Справа № 2-а/1970/3888/12
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року Справа № 876/3776/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Федчук М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.04.2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Натурпродукт-Вега» до Тернопільської митниці Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення надмірно сплаченого ввізного мита, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Натурпродукт-Вега» звернулося з адміністративним позовом до Тернопільської митниці Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення надмірно сплаченого ввізного мита в сумі 1521848 грн. 43 коп..

За результатами повторного судового розгляду постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.04.2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Тернопільської митниці Державної фіскальної служби України щодо повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Натурпродукт-Вега» надмірно сплаченого ввізного мита в сумі 1107107,39 грн.. Зобов'язано Головне управління Державної казначейської служби України в Тернопільській області повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Натурпродукт-Вега» суму надмірно сплачене мито в розмірі 1107107,39 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Тернопільська митниця Державної фіскальної служби України. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає зміні з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить змінити постанову суду першої інстанції у визначеній частині.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задовольнити, а постанову суду частково змінити. Вказані обставини є наслідком наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в період з 2010 по 2012 р. товариством з обмеженою відповідальністю «Натурпродукт - Вега» було сплачено 1521848,43 грн. митних платежів до Державного бюджету України на виконання рішення Тернопільської митниці № КТ-403-0048-10 від 09.06.2010 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду по справі №2208/10/1970 від 19.10.2010 року за адміністративним позовом ТзОВ «Натурпродукт-Вега» до Тернопільської митниці було визнано нечинним і скасовано рішення Тернопільської митниці № КТ-403-0048-10 від 09.06.2010 року, а тому слід вважати, що «Геровітал Др. Тайсс» підлягав розмитненню зі ставкою ввізного мита 0 %, а не 8%. Дана постанова ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2012 року по справі №35877/10/9104 - залишена без змін.

Разом з тим, із 62 митних декларацій на загальну суму 414 741,04 грн. в графі 44 кодом документа «1503» відсутні відомості про реквізити. Рішення Тернопільської митниці щодо визначення коду товару № КТ - 403-0048-10 від 09.06.2010 року. Отже декларант сам визначив код товару по даних 21 митній декларації та відповідно сплатив податок у розмірі 414741,04 грн. .

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку, що у зв'язку із вищезазначеним відсутні підстави вважати сплачене за цими митними деклараціями мито як надмірно сплаченим митним платежем.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав, але вважає, що судом першої інстанції невірно визначено подальший порядок повернення вказаних коштів.

Згідно ст. 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Досліджуючи обставини справи, колегія суддів вважає, що митний орган зобов'язаний був перевірити факт наявності зайвої сплати позивачем грошових коштів до бюджету та, у разі підтвердження, надати до відповідного органу Державного казначейства України висновок про повернення надмірно зарахованих до бюджету митних платежів. Вказані дій відповідачем не було вчинено, що засвідчує факт вчинення неправомірних дій Тернопільською митницею Державної фіскальної служби України.

Відповідно до статті 27 Митного кодексу України якщо задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб пов'язане з виплатою грошових сум, їх виплата здійснюється за рахунок державного бюджету органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на підставі рішення суду, органу чи посадової особи щодо задоволення скарги повністю або частково в порядку, визначеному законом.

Згідно з частиною третьою статті 301 Митного кодексу України помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно пунктів 1.2, 3.4 Порядку розрахунково-касового обслуговування через органи Державного казначейства України митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення, затвердженим спільним наказом Міністерства фінансів України та Державної митної служби України від 24.01.2006 року № 25/44, надміру сплачені митні та інші платежі - сума коштів, що з різних причин унесена понад розмір, установлений законодавством.

Повернення платникам помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів, що зараховані на депозитні рахунки митних органів 3734, здійснюється відповідно до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року № 618, ГУДК України у місті Києві на підставі платіжних доручень митних органів забезпечує перерахування коштів.

Пунктами 1, 2, 3, 4, 6, 11 розділу ІІІ Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як переоплат, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженим наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року № 618, передбачено, що для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20 липня 2007 року №611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України. Пакет документів на повернення коштів передається до Загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.

За відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

Згідно з пунктами 5, 7 Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 30.12.2013 року №882/1188, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

За платежами, належними державному бюджету, орган Міндоходів у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

Таким чином, законодавством у галузі митних та фінансових правовідносин регламентований чіткий порядок повернення суб'єктам господарювання надмірно сплачених митних платежів, який включає в себе сукупність послідовних дій учасників даних правовідносин, а саме: 1) звернення суб'єкта господарювання до митних органів із відповідною заявою; 2) проведення, у разі необхідності, відповідними структурними підрозділами митного органу, до якого подано зазначену заяву, перевірки на підставі пункту 4 розділу ІІІ Порядку №618; 3) встановлення митними органами наявності факту переплати; 4) складення ними відповідного висновку та його надіслання органам Державної казначейської служби України для повернення суб'єкту господарювання надміру сплачених митних платежів або винесення обґрунтованої відмови у задоволенні заяви.

Аналогічний правовий підхід викладені у рішенні Верховного Суду України від 24 березня 2015 року, яке у відповідності до частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, що застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, який містить зазначені норми права.

Разом з тим, позивач, діючи на підставі та в порядку пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 618, звернувся до відповідача із заявою про повернення надмірно сплачених митних платежів, однак, у відповідь на зазначене звернення митним органом був надісланий лист від 17.09.2012 року та від 02.11.2012 року про відмову в задоволенні вказаних вимог у зв'язку з тим, що вони не вирішувалися судом.

При цьому, у зазначених листах відповідач не ставить під сумнів обґрунтованість зазначених позивачем причин повернення коштів, не зазначає про будь-які недоліки поданих документів, доданих позивачем до заяви про повернення надмірно сплачених митних платежів. Крім того, відповідач не ставить під сумнів саму суму платежів, про повернення яких просить позивач та/або не наводить жодних відомостей щодо проведення ним перевірки заявлених вимог товариства в порядку, затвердженому наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року № 618.

Таким чином, відповідачем не були виконані процедурні обов'язки, визначені Порядками № 618 та № 882/1188. Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що митниця не виконала процедурних обов'язків щодо алгоритму дій, покладених на неї зазначеними вище порядками, а тому така бездіяльність митного органу є протиправною.

Що стосується стягнення коштів, визначених судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що вимога позивача про стягнення надмірно сплачених митних платежів не є правильним способом захисту прав платника митних платежів.

За результатами судової практики зазначеної категорії Верховний Суд України у постановах від 15 квітня 2014 року (справа № 21-29а14), 12 листопада 2014 року (справи №№ 21-268а14, 21-391а14), 25 листопада 2014 року (справа № 21-338а14), від 03 листопада 2015 року (справи №21-422а15) зазначив, що у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи. При цьому, у постанові від 03 листопада 2015 року №21-2220а15 Верховний Суд України вказав, що у випадку необґрунтованої відмови митного органу у здійсненні митного оформлення товару та надмірною у зв'язку із цим сплатою декларантом митних платежів, належним способом захисту є зобов'язання митницю скласти та надати управлінню ДКСУ висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Отже, законодавчо встановленою нормою повернення таких коштів є підготовка митним органом висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та /або надмірно зарахованих до бюджету митних платежів та передання його для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ст. 200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

У відповідності до статті 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права;

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що слід змінити постанову суду першої інстанції у визначеній частині, зазначивши перелік дій для відповідача для відновлення порушеного права позивача.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 200, 201, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.04.2016 року по справі № 2а/1970/3888/12 - змінити в частині зобов'язання Головного управління Державної казначейської служби України в Тернопільській області повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Натурпродукт-Вега» суму надмірно сплаченого мита в розмірі 1107107,39 грн.. В цій частині зазначити:

Зобов'язати Тернопільську митницю Державної фіскальної служби України надати

Головному управлінню Державної казначейської служби України в Тернопільській області висновок про повернення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Натурпродукт - Вега» ( 8) надмірно сплачених платежів у розмірі 1 107107, 39 грн..

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 12.09.2016 року.