Справа № 820/4261/16
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 вересня 2016 р. № 820/4261/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Самойлової В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Стрєлка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантик-Гейзер"
до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС
про визнання протиправними висновків, податкового повідомлення-рішення та їх скасування,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Атлантик-Гейзер" звернулось до належного суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати висновки акту відповідача № 191/28-09-40-14/35586049 від 20.04.2016 року "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податкових деклараціях з податку на прибуток підприємств ТОВ "Атлантик-Гейзер", податковий номер 35586049, за 1 квартал 2015 року, І півріччя 2015 року, 9 місяців 2015 року, 2015 рік", оскільки вони є необґрунтованими та протизаконними і скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 18.05.2016 р. № , прийняте відносно нього.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що при проведенні камеральної перевірки податковим органом та при оформленні її результатів мало місце не дотримання вимог податкового законодавства, висновки акту перевірки базуються на припущеннях і не підтверджуються об'єктивними даними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

В судовому засіданні представники позивача за довіреністю Якименко О.А. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представники відповідача за довіреністю Рязанцев В.О. та Любота О.М., проти позову заперечували, посилаючись на те, що під час проведення вказаної перевірки та складання акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства, а прийняте за результатами перевірки рішення є законним, у зв'язку з тим, що у складеному за результатами перевірки акті були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, за що згідно до Податкового кодексу України позивачу було визначене відповідне податкове зобов'язання на підставі оскаржуваного рішення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що фахівцями Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податкові звітності з податку на прибуток ТОВ "Атлантик-Гейзер" в податковій декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2015 року від 22.04.2015 року №, І півріччя 2015 року від 07.08.2015 року №, 9 місяців 2015 року від 06.11.2015 року № , за 2015 рік від 24.02.2016 року №, за результатами якої було складено акт перевірки № 191/28-09-40-14/35586049 від 20.04.2016 року, яким було встановлено порушення вимог податкового законодавства, а саме: пункту 46.5. статті 46 глави 2 розділу ІІ Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 20.10.2015 року № 897, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1415/27860, а саме: заниження податку на прибуток на загальну суму 2154690 грн., у тому числі за перше півріччя 2015 року - 430938 грн., за дев"ять місяців 2015 року -1723752 грн.

За наслідками вказаного акту перевірки відповідачем стосовно позивача було прийняте податкове повідомлення-рішення від 16.05.2016 р. № , яким позивачу нараховано за податковими зобов'язаннями 2154690 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 538673 грн.

Із зазначеним рішенням суб'єкта владних повноважень суд не погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не надав належних доказів правомірності оскаржуваного рішення, оскільки, як вбачається з наявних письмових доказів факт вказаних порушень позивачем вимог податкового законодавства не знайшов свого підтвердження при судовому розгляді та спростовуються наступним.

Як свідчать докази у справі, ТОВ "Атлантик-Гейзер" 22.04.2015 року було надіслано до ДФСУ декларацію з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2015р. в електронному вигляді, про що також свідчить квитанція отримана із ДФСУ із вх. № , про те декларація прийнята податковим органом не була і їй було присвоєно статус "до відома". Свою позицію позивач відстоював у суді в результаті чого, постановою Харківського окружного адміністративного суду 17.08.2015 року (справа № 820/6877/15) податкову декларацію з податку на додану вартість було визнано податковою звітністю, постанова залишена в силі ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015 року.

Також, ТОВ "Атлантик-Гейзер" 07.08.2015 року було надіслано декларацію з податку на прибуток підприємства за 1 півріччя 2015 р. в електронному вигляді із дотримання діючого законодавства, про що також свідчить квитанція отримана із ГФСУ із вх. № .

Платник податків звернувся до суду з вимогою поновити його порушені права та визнати податкову звітність прийнятою тією датою якою, вони були подані до податкового органу. Харківський окружний адміністративний суд задовольнив вимоги ТОВ "Атлантик-Гейзер" в повному обсязі і виніс 17.08.2015 року постанову стосовно звітності за перший квартал 2015 року (судова справа №820/6877/15), яка залишена у силі ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015 року. Також, Харківський окружний адміністративний суд задовольнив вимоги ТОВ "Атлантик-Гейзер" в повному обсязі і прийняв 07.12.2015 року постанову стосовно звітності за перше півріччя 2015 року (судова справа №820/11227/15), яка залишена у силі ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016 року.

Суд зазначає, що дані обставини, які визначені ст. 72 ч. 1 КАСУ, є обов"язковими для врахування при вирішенні цього спору.

Також, позивачем було подано декларацію з податку на прибуток за дев'ять місяців 2015 року 06.11.2015 р. № в строк та з дотриманням податкового законодавства.

При судовому розгляді встановлено, що ТОВ "Атлантик-Гейзер", через невиконання податковим органом зазначених вище рішень суду у добровільному порядку був вимушений 28.03.2016 року направити до податкового органу заяву про виконання останніх.

Враховуючи вищевикладені обставини, ТОВ "Атлантик-Гейзер" складало податкову звітність наростаючим підсумком та добровільно продовжувало сплачувати авансові внески.

Так, позивач протягом 2015 року сплачував авансові внески з податку на прибуток у розмірі, визначеному у до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, де передбачено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації. У разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому - четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до контролюючого органу в порядку, передбаченому цим Кодексом. У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців.

Так, визначена позивачем в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань, у наступному порядку:

1. 27.03.2015 платіжне доручення №145 у сумі 430938,00 грн.

2. 22.04.2015 платіжне доручення №464 у сумі 430938,00 грн.

3. 28.05.2015 платіжне доручення №638 у сумі 430938,00 грн.

4. 26.06.2015 платіжне доручення № 788 у сумі 430938,00 грн.

5. 29.07.2015 платіжне доручення № 908 у сумі 430938,00 грн.

6. 28.08.2015 платіжне доручення № 360 у сумі 180000,00 грн.

7. 28.08.2015 платіжне доручення №1049 у сумі 250938,00 грн.

8. 28.09.2015 платіжне доручення №405 у сумі 430938,00 грн.

9. 30.10.2015 платіжне доручення №1377 у сумі 430938,00 грн.

Загальна сума сплачених авансових внесків позивачем не заперечується відповідачем.

Суд зазначає, що у період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 року підприємством позивача нараховано та сплачено щомісячних авансових внесків на суму 3447504,00 грн.

У декларації за перший квартал 2015 року на суму сплати авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 430938 грн. позивачем було зменшено суму податку на прибуток за перший квартал 2015 року .

У декларації за півріччя 2015 року на суму сплати авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 1723752 грн. позивачем було зменшено суму податку на прибуток за півріччя 2015 року.

У декларації за дев"ять місяців 2015 року на суму сплати авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 3016566 грн. позивачем було зменшено суму податку на прибуток за дев"ять місяців 2015 року.

У декларації за 2015 рік на суму сплати авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 3475504 грн. позивачем було зменшено суму податку на прибуток за 2015 рік.

Також, позивачем було задекларовано збиток у декларації:

- за перший квартал 2015 року у сумі 13769441 грн. (рядок 07 декларації);

- за перше півріччя 2015 року у сумі 16692654 грн. (рядок 07 декларації);

- за три квартали 2015 року у сумі 18336370 грн. (рядок 07 декларації);

- за рік 2015 у сумі 20300618 грн. (рядок 02 декларації).

При вирішенні даного спору, суд враховує наступні обставини та нормативні положення.

Відповідно до п. 57.1 статті 57 ПКУ, платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Згідно Податкового кодексу України : «ст.134.1. Об'єктом оподаткування є:

- 134.1.1. прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку).

Як свідчать докази справи, згідно фінансової звітності ТОВ "Атлантик-Гейзер" у 1-му кварталі 2015 року, у 1 півріччі 2015 року мало збиток, дані показники було відображено у рядку 07 Декларації з податку на прибуток.

Зменшення нарахованої суми податку в рядку 13 декларації відображаються суми, на які платник податку може зменшити суму нарахованого прибутку, зокрема:

- на суму податку на прибуток, отриманий з іноземних джерел, що сплачений суб'єктами господарювання за кордоном (п. 161.4-161.7 ПКУ);

- на суму податку, нарахованого платником податку на прибуток (при консолідованій сплаті) за місцезнаходженням його відокремлених підрозділів (п. 152.4 ПКУ);

- на суму сплачених авансових внесків при виплаті дивідендів (пп. 153.3.3 ПКУ).

Податок на прибуток за звітний (податковий) період (рядок 10 + рядок 11 + рядок 12 - рядок 13) в рядку 14 відображається сума податку на прибуток за звітний період (наростаючим підсумком з початку року). Значення рядка 14 розраховується за формулою: р. 10 + р. 11 + р.12 - р.13.

Податок на прибуток, нарахований за результатами останнього календарного кварталу (звітного) податкового періоду (рядок 14 - рядок 15) (+, -) в рядку 16 зазначається сума податку на прибуток, нарахована за результатами останнього календарного кварталу. Значення розраховується за формулою: р. 14 - р. 15 Рядок 16 заповнюється платниками податку, у яких базовим податковим (звітним) періодом є календарний квартал.

Дані до рядка 13 ЗП переносять із рядка 13.7 Додатка до Декларації з податку на прибуток.

Так, ст. 57 Податкового кодексу України, що діяла до 1 січня 2015 року викладена наступним чином: "У разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за 1-й квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому - четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до контролюючого органу в порядку, передбаченому цим Кодексом".

Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з твердженням відповідача, що відображенням показників рядка 13 та рядку 14 і 16 Декларації вплинуло на зменшення зобов'язання позивача з податку на прибуток, та тягне накладення штрафних санкцій, передбачених статтею 123 Податкового Кодексу України, оскільки судом встановлено, що позивачем було сплачено авансові внески з податку на прибуток в розмірі 3475504 грн. за вказаний період, у зв"язку з чим був відсутній факт заниження ним зобов'язання з податку на прибуток.

А від так, суд не може погодитися, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбаченіКонституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її оскаржуване рішення, як суб'єкта владних повноважень, є неправомірним, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову у цій частині, оскільки таким чином буде дотримано принцип повного захисту прав та інтересів позивача, про які він просить, згідно до ст. 11 ч. 2 КАСУ.

Щодо решти позовних вимог, а саме: визнати протиправними та скасувати висновки акту перевірки № 191/28-09-40-14/35586049 від 20.04.2016 року, суд вважає їх необгрунтоавними та недоведеними щодо порушення прав та інтересів позивача, які потребують судового захисту в розумінні приписів ст. 2 КАСУ, а тому задоволенню не підлягають.

Згідно до ст. 94 КАСУ, позивачеві підлягають поверненню частково судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 39022,45 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 16.05.2016 р. №, прийняте щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантик-Гейзер".

Щодо решти позовних вимог в задоволенні - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантик-Гейзер" (62441, Харківська область, с. Циркуни, вул. Пушкінська, 6, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 39022,45 (тридцять дев"ять тисяч двадцять дві) грн. 45 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 09.09.2016 року.

Суддя Самойлова В.В.