Справа № 754/10549/16-а
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/536/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2016 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій та зобов'язання призначити пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати за три роки, що передують призначенню пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки в сумі 1197,91 гривень за 2007 рік при призначенні йому пенсії у 2014 році; зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три роки, що передують року звернення, тобто за 2011-2013 роки, починаючи з 13 травня 2016 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 12.10.1993 року по 30.09.2014 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України м. Києва, отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Він досяг пенсійного віку та 22.09.2014 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 13.05.2016 року він звернувся з заявою до відповідача, в якій просив надати роз'яснення, щодо розрахунку призначеної пенсії. Відповідач надав відповідь від 07.06.2016 року, що при призначенні пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1197,91 гривень, а не показник середньої заробітної плати за 2011-2013 роки, з посиланням на те, що він отримував до часу звернення пенсію, яку було призначено у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Даний перерахунок відповідачем проведений неправомірно, оскільки позивач не звертався до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а просив призначити йому іншу пенсію за іншим Законом. Після перерахунку іншої пенсії по іншому Закону в 2014 році, відповідачем застосовано показник середньої заробітної платні у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2007 рік. Посилання Відповідача на норму ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є незаконним, оскільки в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону.

25 серпня 2016 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

09 вересня 2016 року до Деснянського районного суду м. Києва, надійшли заперечення Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві, відповідно до яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Як вбачається з атестату № 2189 про зняття з обліку, позивач перебував на обліку та отримував з 12.10.1993 року пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 2121.24 гривень.

13.05.2016 року позивач звернувся до Відповідача із заявою, в якій просив вказати, який показник середньої заробітної плати був застосований при призначенні пенсії; надати копію розпорядження про призначення пенсії та повідомити, коли було прийняте рішення (розпорядження) про призначення пенсії пенсіонеру.

Згідно заяви від 22.09.2014 року позивачу з 22.09.2014 року (розпорядженням управління за №12943 від 01.10.2014 року) було призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Листом Відповідача від 07.06.2016 року № 4638/09/К-483, позивачу було повідомлено, що розмір пенсії за віком йому було розраховано враховуючи середній заробіток по економіці за 2007 рік 1197,91 гривень, оскільки абзацом 2 ч. 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за період страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. При цьому, зазначено, що позивач перебував на обліку та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», вказану пенсію було призначено з 12.10.1993 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання, пенсія у зв'язку із втратою годувальника. На підставі приписів ст. 10 цього Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу при обчисленні розміру пенсії за віком управління застосувало показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховуються для розрахунку пенсії за 2007 рік у розмірі 1197,91 гривень за рік, що передував призначенню пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням змін, внесених Законом України «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

В той же час, в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки вище зазначені Закони України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначають різні підходи (формули) обчислення розміру пенсії, зокрема обчислення пенсії за вислугу років взагалі не передбачає застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, а обчислюється в процентному співвідношенні відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, дії відповідача в частині застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузях економіки України в сумі 1197,91 гривень за 2007 рік при призначенні пенсії за віком є неправомірними, оскільки позивачу фактично було призначено пенсію за іншим законом, а не здійснено переведення з одного виду пенсії на інший в рамках одного закону.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи викладені обставини, суд приходить до висновку що дії відповідача є неправомірними, а тому вимоги позивача підлягають до задоволення шляхом визнання неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки в сумі 1197,91 гривень за 2007 рік при призначенні позивачу пенсії у 2014 році та зобов'язання Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату його пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три роки, що передують року звернення, тобто за 2011-2013 роки, починаючи з 13.05.2016 року.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 46 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 9, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 97, 158-163, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій та зобов'язання призначити пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати за три роки, що передують призначенню пенсії - задовольнити.

Визнати дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки в сумі 1197,91 гривень за 2007 рік при призначенні пенсії ОСОБА_1 у 2014 році - неправомірними.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунку та виплату ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2011-2013 роки, починаючи з 13 травня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: