Справа № 807/600/16
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016р. Справа № 876/4713/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): ОСОБА_1,

відповідача у справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.05.2016р. у справі №807/600/16

за позовом ОСОБА_1

до управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2016р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, просив визнати протиправними дії управління МВС України в Закарпатській області з оформлення довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, надісланої позивачу 15.01.2016р. за вих. №11/11 та зобов'язати управління МВС України в Закарпатській області видати довідку про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у відповідності до вимог Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986р. №207-7 з розрахунку на 12-годинний робочий день.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.05.2016р. у справі №807/600/16 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов'язано управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області видати ОСОБА_1 довідку про оплату праці працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у відповідності до вимог Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986р. №207-7 з розрахунку 5,32 крб. денно в травні 1986р. та 5,5 крб. денно в червні 1986р. у п'ятикратному розмірі; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив апелянт (позивач у справі): ОСОБА_1, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що частково задоволивши позовні вимоги, суд першої інстанції фактично визнав протправними та незаконними дії щодо видачі попередньої довідки, проте в задоволенні цієї позової вимоги безпідставно відмовив. Судом першої інстанції не взято до уваги, що виходячи з розрахунку заробітної плати у зоні відчуження, згідно з довідкою УМВС України від 16.07.2008р. за вих.№5/770, за 6 днів перебування позивачу було нараховано 151,92 карбованців, а ще за 19 днів перебування в зоні відчуження, згідно з довідкою, отриманою листом за вих.№11/11 від 15.01.2016р., доплата складає лише 232,73 карбованці, хоча розмір має складати мінімум в 2 рази більше. З правильним перерахунком розмір заробітної плати в зоні відчуження разом із збереженою повинен становити не 384,65 карбованців, а 770,36 карбованців.

Крім того, в рішенні суд не мотивував відмову у задоволенні позовної вимоги в частині "з розрахунку на 12-ти годинний робочий день", адже для цього були всі безумовні підстави.

У судове засідання Львівського апеляційного адміністративного суду 05.09.2016р. з'явився апелянт (позивач у справі): ОСОБА_1, який доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав у повному обсязі, просив апеляційну скаргу задоволити, постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.05.2016р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, пояснення апелянта (позивача у справі), перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.09.2012р. в адміністративній справі №2а-0770/790/12 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, треті особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головне управління праці та соціального захисту населення у Закарпатській області, про визнання протиправними дій та стягнення заробітної плати, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії щодо неправильного нарахування, а також зазначення у довідці №5/770 від 16.07.2008р. для нарахування пенсії ОСОБА_1 заробітної плати за період з 19 травня по 12 червня 1986 року. Зобов'язано Управління внутрішніх справ України в Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час роботи у зоні небезпеки 3 в населених пунктах відчуження з 19 травня по 12 червня 1986 року в п'ятикратному розмірі, враховуючи 12 годинний робочий день, з урахуванням виплаченої суми 151 карбованець 92 копійки. Зобов'язано Управління внутрішніх справ України в Закарпатській області видати ОСОБА_1 довідку для призначення пенсії на умовах Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зазначенням робочих днів у зоні небезпеки 3 в населених пунктах відчуження з 19 травня по 12 червня 1986 року в п'ятикратному розмірі, враховуючи 12 годинний робочий день. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2015р. постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.09.2012р. в справі №2а-0770/790/12 залишено без змін.

Позов було мотивовано тим, що 16.07.2008р. за вих. №5/770 УМВС України ОСОБА_1 була надана довідка про нарахування заробітної плати за роботу в населених пунктах зони відчуження у відповідності до вимог Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986р. №207-7 у розмірі 151,92 радянських карбованців, однак лише за 6 днів, - з 21 по 26 травня 1986 року, в той час як позивач перебував у зоні відчуження у відрядженні з 19 травня по 12 червня 1986 року, тобто 25 днів.

На виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.09.2012р. в справі №2а-0770/790/12 ОСОБА_1 листом за вих. №11/11 від 15.01.2016р. з УМВС України в Закарпатській області отримано довідку про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, в якій нарахована заробітна плата за 25 днів перебування у зоні відчуження у розмірі 384,65 радянських карбованців.

Виходячи з розрахунку заробітної плати у зоні відчуження згідно довідки УМВС України в Закарпатській області від 16.07.2008р. за вих.№5/770, за 6 днів перебування ОСОБА_1 було нараховано 151,92 радянських карбованців, а ще за 19 днів перебування згідно довідки, отриманої листом за вих. №11/11 від 15.01.2016р., доплата складає, як зазначає позивач, лише 232,73 радянських карбованців (384,65 - 151,92).

Не погоджуючись із таким розрахунком, 18.02.2016р. ОСОБА_1 звернувся із скаргою до начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції, в якій просив зобов'язати УМВС України в Закарпатській області привести довідку від 15.01.2016р. у відповідність до вимог законодавства.

18.04.2016р. ОСОБА_1 отримав відповідь на скаргу від 15.04.2016р., з якої довідався, що виконавче провадження 09.02.2016р. закінчено у зв'язку із виконанням боржником судового рішення в повному обсязі, а довідка від 15.01.2016р. відповідає формі, визначеній наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012р. №644.

Також у відповіді зазначено, що ГУПФ в Закарпатській області та Департамент соціального захисту населення Закарпатської ОДА повідомили на запит ДВС, що перевірка довідок, виданих УМВС України в Закарпатській області для призначення пенсій громадянам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, до повноважень і компетенції зазначених державних установ не належить.

Позивач вважає, що довідка про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках УМВС України в Закарпатській області вих.№11/11 від 15.01.2016р. є неналежно оформленою, з помилками, які можуть вплинути на перерахунок пенсії, підлягає скасуванню із зобов'язанням відповідача надати йому належну довідку, з огляду на таке: у довідці вих. №11/11 від 15.01.2016р. правильно зазначено: дата перебування у зоні відчуження: 19-31.05.1986р., 1-12.06.1986р.; зона небезпеки: 3; кількість днів: відповідно 13 і 12; кількість годин: 156 год. (13дн. Х 12год.) і 144год. (12дн. Х 12год.); кратність: 5.

Ці розрахунки відповідають 12-годинному робочому дню, як це зазначено і у довідці за вих. №5/770 від 16.07.2008р.

На підставі довідки для призначення пенсії від 16.07.2008р. №5/770, виданої УМВС України в Закарпатській області, ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На підставі довідки від 03.02.2009р. №2/292 робочий день ОСОБА_1 з 19 травня по 12 червня 1986 року складав 12 годин.

Проаналізувавши матеріали справи, зокрема, довідку, отриману ОСОБА_1 листом за вих. №11/11 від 15.01.2016р. з УМВС України в Закарпатській області, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки під час проведення розрахунку денна тарифна ставка (5 крб/день у травні і 5,17 крб/день у червні) поділена на 24 години і годинна тарифна ставка складає відповідно 0,208 крб/год у травні і 0,215 крб/год у червні, тобто розрахована за 24-годинний робочий день. Надалі годинна тарифна ставка, розрахована для умов праці на 24-годинний робочий день, множиться на кількість годин при 12-годинному робочому дні, що призводить до помилки у 2 рази, відповідно, порушує законні права позивача.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства та матеріалів справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність прийнятого ним рішення, судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційні скарги спростовують висновки суду першої інстанції, відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Крім цього, в силу положень ст.162 КАС України, адміністративний суд, встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, повинен визнати такі дії протиправними і зобов'язати відповідача призначити пільгову пенсію відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, у випадках неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.05.2016р. у справі №807/600/16 за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, - задоволити.

2. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.05.2016р. у справі №807/600/16, - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги позивача задоволити повністю.

3. Визнати протиправними дії управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області з оформлення неналежної довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, надісланої ОСОБА_1 15.01.2016р. за вих.№11/11.

4. Зобов'язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у відповідності до вимог Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986р. №207-7 з розрахунку на 12-годинний робочий день.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст рішення виготовлено 08.09.2016р.