Справа № 826/7341/16
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 вересня 2016 року 08:00 №826/7341/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3
до треті особи без самостійних вимог на предмет споруДніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДКОВ», Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовною заявою до Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, треті особи без самостійних вимог на предмет позову: товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДКОВ», Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, у якій просять суд:

- визнати протиправними дії Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві вчинити дії щодо скасування зняття з реєстрації місяця проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у відповідача були відсутні підстави для зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Представник відповідача проти позову заперечив, мотивуючи тим, що зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей відбулося на законних підставах та у відповідності до приписів чинного законодавства, а тому позовні вимоги є протиправними та такими, що не підлягають задоволенню.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» проти задоволення позову заперечувало, мотивуючи тим, що зняття з реєстраційного обліку є повноваженням відповідача, яке регулюється Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 №1077, а тому вчинені дії із зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1 є правомірними.

Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації письмових заперечень не надала, через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи за відсутності її представника.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДКОВ» в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернувся до начальника Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві із заявою від 31.03.2016 про зняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами розгляду вказаної заяви, у відповідності до змісту листа Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві від 27.04.2016 №05/4385, копія якого наявна у матеріалах справи, 02.04.2016 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, згідно статті Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та наказу МВС України від 22.11.2012 №1077, з підстави - відчуження квартири іншій особі.

Вважаючи таке зняття з реєстрації місця проживання протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що 18.07.2008 між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №2706/0708/71-457.

18.07.2008 ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири, реєстраційний №2287, купила АДРЕСА_1

З метою забезпечення належного виконання кредитного договору від 18.07.2008 №2706/0708/71-457, 18.07.2008 між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_4 (іпотекодавець) був укладений іпотечний договір №2706/0708/71-457-Z-1, відповідно до якого іпотекодавець передає іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: АДРЕСА_1

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 28.04.2010 ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та взяла прізвище ОСОБА_5.

28.11.2012 між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» були укладені договори факторингу та відступлення права вимоги за іпотечним договором від 18.07.2008 №2706/0708/71-457-Z-1, відповідно до яких товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» набуло право вимоги за кредитним договором від 18.07.2008 №2706/0708/71-457 та за договором іпотеки від 18.07.2008 №2706/0708/71-457-Z-1.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 30.03.2016 видно, що 18.03.2015 державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Канівець Л.М. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

31.03.2016 до Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» за довіреністю від 29.03.2016 ОСОБА_7 із заявою про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1, до якої було додано копії іпотечного договору від 18.07.2008 №2706/0708/71-457-Z-1 та витягу про державну реєстрацію права власності від 20.03.2015 №35208121.

02.04.2016 ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зняті з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки ЖБК «Політехнік-3» від 12.05.2016 №18 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітні діти: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1.

З листа Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 27.04.2016 №05/4385 видно, що ОСОБА_1 та її неповнолітні діти: ОСОБА_2, ОСОБА_3 були зняті з реєстрації місця проживання на підставі статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 №1077 «Про затвердження порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» (далі - Порядок №1077), зокрема на підставі документа, який свідчить про припинення права користування житловим приміщенням, у зв'язку з відчуженням житла.

Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Пунктом 3.1 Порядку №1077 визначений перелік підстав зняття з реєстрації місця проживання особи, а саме: заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства. Інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи посвідки на постійне проживання в Україні; підстав для проживання або перебування особи на обліку у закладі/установі (повідомлення про припинення підстав для проживання/перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Приписами статі 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

У свою чергу, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду (стаття 40 Закону України «Про іпотеку»).

З аналізу наведеного вбачається, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, що і відбулося у даному випадку, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, наведеною вище, товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (за умови не звільнення житлового приміщення його мешканцями у добровільному порядку) з метою зняття позивачів з реєстрації місця проживання зобов'язане було звернутися до суду з позовною вимогою про примусове виселення останніх.

З огляду на те, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Таким чином, аналіз приписів статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» дає підстави дійти висновку, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 01.03.2016 (справа №21-5446а15) та від 30.06.2015 (справа №21-1438а15).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується особами, які беруть участь у справі, представником товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» за довіреністю від 29.03.2016 ОСОБА_7 не було подано до Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві разом із заявою про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1 рішення суду, яке б набрало законної сили про примусове виселення зазначених осіб/ про позбавлення права власності на житлове приміщення/ про позбавлення права користування житловим приміщенням.

За таких обставин дії відповідача щодо зняття позивача з реєстрації місця проживання, які здійснювалися за заявою власника житла без відповідного рішення суду про примусове виселення зазначених осіб/ про позбавлення права власності на житлове приміщення/ про позбавлення права користування житловим приміщенням є протиправними.

Відповідно до Розділу VII. Скасування реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи Порядку №1077 реєстрація / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи скасовується в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства.

У разі виявлення такого порушення керівник територіального підрозділу ДМС проводить перевірку підстав реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи. Копія цього висновку надсилається керівнику головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - територіальний орган ДМС) для здійснення контролю.

Про прийняте рішення особі надсилається письмове повідомлення, в якому зазначаються підстави його прийняття. Особу запрошують на прийом до територіального підрозділу ДМС для внесення відповідних відомостей до паспортного документа.

Відомості про скасування реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи вносяться до карток реєстрації особи, адресних карток та паспортного документа шляхом внесення запису «скасовано» на штамп, що був внесений до цих документів з порушенням законодавства (штамп реєстрації місця проживання, або штамп реєстрації місця перебування, або штамп зняття з реєстрації місця проживання).

До реєстраційного обліку адресно-довідкового підрозділу надсилаються змінені відомості про реєстрацію місця проживання/перебування особи або талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні з відміткою «скасування попередніх відомостей».

Відповідно до приписів частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи, що в паспорті ОСОБА_1 відсутня відмітка про зняття з реєстрації, та те, що даним рішенням встановлена протиправність дій Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1, то суд вважає за необхідним вийти за межі заявлених позивачем позовних вимог, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, та задовольнити решту його похідних вимог саме шляхом зобов'язання відповідача:

- внести до карток реєстрації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, адресних карток відомості про скасування зняття з реєстрації місця проживання зазначених осіб шляхом внесення запису «скасовано» на штамп, що був внесений до цих документів з порушенням законодавства;

- надіслати до реєстраційного обліку адресно-довідкового підрозділу змінені відомості про поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до положень частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

Керуючись статтями 2-7, 11, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1.

3. Зобов'язати Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві:

- внести до карток реєстрації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, адресних карток відомості про скасування зняття з реєстрації місця проживання зазначених осіб шляхом внесення запису «скасовано» на штамп, що був внесений до цих документів з порушенням законодавства;

- надіслати до реєстраційного обліку адресно-довідкового підрозділу змінені відомості про поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати в сумі 551(п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський