Справа № 742/1940/16-а
Суддя: Ільченко О. І.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/115/16
Єдиний унікальний № 742/1940/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря Здоровець Т.М., за участю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа - Прилуцьке об?єднане управління Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов?язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить визнати незаконною бездіяльність Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області та зобов?язати відповідача в 15-ти денний термін прийняти передбачені чинним законодавством України вичерпні заходи з виконання ВП № 50654209 по виконавчому листу від 18 березня 2016 року, виданого Ічнянським районним судом Чернігівської області, про що невідкладно повідомити суд та позивача; винести окрему ухвалу з приводу притягнення осіб, винних в умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили; стягнути судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2015 року зобов?язано Прилуцьке об?єднане УПФУ нарахувати та виплачувати з 05.08.2015 позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % суддівської винагороди працюючого в даний час судді на відповідній посаді в Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області. Постанова набрала законної сили 24.12.2015 та ухвалою суду від 23.02.2016 були надані відповідні роз?яснення по такій. У постанові про відкриття виконавчого провадження від 29.03.2016 боржнику запропоновано самостійно виконати виконавчий документ до 05.04.2016. Після неодноразових звернень позивача до відповідача та третьої особи, лише в кінці травня 2016 року (безцеремонно та безкарно не виконувалося близько 2 місяців), грошові кошти були перераховані на його картку, але в розмірі значно меншому ніж визначеному в судовому рішенні. Про неповне виконання рішення суду позивач письмово повідомив посадових осіб ДВС та УПФ, на що отримав відповідь про обмеження його довічного грошового утримання з 19731,60 грн. до 10740,00 грн., як передбачено змінами в законодавстві. Проте це суперечить конституційним засадам та рішенню Конституційного Суду України від 08.06.2016 по справі № 1-8/2016 і не містить жодних відомостей про причини більш ніж 2-х місячної тяганини при виконанні судового рішення.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача у суді не визнаючи позову у письмових запереченнях вказує про розгляд даної справи тим судом, який видав виконавчий лист.

Представник третьої особи - Прилуцького об?єднаного УПФУ в суді вказав про виконання судового рішення в повному обсязі, тому відсутній предмет спору.

Вислухавши сторін, представника третьої особи, дослідивши наявні докази по справі суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Судом установлено, що постановою заступника начальника відділу ДВС Прилуцького МРУЮ від 29.03.2016 відкрите виконавче провадження № 50654209 з виконання виконавчого листа № 742/3448/15-а від 18.03.2016, виданого Ічнянським районним судом Чернігівської області про визнання незаконними дій управління Пенсійного фонду України в м.Прилуки та Прилуцькому районі щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді та зобов?язано Прилуцьке об?єднане УПФУ нарахувати та виплачувати з 05.08.2015 позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % суддівської винагороди працюючого в даний час судді на відповідній посаді в Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області. Боржнику запропоновано самостійно виконати виконавчий документ до 05.04.2016 (а.с. 21, 33).

Сторонами не оспорюється, що саме 30.03.2016 боржником отримано постанову відділу ДВС про необхідність виплати позивачу відповідного щомісячного довічного грошового утримання судді.

Проте, лише в кінці травня поточного року виконавчий лист почали виконувати з перерахуванням на пенсійний картковий рахунок ОСОБА_1 грошових коштів, але в значно меншому розмірі ніж передбачено судовим рішенням.

Як з письмової відповіді так і з пояснень в суді представника Прилуцького об?єднаного УПФУ вбачається, що даний суб?єкт владних повноважень, не повністю погоджуючись із постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2015 року, яку беззастережно повинен виконувати, на власний розсуд застосовує законодавство, яке регулює спірне питання.

При цьому, відповідачем не було вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення, неупереджено,

своєчасно і в повному обсязі не вчинено виконавчі дії, як передбачає ст. 11 даного Закону.

Більше того, незважаючи на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2016 року, якою було роз?яснено постанову суду від 27 жовтня 2016 року, виконавець піддає сумніву правомірність застосування судом відповідної норми закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду представником відповідача не надано суду доказів, що рішення суду не виконувалося в силу поважних, об?єктивних причин, і з приводу цього державним виконавцем вживалися заходи до винних осіб за невиконання у строк рішення суду.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду.

Заперечення відповідача про територіальну непідсудність даної справи Прилуцькому міськрайонному суду є безпідставними, оскільки ч.2 ст.19 КАС України надає право позивачу звернутися до адміністративного суду за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання особи-позивача.

Вимоги позивача щодо винесення окремої ухвали суду не підлягають задоволенню,

оскільки згідно ст.166 КАС України це є правом, а не обов?язком суду. У даному випадку, при з?ясуванні фактичних обставин справи суд не вбачає підстав постановлення такої ухвали. У той же час, безпосередньо сам позивач, при наявності для цього підстав, не позбавлений права звернутися до слідчого чи прокурора із відповідною заявою про вчинене кримінальне правопорушення для внесення відомостей до ЄРДР для проведення розслідування за фактом можливого умисного невиконання рішення суду.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.94 КАС України підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на користь позивача - 551,20 грн. судового збору, сплаченого останнім при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 70-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області по виконавчому провадженню № 50654209 з приводу виконання виконавчого листа від 18 березня 2016 року, виданого Ічнянським районним судом Чернігівської області.

Зобов'язати Прилуцький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області вжити всіх передбачених чинним законодавством заходів по виконавчому провадженню № 50654209 з приводу своєчасного виконання в повному обсязі виконавчого листа від 18 березня 2016 року, виданого Ічнянським районним судом Чернігівської області.

У решті в задоволенні позову - відмовити.

Стягнути з Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 - 551,20 грн. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарга протягом десяти днів з дня отримання її копії в повному обсязі, з одночасним направленням такої до апеляційного суду.

Головуючий: О.Ільченко