Справа № 822/1536/16
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2016-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1536/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Ковальчук О.К. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Хмельницькій області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 26.08.2016 року вх.№19378, просить зобов'язати Кам'янець-Подільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Хмельницькій області провести нарахування та виплату індексації заробітної плати за період роботи з 01.01.2013 року по 29.01.2016 року та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період роботи з 01.01.2013 року по 29.01.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 02.06.2016 року звернулась до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області із заявою щодо усунення порушення прав на оплату праці шляхом нарахування та виплати індексації заробітної плати за період з 01.01.2013 року по 29.01.2016 року.

Листом від 01.07.2016 року № 5743/Р/22-09-05-34 відповідач відмовив позивачу щодо здійснення зазначених виплат, посилаючись на те, що індексація заробітної плати за період з 01.01.2013 року по 29.02.2016 року Кам'янець-Подільською ОДПІ не нараховувалась та не виплачувалась в зв'язку з проведенням реорганізації та постійними змінами базового місяця.

На думку позивача, зазначена бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки суперечить вимогам трудового законодавства.

Позивач в поданому до суду клопотанні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача подав до суду заперечення та докази на його обґрунтування. Проти задоволення позову заперечує. Вважає, що відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період роботи з 01.01.2013 року по 29.02.2016 року, оскільки кошторисом Кам'янець-Подільської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області на 2013, 2014 2015 та 2016 роки не передбачені видатки на виплату індексації працівникам інспекції. Крім того, вказує, що індексація заробітної плати за грудень 2015 року - січень 2016 року не нараховувалась та не виплачувалась у зв'язку з підвищенням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 р. N 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів " окладів державних службовців з грудня 2015 року, який в даному випадку є базовим для нарахування індексації. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони до суду не з'явились, технічний запис на звукозаписуючий пристрій, відповідно до вимог ст.41 КАС України, не проводився.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з урахуванням наведеного нижче.

Суд встановив, що 15 серпня 2013 року позивачу, ОСОБА_1, присвоєно тринадцятий ранг державного службовця.

Згідно з наказом Кам'янець-Подільської ОДПІ від 29.02.2016 року № 33-0, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, 29.02.2016 року позивач звільнена з посади головного державного податкового інспектора відділу адміністрування майнових податків управління доходів і зборів фізичних осіб Кам'янець-Подільської ОДПІ.

02 червня 2016 року позивач звернулась до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області з заявою про нарахування та виплату індексації заробітної плати за період з 01.01.2013 року по 29.02.16 року.

Листом від 01.07.2016 року № 5743/Р/22-09-05-34 Кам'янець-Подільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Хмельницькій області повідомила позивача про відсутність підстав для здійснення зазначених виплат, оскільки індексація заробітної плати за період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 року не нараховувалась в зв'язку з проведенням реорганізації та постійними змінами базового місяця для проведення індексації.

Вважаючи бездіяльність Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи зазначений спір, суд враховує таке.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно статті 33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" (далі Закон № 2017-III) індексацію доходів населення віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього ж Закону, є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (далі Закон № 1282-XII) передбачено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, у тому числі й оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях (стаття 3 Закону № 1282-XII).

Згідно зі статтею 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до статті 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів.

Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

З метою реалізації Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2003 року №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 10-2 Порядку № 1078 (в редакції згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 року № 526 "Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення") для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Постановою Кабінету Міністрів України №229 від 20.03.2013 року "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів" утворені територіальні органи Міністерства доходів і зборів, шляхом реорганізації приєднання до відповідних територіальних органів Міністерства доходів і зборів територіальні органи Державної податкової служби та Державної митної служби, в т.ч. Кам'янець-Подільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, а постановою Кабінету Міністрів України № 311 від 06.08.2014 року Кам'янець-Подільську ОДПІ Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області реорганізовано шляхом приєднання до Кам'янець-Подільської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

У зв'язку із реорганізацією шляхом приєднання Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області Державної податкової служби до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу адміністрування єдиного внеску управління доходів і зборів з фізичних осіб, що підтверджується записом №28 трудової книжки позивача.

Відповідно до ч.3 ст.36 КЗпП України при реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) установи (організації) дія трудового договору працівника триває і сума індексації зберігається.

З прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 13 червня 2012 року №526 "Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення" врегульоване питання проведення індексації для працівників, яких переведено в інші установи. Тому, відповідач зобов"язаний був здійснити нарахування та виплату позивачу індексації заробітної плати за період роботи з 01.01.2013 року по 29.02.2016 року.

Той факт, що кошторисом відповідача не передбачені кошти на виплату індексації заробітної плати, не може бути підставою для невиконання вимог Закону № 1282-XII та її ненарахування.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року №63134/00, зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача про зобов'язання нарахування та виплати індексації заробітної плати за період роботи з 01.01.2013 року по 29.02.2016 року та підлягають задоволенню.

При цьому суд відхиляє, як необґрунтоване, посилання позивача постанову Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 р. N 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою підвищені посадові оклади державних службовців з грудня 2015 року, як на підставу для не нарахування індексації за грудень 2015 року - січень 2016 року.

Згідно з пунктом 10-2 Порядку № 1078 у разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Вирішуючи позовні вимоги про зобов'язання відповідача провести нарахування та виплату компенсації втрати частини заробітної плати з 01.01.2013 року по 29.02.2016 за порушення строків виплати індексації за період роботи з 01.01.2013 року по 29.02.2016 року, суд враховує таке.

Відповідно до статті 34 Закону України "Про оплату праці" (далі Закон № 108/95-ВР) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" (далі Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону № 2050-III передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією, добровільно чи на виконання судового рішення.

Верховний Суд України у своїй постанові від 07.11.2012 року № 6-131цс12 зазначив, що основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів (зокрема, заробітної плати, пенсії, соціальної виплати, страхових виплат).

При цьому, компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини: самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення, оскільки ці нормативні акти не містять будь-якого виключення.

Згідно рішення Конституційного суду України від 15.10.2013 року № 9-рп/2013 у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Суд вважає, що відповідач зобов'язаний провести нарахування та виплату компенсації втрати частини заробітної плати з 01.01.2013 року по 29.02.2016 року за порушення строків виплати індексації за період роботи з 01.01.2013 року по 29.02.2016 року.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись Конституцією України, Кодексом законів про працю України, законами України "Про індексацію грошових доходів населення" і "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та ст.ст. 11, 70, 94, 99, 158 - 163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Кам'янець-Подільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби України провести нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період роботи з 01.01.2013 року по 29.02.2016 року .

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.К. Ковальчук