

- не підтверджено реальність здійснення господарських операцій ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" із ТОВ "Тепловогнезахист", ТОВ "Торговий дім "ТІМ-Ротис", ТОВ "Ротис ЛТД";

- безпідставно включено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 рік витрати в сумі 2 100 000 грн в оплату послуг по вдосконаленню виробництва, так як акт приймання передачі виконаних робіт не підтверджує факт надання послуг ПП "ТРЕЙД ІМПАКТ" та не є свідченням реальності господарських операцій;

- безпідставно включено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 рік витрати в сумі 336 000 грн на оплату послуг по транспортуванню продукції з цехів виробництва на склад, отриманих від ПП "РДД ГРУП";

- безпідставно включено до складу інших витрат, витрати понесені у попередніх звітних періодах та зняті попередніми актами перевірок, за рахунок того, що не були документально підтвердженими у сумі 391 200 грн;

- безпідставно включено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування витрати в загальній сумі 2 116 783 000 грн: а саме на оплату інформаційно-консультаційних послуг із забезпечення господарської діяльності, виконавцем яких зазначено ПП "Софтпостач" на суму 1200000 грн, а також профілактичні роботи, виконавцем яких зазначено ПП "ТРЕЙД ІМПАКТ" на суму 336 000 грн.

У зв'язку із зазначеним ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 4906312,5 грн, з яких 3270875 грн за основаним платежем та 1635437,5 грн за штрафними санкціями.

Правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення-рішення 25.03.2016 р. № є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Оскільки підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки акту перевірки, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованості цих висновків.

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення став висновок контролюючого органу про відсутність реального здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Тепловогнезахист", ТОВ "Торговий дім "ТІМ-Ротис", ТОВ "Ротис ЛТД".

До такого висновку, згідно змісту акту перевірки, перевіряючі дійшли в зв'язку з відсутністю товаротранспортних накладних на перевезення товарів від постачальників до покупця та сертифікатів на придбану продукцію.

З приводу такого висновку суд зазначає наступне.

За приписами пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України (далі - ПК України) (положення Кодексу, чинні в періоді, що перевірявся) витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до пункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону № 996, відповідно до якого фінансова, податкова та інші види звітності, що використовують грошовий примірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують, факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами і доповненнями) (далі - Положення) первинні документі - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Щодо господарської діяльності позивача та його взаємовідносин з контрагентами судом встановлено наступне.

Між ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" та контрагентами укладено договори (разом з додатковими угодами до них) по поставці (придбанню) товарів, а саме: з ТОВ "Тепловогнезахист" №70-14 від 06.06.2014 р., з ТОВ "Торговий дім "ТІМ-Ротис" №12-14 від 08.01.2014 р., з ТОВ "Ротис ЛТД" № 14-4 від 03.01.2014 р.

Предметом договорів поставки ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" є придбання у ТОВ "Тепловогнезахист", ТОВ "Торговий дім "ТІМ-Ротис", ТОВ "Ротис ЛТД" базальтового волокна, виробів з теплоізоляційних мінеральних матеріалів та іншої групи товарів, перелік якої наведений у первинних документах, копії яких наявні у матеріалах справи.

В ході судового розгляду судом досліджено зміст первинних документів, якими задокументовано господарські операції по придбанню зазначеного вище товару, в тому числі, видатковими накладними, податковими накладними та товарно-транспортними накладними. Судом встановлено, що в частині правильності їх оформлення вони відповідають положенням ст. 9 Закону №996 та Положення №88.

Відповідно до ст.1 Закону №996 під первинним документом розуміють документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Тобто, основним призначенням видаткової накладної є ідентифікація нею господарської операції і саме при наявності у ній даних, які дають можливість ідентифікувати господарську операція, така видаткова накладна у розумінні Закону №996 є первинним документом.

За змістом видаткових накладних, якими задокументовано господарські операції між позивачем та ТОВ "Тепловогнезахист", ТОВ "Торговий дім "ТІМ-Ротис", ТОВ "Ротис ЛТД" судом встановлено, що вони надають можливість ідентифікувати господарські операції по товару, а тому в розумінні Закону №996 вони є первинними документами.

Щодо податкових накладних, які оформленні на документування операцій з поставки позивачу товару від ТОВ "Тепловогнезахист", ТОВ "Торговий дім "ТІМ-Ротис", ТОВ "Ротис ЛТД" - то вони оформлені відповідно до вимог ст. 201 ПК України.

В свою чергу, судом встановлено, що придбаний позивачем у ТОВ "Тепловогнезахист", ТОВ "Торговий дім "ТІМ-Ротис", ТОВ "Ротис ЛТД" товар відповідно до правил бухгалтерського обліку документально належним чином був оприбуткований, що підтверджується наявними у справі оборотно-сальдовими відомостями і відомостями по рахунку 631 розрахунки з вітчизняними постачальниками за 2014 р. Розрахунок по дослідженим господарським операціям здійснювався виключно у безготівковій формі.

В результаті дослідження первинних документів, якими документовані операції по придбанню ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" у ТОВ "Тепловогнезахист", ТОВ "Торговий дім "ТІМ-Ротис", ТОВ "Ротис ЛТД" товару, оборотно-сальдових відомостей і відомостей по рахунку 631 розрахунки з вітчизняними постачальниками за 2014 р., встановлено, що при здійсненні зазначених вище господарських операцій позивач переслідував мету досягнення економічного ефекту (отримання прибутку), що призвело до змін в структурі його активів.

При цьому суд зазначає, що придбаний позивачем у ТОВ "Тепловогнезахист", ТОВ "Торговий дім "ТІМ-Ротис", ТОВ "Ротис ЛТД" товар був використаний у власній господарській діяльності, у тому числі шляхом використання у виробництві. Виготовлена продукція, а саме вироби з теплоізоляційних мінеральних матеріалів ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів", до складу якої входили як базальтове волокно, так і фольга, були позивачем реалізовані її кінцевим споживачам.

В зв'язку із наведеним, суд приходить до висновку, що господарські операції між позивачем та "Тепловогнезахист", ТОВ "Торговий дім "ТІМ-Ротис", ТОВ "Ротис ЛТД" щодо придбання виробів із теплоізоляційних мінеральних матеріалів носили реальний характер, внесли зміни в структуру активів позивача та були спрямовані на отримання ним прибутку. Крім цього, дані господарські операції задокументовані необхідними первинними документами, які оформленні відповідно до вимог чинного законодавства України, що надавало право позивачу включити вартість витрат, пов'язаних з такими операціями до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 рік.

Щодо тверджень представника відповідача про відсутність товарно-транспортних накладних та сертифікатів (посвідчення якості) на придбану продукцію суд зазначає наступне.

Сама по собі відсутність ТТН не є достатнім аргументом, який доводить нереальність господарської операції. Наявність або відсутність товарно-транспортних накладних є лише дотриманням або порушенням правил перевезень автомобільним транспортом, які не пов'язані з дотриманням вимог податкового законодавства. Такі висновки відповідають позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній в рішеннях № К /9991/37912/11 від 5 липня 2012; № К /9991/67511/11 від 26 липня 2012 року. При цьому звичайно важлива наявність інших первинних документів та належне їх оформлення.

Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 р. не встановлюються правила податкового обліку валових витрат та податкового кредиту з ПДВ платників податків, а встановлюються права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). За їх порушення останні можуть бути притягнуті до відповідальності органами, що здійснюють контроль за дотриманням вимог законодавства про автомобільний транспорт у процесі виконання перевезень вантажів. Таким чином, розроблені Міністерством транспорту України Правила стосуються винятково порядку здійснення перевезень і не мають відношення до бухгалтерського та податкового обліку підприємств, які є відправниками товару й товароодержувачами, не можуть встановлювати правила ведення зазначених видів обліку. При цьому документи, обумовлені такими правилами, зокрема подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують придбання та реалізацію товарно-матеріальних цінностей та не відносяться до обов'язкових документів податкової звітності, передбаченої Податковим кодексом України.

При цьому, в процесі дослідження матеріалів справи судом встановлена часткова наявність товарно-транспортних накладних, якими задокументовані операції по постачанню позивачу товару, зазначеного вище.

Відповідно до ст.13 "Про підтвердження відповідності" № 2406-III від 17.05.2001 р. постачальник зобов'язаний реалізовувати продукцію за умови наявності у документах, згідно з якими йому передано відповідну продукцію, реєстраційних номерів сертифіката відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності.

Зазначене стосується саме постачальника та не породжує ніяких обов'язків для покупця.

Крім цього, в наказі Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики № 28 від 01.02.2005 р. "Про затвердження Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні" до переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні не входять товарно-матеріальні цінності, які придбавались ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів".

Як видно із змісту акту перевірки висновки щодо не підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та контрагентами перевіряючими також зроблено на підставі висновків актів інших податкових інспекцій. Проте, суд не бере до уваги такі висновки, адже, порушення контрагентом податкового законодавства не може впливати на правомірність включення позивачем до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування такі, що пов'язані із здійсненням господарських операцій з даним контрагентом. Платник податку не повинен нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податків.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що господарські операції позивача з вищезазначеними контрагентами були направлені на реальне настання правових наслідків, що підтверджується доданими до матеріалів справи видатковими та податковими накладними, актами, договорами та іншими первинними документами, а саме: реальне понесення витрат у власній господарській діяльності та використання придбаних товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно віднесено до складу валових витрат відповідні суми по спірним господарським операціям.

Суд зауважує, що при прийнятті рішення ним також взято до уваги постанову Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №820/1447/15 за позовом ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" до Державної податкової інспекції у м.Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області, якою підтверджено реальність операцій зазначеного підприємства із контрагентами, які ставляться під сумнів в даному спорі. Дана постанова набрала законної сили.

Щодо висновків відповідача про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ "Трейд Імпакт" слід зазначити, що вони повністю спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, як видно з матеріалів справи, згідно договору №14-4 від 13.11.2014 р. укладеного між ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" (замовник) та ТОВ "Трейд Імпакт" (виконавець), замовник доручає, а виконавець бере зобов'язання виконати профілактичні роботи по очистці пилоосадувальних камер та каналізаційних люків у відповідності до додатка №1 даного договору. Вартість робіт, згідно договору №14-4 - 336000 грн. Також, згідно договору №14-5 від 13.11.2014 р. укладеного між ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" (замовник) та ТОВ "Трейд Імпакт" (виконавець), замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надати послуги по вдосконаленню технології виробництва БСТВ. Вартість робіт, згідно договору №14-5 - 2100000 грн. Виконавець передає замовнику розроблені ним аналітико-технологічні вимоги по вдосконаленню технології виробництва БСТВ у вигляді оформленого належним чином звіту, що є додатком №1 до Акту прийому-передачі виконаних робіт/послуг за даним договором.

За змістом акту перевірки ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів", окрім акту виконаних робіт, не надано документів, які підтверджують факт проведення ТОВ "Трейд Імпакт" профілактичних робіт по очистці пилоосадувальних камер та каналізаційних люків на 336000 грн та послуг по вдосконаленню технології виробництва БСТВ на 2100000грн.

Водночас, в ході судового розгляду судом встановлено, що позивачем при перевірці надані документальні підтвердження виконання робіт ТОВ "Трейд Імпакт", в тому числі послуг по вдосконаленню технології виробництва БСТВ, зокрема, крім акту приймання-передачі виконаних робіт, звіт "Вдосконалення технології виробництва БСТВ", що є додатком до Акту прийому-передачі.

Вказане спростовує висновки відповідача щодо відсутності здійснення господарських операцій між ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" та ТОВ "Трейд Імпакт".

Подібний висновок викладений в акті перевірки і щодо відсутності документів, що підтверджують факт отримання від ПП "РДД Груп" послуг по транспортуванню продукції з цехів виробництва на склад готової продукції вартістю 336 000 грн.

Так, згідно договору №93-1-2 від 10.06.2014 р. укладеного між ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" (замовник) та ПП "РДД Груп" (виконавець), замовник доручає, а виконавець бере зобов'язання у строки встановлені в договорі надати послуги по транспортуванню сировини зі складів/цехів БСТВ до складів/цехів подальшого виробництва, транспортуванню готової продукції зі складів/цехів БСТВ на склади готової продукції та завантаженню готової продукції в транспортні засоби.

Для підтвердження здійснення господарської операції з ПП "РДД Груп" до перевірки позивачем надано Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000020 від 31.12.2014р., згідно якого виконавцем були надані послуги по транспортуванню продукції з цехів виробництва на склад готової продукції у кількості 12 штук загальною вартістю без ПДВ 336000 грн.

Згідно змісту акту перевірки цехи виробництва та склади знаходяться на території за адресою м. Чернівці, вул. Заводська, 41, тому не зрозуміло на які склади відбувалося транспортування продукції.

В акті перевірки зроблено висновок, що факт транспортування продукції зазначеним контрагентом товаротранспортними накладними не підтверджено.

Водночас, як вже зазначалося судом, відсутність товаротранспортної накладної не є достатнім аргументом, який доводить нереальність господарської операції, а в даному випадку не може свідчити про не підтвердження належними документами факту отримання послуг по перевезенню вантажів, а отже, невідповідність господарської операції чинному законодавству.

Під час перевірки, посадовими особами відповідача, також, зроблено висновок про відсутність фактичного здійснення господарських операцій між ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" та ПП "Софтпостач", в зв'язку з чим необґрунтовано включено інформаційно-консультаційні послуги із забезпечення господарської діяльності отримані від ПП "Софтпостач" до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 рік в сумі 1 200 000 грн.

Так, як стверджує відповідач, для підтвердження здійснення зазначеної операції ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" надало лише Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-000015 від 10.10.2014 р. Договір на надання зазначених послуг та інших документів, що підтверджують обсяг та зміст господарської операції для перевірки не представлено.

Однак, в ході судового розгляду судом встановлено, що окрім Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-000015 від 10.10.2014 р., до перевірки надано Пропозиції ПП "Софтпостач" щодо розширення ринку збуту підприємства та налагодження взаємодії підприємства з клієнтами для ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів". Вказані пропозиції, на думку суду, цілком підтверджують обсяг та зміст господарської операції між позивачем та ПП "Софтпостач".

Підсумовуючи зазначене вище, суд вважає, що висновки, викладені в акті перевірки щодо відсутності реального здійснення господарських операцій між ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" та контрагентами ТОВ "Тепловогнезахист", ТОВ "Торговий дім "ТІМ-Ротис", ТОВ "Ротис ЛТД", ТОВ "Трейд Імпакт", ПП "РДД Груп", ПП "Софтпостач" є помилковими та в ході судового розгляду не підтвердилися.

Таким чином, суд вважає, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджено реальність спірних господарських операцій, а тому позивачем правомірно включено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 рік витрати на оплату послуг по господарським операціям з ТОВ "Тепловогнезахист", ТОВ "Торговий дім "ТІМ-Ротис", ТОВ "Ротис ЛТД", ТОВ "Трейд Імпакт", ПП "РДД Груп", ПП "Софтпостач".

Судом встановлено, що до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 р. позивачем включено витрати в сумі 391200 грн, понесені в попередніх періодах.

Так, ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" подано до податкового органу декларацію з податку на прибуток (звітну нову) за 2014 рік № від 25.02.2015 р., де у рядку 06.4 "Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати" задекларовано витрати в сумі 3136738 грн, а у рядку 06.4.43 Додатку ІВ "Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати" за 2014 рік № від 25.02.2015 р. задекларовано суму витрат в розмірі 480588 грн, до складу яких входить непідтверджені документами витрати в розмірі 391200 грн.

Як стверджує позивач, задекларовані витрати в сумі 391200 грн це витрати понесені у попередніх звітних періодах та зняті попередніми актами перевірок, за рахунок того, що не були документально підтвердженими.

Так, судом встановлено, що в ході попередньої перевірки позивача, згідно акту від 30.07.2013 р. №978/22-1/00292818, товариством в деклараціях з податку на прибуток підприємства за ІІ-ІV квартали 2011 року та 2012 рік безпідставно віднесено до складу інших витрат, витрати з послуг по транспортуванню товарів наданих ТОВ "Ротіс" ЛТД" та ТОВ "ТД "ТІМ-Ротіс", які не підтверджено відповідними документами в сумі 688333 грн.

Документи, що підтверджують витрати в попередніх періодах в сумі 688333 грн на момент проведення попередньої перевірки були відсутні. Разом з тим, зазначених документів не надано і в ході даної перевірки.

В ході судового розгляду даної адміністративної справи таких документів також не надано.

Таким чином, податковим органом зроблено правомірний висновок щодо завищення позивачем витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 рік в сумі 391 200 грн.

Під час перевірки встановлено заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 03 ІД Декларації "Інші доходи" всього на суму 1200 грн, в тому числі за 2014 рік на суму 1200 грн, внаслідок не включення ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" доходів, отриманих від здачі в оренду офісного приміщення ТОВ НВО "Базальтове волокно".

Повивачем не надано посадовим особам ДПІ оформлених, направлених, відповідно підписаних ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" документів бухгалтерського обліку, зокрема: щомісячних актів приймання-передачі робіт (надання послуг) за січень - грудень 2014 р.

Також, зазначені господарські відносини з ТОВ НВО "Базальтове волокно" не відображено в регістрах бухгалтерського обліку за 2014 рік та не здійснено відповідне нарахування доходів та податкових зобов'язань за січень-грудень 2014 р.

Отже, в результаті дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що дійсно ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" занижено доходи від операцій оренди/лізингу за перевіряємий період на суму 1200,00 грн. Тому, донарахування податковим органом податкового зобов'язання та застосування відповідної штрафної санкції є правомірним, а отже і податкове повідомлення-рішення в цій частині.

Згідно наданого розрахунку податкових зобов'язань з податку на прибуток та штрафних санкцій за результатами перевірки ТОВ "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" в розрізі контрагентів та витрат минулих років, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням визначено податкові зобов'язання з податку на прибуток: ПП "Трейд Імпакт" в сумі 438480,0 грн за основним платежем та 219240,0 грн - штрафна санкція; ПП "РДД Груп" 60480,0 грн за основним платежем та 30240,0 - штрафна санкція; ПП "Софтпостач" в сумі 216000,0 грн за основним платежем та 108000,0 - штрафна санкція; ТОВ "Ротис" ЛТД в сумі 605211,0 грн за основним платежем та 302605,50 грн - штрафна санкція; ТОВ "Торговий дім "Тім-Ротіс" в сумі 806927,0 грн за основним платежем та 404963,5 - штрафна санкція; ТОВ "Тепловогнезахист" в сумі 1073145,0 грн за основним платежем та 536572,50 грн - штрафна санкція; витрати понесені у попередніх звітних періодах та зняті попередніми актами перевірок в сумі 70416,0 грн за основним платежем та 35208,0 грн - штрафна санкція; доходи від оренди офісного приміщення в сумі 216,0 грн за основним платежем та 108,0 грн - штрафна санкція.

В силу зазначеного вище, враховуючи, що судом встановлено правомірність включення позивачем до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2014 рік витрат на оплату послуг по господарським операціям з ТОВ "Тепловогнезахист", ТОВ "Торговий дім "ТІМ-Ротис", ТОВ "Ротис ЛТД", ТОВ "Трейд Імпакт", ПП "РДД Груп", ПП "Софтпостач" - податкове повідомлення-рішення в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 3200243 грн - за основним платежем та 1600121,5 грн - за штрафною санкцією підлягає скасуванню.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач по справі довів свої вимоги щодо скасування податкового повідомлення-рішення в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в загальній сумі 4800364,5 грн. В свою чергу, ДПІ не надала суду доказів, які б підтвердили правомірність прийнятого рішення в повному обсязі.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області № від 25.09.2015 р. в частині збільшення товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів" суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 4800364,5 грн, з яких 3200243 грн за основним платежем та 1600121,5 грн за штрафними санкціями.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Г.Г. Спіжавка

Постанова в повному обсязі складена 31 серпня 2016 р.