Справа № 214/1996/16-а
Суддя: Щеняєва І. Б.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/1996/16-а
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року суддя Саксаганського районного суду міста ОСОБА_1 ОСОБА_2, розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ОСОБА_1 Ріг ради про зобовязання вчинити певні дії, суд, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати незаконним рішення Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради про відмову в призначенні їй державної допомоги при народженні другої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради, призначити та здійснити їй виплати державної допомоги при народженні другої дитини, кратній 60 розмірів прожиткового мінімуму. Виплату допомоги здійснити одноразово у десятикратному розмірі прожиткового мінімуму, решту суму допомоги виплачувати рівними частинами протягом 48 місяців, починаючи з дня набрання постановою законної сили. Виплати здійснювати за вирахуванням раніше сплачених сум.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що відповідно до рішення Саксаганської районної у місті Ради від 17.07.2013 року № 65 малолітнім ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 надано статус дітей, позбавлених батьківських прав. Також відповідно до вищезазначеного рішення позивача призначено опікуном над малолітніми дітьми. 22.07.2013 року позивач звернулась до управління праці та соціального захисту населення виконкому районної у місті ради із заявою та відповідним пакетом документів для призначення допомоги по народженню другої дитини. Позивачу була призначена допомога, але її сума відповідала нормі призначення допомоги на першу дитину, хоча ОСОБА_4 є другою дитиною, і вона являється його опікуном. На її неодноразові звернення відповідач зазначає, що оскільки вона є опікуном і вона має право на отримання допомоги при народження дитини, не зважаючи на кількість дітей, що знаходяться під її опікою , лише на суми допомоги, що надаються батькам при народженні першої дитини. Отже позивач вважає, що має отримати допомогу, що надається при народженні дитини, на ОСОБА_4, у сумі, що передбачено для виплати при другому народженні.

Представник відповідача надав до суду заперечення проти позову, в яких зазначив наступне. Відповідно до рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради від 17.07.2013 року №265 «Про надання дsтям ОСОБА_4, ОСОБА_5 статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення над ними опіки, опіки над майном ОСОБА_5 та збереження права користування житлом за ОСОБА_4О.» ОСОБА_3 призначено опікуном над малолітніми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 до повноліття. 22.07.2013 року позивач звернулась із заявою до управління про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг з проханням призначити їй допомогу при народженні дитини та допомогу на дітей над якими встановлено опіку чи піклування. 24.07.2013 року відповідачем прийнято рішення про призначення ОСОБА_3 державної допомоги при народженні дитини з 01.03.2013р. (у розмірі: з 01.03.2013р. по 31.03.2013р. 9720 грн.; з 01.04.2013р. 810 грн.) тобто з місяця, в якому народився ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6. Відповідно до п.13 постанови КМУ «Про затвердження Порядку призначення та виплати державної допомоги сімям з дітьми», в редакції постанови, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, допомога при народженні дитини призначається опікуну на кожну взяту під опіку дитину у розмірі, установленому при народженні першої дитини. Таким чином, порушень з боку відповідача не було. Крмі того, представник відповідача зазначає про порушення позивачем строків позовної давності, оскільки допомога при народженні дитини виплачується з 01.07.2013 року. Також в своїх запереченнях стверджує, що відповідачеві була надана відповідь від 03.12.2013 року, що відповідно до п.13 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається опікуну у розмірі, встановленому при народженні дитини.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України (в редакції чинній на час звернення позивача до суду), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 отримує допомогу при народженні дитини з липня 2013 року. Крім того, на своє звернення до відповідача щодо розміру призначеної допомоги, позивач отримала відповідь №3-515/063 від 03.12.2013р., якою була повідомлена про те, що відповідно до ст.. 13 Постанови КМУ від 27.12.2001 №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається опікуну у розмірі встановленому при народженні першої дитини.

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ОСОБА_1 Ріг ради про зобовязання вчинити певні дії 01.04.2016 року.

Позивач зазначає в позові що про розмір соціальних виплат позивачу стало відомо в липні 2016 року.

Проте, суд вважає, що виплата допомоги при народженні дитини є періодичними, місячними платежами, які громадянин отримує особисто, і можливість обізнаності людини щодо розміру допомоги, призначеної Управлінням праці та соціального захисту населення залежить виключно від бажання такої людини.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів справи не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом, а саме 01.04.2016 року, суд приходить до висновку про залишення без розгляду, у зв'язку з пропуском строків звернення до суду, позовних вимог стосовно визнання незаконним рішення Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради про відмову в призначенні позивачу державної допомоги при народженні другої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради, призначити та здійснити позивачу виплати державної допомоги при народженні другої дитини, кратній 60 розмірів прожиткового мінімуму.

Судові витрати суд покладає на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99,100, 183-2, 158-160, 165 КАСУ,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ОСОБА_1 Ріг ради про зобовязання вчинити певні дії, - залишити без розгляду.

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали сторонами.

Суддя: І.Б. Щеняєва