Справа № 808/1761/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року о 10 год. 55 хв.Справа № 808/1761/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Батигіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Великобілозерської районної державної адміністрації

про: визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Великобілозерської районної державної адміністрації (далі - відповідач або Великобілозерська РДА), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Великобілозерської районної адміністрації від 06.04.2016 №109 "Про затвердження акту визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Великобілозерського району".

В обґрунтування позову посилається на те, що розпорядженням голови Великобілозерської РДА № 109 від 06.04.2016, затверджено Акт комісії від 25.03.2016 про визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам на території Великобілозерського району. Вказаним Актом затверджений розрахунок збитків у вигляді неодержаного доходу за період з 25.03.2013 по 25.03.2016 за користування позивачем земельною ділянкою в загальній сумі 341 936 грн. 74 коп. Позивач вважає, що даний факт не відповідає дійсності, оскільки по - перше, між позивачем та відповідачем не було укладено договор оренди земельної ділянки, по - друге, в Акті зазначено, що загальна площа земельної ділянки, яку займає майно належне позивачу складає 7,9291 га., проте в розрахунку, базою для визначення збитків приймається за основу земельна ділянка площею 77239 кв. м., також при розрахунку суми збитків відповідачем застосовано ставки податку за земельні ділянки, які не відповідають дійсності. Крім того, представника позивача та представника державного органу земельних ресурсів не було включено до складу комісії. З огляду на це, позивач вважає, що оскаржуваним розпорядженням порушено його права як землевласника.

В судовому засіданні представники позивача на позовних вимогах наполягають.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.07.2016 позов не визнавав, з підстав зазначених у письмових запереченнях (вх. №20754 від 11.07.2016). Однак, у судовому засіданні 10 серпня 2016 року представник відповідача визнав позов та проти вимог позивача не заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступних обставин.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя №2-3407/2008 від 02.06.2008 (а.с.16-17) серед іншого, визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитловий майновий комплекс, який складається з будівель та споруд, які знаходяться в АДРЕСА_1

Згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 28956362 від 10.02.2011 виданого Орендним підприємством Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації (а.с. 39-40) зареєстровано таке право власності, реєстраційний номер майна 24043630, номер запису 26 в книзі 5, площа земельної ділянки 77239 кв.м., вартість нерухомого майна 8865126 грн. за ОСОБА_1.

Розпорядженням Голови районної державної адміністрації від 06.04.2016 №109 затверджено Акт комісії від 25.03.2016 про визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам на території Великобілозерського району (а.с.10-13).

Як свідчить зміст вказаного вище Акту, комісія дійшла висновку, що використання земельної ділянки по вул. Трудова,2 без оформлення відповідного документу, що посвідчує право на неї та його державної реєстрації, спричинило неодержання сільською радою доходу в формі орендної плати, що є підставою для стягнення в установленому порядку збитків з ОСОБА_1

Також, вказаним Актом визначено збитки у вигляді неодержаного Трудовою сільською радою доходу за період з 25.03.2013 по 25.03.2016 за користування ОСОБА_1 земельною ділянкою по вул. Трудова, 2 с.Велика Білозерка в розмірі 341 936 грн. 74 коп. згідно розрахунку та зобов'язано позивача відшкодувати нанесені власнику земельної ділянки (Трудовій сільській раді) збитки, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження Акту.

Позивач наголошує на тому, що не зважаючи на його письмове звернення від 09.09.2008 (а.с.76-77) до відповідача щодо укладення договору оренди земельної ділянки, до цього часу не було укладено такого договору; в Акті відповідачем вказані невірні дані щодо площі земельної ділянки та відповідно на підставі цих невірних даних відповідачем зроблений розрахунок суми збитків; до того ж, розрахунок суми збитків зроблений із застосуванням ставок податку на земельні ділянки які не відповідають нормам Податкового кодексу України; крім того, відповідачем в порушення норм Постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284 не було залучено ОСОБА_1 до участі у складі комісії, у зв'язку з чим, позивач вважаючи протиправним розпорядження Великобілозерської районної адміністрації від 06.04.2016 №109 "Про затвердження акту визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Великобілозерського району" звернувся до суду із цим позовом.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Земельного Кодексу України, Закону України "Про плату за землю" (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", Постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам" від 19.04.1993р. №284, постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 N 963, якою затверджена Методика визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про плату за землю" використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно до ст. 9 цього Закону податок за земельні ділянки, надані в тимчасове користування на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, за винятком земельних ділянок, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону, справляється у розмірі 50 відсотків від грошової оцінки одиниці площі ріллі по області.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про плату за землю" підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно до ч.1 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 156 Земельного Кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан;д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до положень та вимог пункту 1 «Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» (далі - Порядок №284), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Згідно п. 2 Порядку № 284, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів виконання приписів п. 2 Порядку №284 в частині включення позивача до складу комісії як особи, яка повинна була б відшкодовувати збитки.

Представником відповідача визнано вимоги позивача у повному обсязі, проти задоволення адміністративного позову не заперечує.

Відповідно до ч.1 ст. 136 КАС України, позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Згідно ч.3 ст. 136 КАС України, судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 112 КАС України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом, приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Згідно ч.4 ст. 136 КАС України, суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Суд вважає за можливе прийняти визнання позивачем адміністративного позову оскільки, по-перше, матеріалами справи дійсно підтверджено факт порушення відповідачем вимог п. 2 Порядку №284 щодо не включення до складу комісії позивача як особи, яка повинна була б відшкодовувати збитки, у зв'язку з чим, відповідач спірним розпорядженням не правомірно затвердив акт про визначення та відшкодування збитків, складений комісією, сформованою з порушенням вимог Порядку №284. По-друге, у зв'язку з вищенаведеним, визнання позивачем адміністративного позову не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що розпорядження голови Великобілозерської районної державної адміністрації № 109 від 06.04.2016 є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи позивача щодо правильності самого розрахунку та визначення розміру збитків не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки зазначені обставини підлягають дослідженню у справі про стягнення таких збитків.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених

статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Великобілозерської районної державної адміністрації №109 від 06 квітня 2016 року про затвердження акту про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Великобілозерського району.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Великобілозерської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова