Справа № 808/1584/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року о 10 год. 58 хв.Справа № 808/1584/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Батигіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів,

до: Публічного акціонерного товариства «Завод «Запоріжавтоматика»,

про:стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:

Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (надалі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Завод "Запоріжавтоматика" (надалі - відповідач або ПАТ "Завод "Запоріжавтоматика"), в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2015 році у розмірі 51 624 грн. 18 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач використовує найману працю працівників, а отже за приписами Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів" повинен забезпечувати працевлаштування інвалідів в установлених законодавством нормативах. Відповідно до Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за формою № 10-ПІ, наданого відповідачем, середньооблікова кількість штатних працівників, що працювали у відповідача, за звітний період склала 109 осіб. Таким чином, середньооблікова кількість інвалідів, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів", у підприємства повинна складати 4 особи. Згідно відомостей, наданих відповідачем у Звіті, середньооблікова кількість інвалідів на підприємстві склала 2 особи, у зв'язку з чим, відповідачу було нараховано суму адміністративно-господарських санкцій та пеню, яка обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нараховану на повну суму недоїмки за весь її строк.

Представник позивача у судовому засіданні, підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти позову та зазначили, що товариством були вжиті всі необхідні заходи для забезпечення необхідної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2015 році, тому застосування позивачем адміністративно-господарських санкцій у зв'язку з меншою, ніж установлено нормативом, середньообліковою чисельністю працюючих інвалідів, у даному випадку є безпідставним. До того ж, у своєму позові позивач не вірно розрахував суму санкцій виходячі з того, що на підприємстві працювало 2 інваліда замість чотирьох, тоді як за даними Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2015 рік на підприємстві працювало три особи - інваліда. Просять відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, відповідач - Публічне акціонерне товариство «Завод «Запоріжавтоматика», відноситься до суб'єктів господарювання, яким, відповідно до статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №875-XII (далі - Закон України №875-XII), встановлюється норматив робочих місць по працевлаштуванню інвалідів.

Судом встановлено, що відповідачем до Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів 01.02.2016 було надано Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за Формою № 10-ПІ за 2015 рік, згідно якого вбачається наступне:

- середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становить - 109;

- середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність становить - 3;

- кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" - 4;

- фонд оплати праці штатних працівників становить - 2760,50 тис. грн.;

- середньорічна заробітна плата штатного працівника - 25326,00 грн.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює та визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантії їх рівності з усіма іншими громадянами для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875-ХІІ.

Відповідно до приписів ст. 19 Закону України № 875-ХІІ, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 70 від 31.01.2007 "Про реалізацію статей 19 та 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Порядок № 70).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 70, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом, а інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Статтею 18 Закону України № 875-ХІІ встановлено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно положень ч. 3 ст. 18-1 Закону України № 875-ХІІ, Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

З аналізу положень вказаного Закону вбачається, що на суб'єктів господарювання покладено обов'язок виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів і надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів. При цьому, обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком самостійно підбирати інвалідів на створені робочі місця. Водночас, законодавець зобов'язує підприємства надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів.

У зв'язку із набуттям чинності Законом України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 № 5067-VI, Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.06.2013 за № 988/23520 (який набрав чинності з 12.07.2013) затверджено Форму звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)".

Зазначена Форма подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії (й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Тобто, на підприємство покладається обов'язок створювати та належним чином атестувати робочі місця для працевлаштування інвалідів та інформувати про таку кількість створених робочих місць (вакансій) органи працевлаштування інваліда. Обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Як вбачається з поданих сторонами документів, на виконання нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідачем у 2015 році вживалися всі можливі і залежні від нього заходи для працевлаштування інвалідів.

Зокрема, Наказом директора Публічного акціонерного товариства "Завод "Запоріжавтоматика" "Про результати чергової атестації робочих місць, визначення прав працюючих на пільгове пенсійне забезпечення за списком№2 та інші пільги і компенсації за умовами праці» від 02.01.2013 №04-од затверджено перелік професій та посад, на яких може використовуватися праця інвалідів на підприємстві.

Ухвалою суду від 08.06.2016 було витребувано від Орджонікідзевського районного центру зайнятості м.Запоріжжя пояснення та докази на їх підтвердження щодо того, чи отримувались центром зайнятості від Публічного акціонерного товариства "Завод "Запоріжавтоматика" (код 001187292) протягом 2015 року звіти за формою 3-ПН (інформація про попит на робочу силу (вакансії) та чи направлялись центром зайнятості протягом вищевказаного періоду до зазначеного підприємства особи з інвалідністю для працевлаштування, якщо так, то з яких причин зазначені особи відмовились від працевлаштування; надати інформацію стосовно кількості інвалідів, що були на обліку у 2015 році та їх професії; документи за якими інваліди направлялися на ПАТ «Запоріжавтоматика»; надати інформацію про місця розміщення інформації про інвалідів, що звернулися до центру зайнятості для працевлаштування.

Листом Запорізького міського міського центру зайнятості від 11.07.2016 №1672/04-11 наданні пояснення стосовно того, що відповідачем на протязі 2015 року подавалися звіти до Запорізького міського центру зайнятості, в яких зазначалася інформація про наявність робочих місць для інвалідів, а саме 16.02.2015 - 1 вакансія за посадою різальник паперу, картону та целюлози; 21.04.2015 - 3 вакансії за посадами: різальник паперу, картону та целюлози, вантажник, електромонтер 6 розряду; 25.05.2015 - 4 вакансії за посадами: головний енергетик, фрезерувальник, начальник відділу охорони праці, контролер на контрольно-пропускному пункті; 04.06.2015 - 4 вакансії за посадами: головний енергетик, фрезерувальник, юрисконсульт, контролер на контрольно-пропускному пункті; 26.08.2015 - 3 вакансії за посадами: головний енергетик, слюсар-сантехник, слюсар-ремонтник; 21.09.2015 - на 2 вакансії за посадами: прибиральник виробничих приміщень, економіст з планування) (а.с.81).

Вказаним вище листом також повідомлено, що ПАТ «Завод «Запоріжавтоматика» приймало участь у заходах, які проводились протягом 2015 року Запорізьким міським центром зайнятості у напрямку працевлаштування інвалідів; загальна кількість виданих направлень на працевлаштування до відповідача Запорізьким міським центром зайнятості за період з грудня 2014 року по грудень 2015 року становила 16 одиниць (копії корінців містяться у матеріалах справи (а.с.83-98).

До матеріалів справи надані підтвердження того, що згідно наказів директора ПАТ «Завод «Запоріжавтоматика», протягом 2015 року на підприємстві працювало 8 осіб - інвалідів, з яких у трьох осіб інвалідність настала під час роботи на підприємстві (не пов'язана з каліцтвом на виробництві), 2 особи - працювали не повний календарний місяць (а.с.42-57).

Самостійно інваліди для працевлаштування до відповідача не зверталися, безпідставних відмов у працевлаштуванні інвалідам надано не було, протилежного позивачем не доведено.

Підприємством розміщена інформація про вакантні посади на сайті work.ua, який є офіційним сайтом по працевлаштуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України № 875-ХІІ, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (ч. 2 ст. 20 Закону України № 875-ХІІ).

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та іншими законами України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Враховуючи обставини справи, що підтверджується долученими до справи доказами, суд дійшов висновку, що відповідачем було вжито всі залежні від нього заходи для недопущення господарського правопорушення, а тому відсутні правові підстави (склад господарського правопорушення) для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20.06.2011 у справі № 21-60а11, від 26.06.2012 у справі № 21-105а12 та від 16.04.2013 у справі № 21-81а13.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Слід також зазначити, що сума адміністративно - господарських санкцій у розмірі 51624,18 грн. необґрунтована позивачем, оскільки розрахована виходячі з того, що на підприємстві працювало 2 інваліда. Однак, за даними Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за Формою № 10-ПІ за 2015 рік середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність становить 3 особи. Про необґрунтованість розрахованої позивачем суми санкцій свідчить також Лист Запорізького обласного відділення Фонду від 11.03.2016 №03-204/380 (а.с. 5 зворотній бік).

За таких обставин, позивач не надав суду належних доказів порушення відповідачем вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" відповідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст. 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладені обставини, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено обґрунтованості та відповідності законодавству своїх висновків та доводів щодо порушення відповідачем Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", а відтак законних підстав для стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій у суду немає.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

уддя Н.В. Стрельнікова