Справа № 807/2250/15
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року Справа № 876/3143/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року в адміністративній справі № 807/2250/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2.) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила визнати протиправним і скасувати наказ начальника Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області Луника Р.В. № 789 від 30 вересня 2015 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1».

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що жодних законних підстав для винесення наказу № 789 від 30 вересня 2015 року у відповідача не було.

Враховуючи дію мораторію на проведення перевірок суб'єктів підприємницької діяльності, що закріплений на законодавчому рівні, винесення вищезазначеного наказу є протиправним.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила Мукачівська ОДПІ, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 30.09.2015 р. начальником Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області видано наказ № 789 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1».

Згідно наказу № 789 від 30.09.2015 р., на виконання плану графіку перевірок на 4 квартал 2015 року, зобов'язано провести документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, ФОП ОСОБА_2 звернулася до суду із цим позовом.

Своє рішення про задоволення позову суд першої інстанції мотивував тим, що у відповідача не було правових підстав для видання оскаржуваного наказу.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із такими висновками суду першої інстанції і вважає їх помилковими.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

За приписами пункту 77.1 статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Пунктом 77.4 статті 77 ПК України передбачено, що про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

За змістом пункту 77.6 статті 77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'яв-лення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При цьому необхідно враховувати, що відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24.12.2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м.Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. А відтак, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірок), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулось допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Як видно із матеріалів справи, оскаржуваний наказ № 789 від 30 вересня 2015 року прийнято на виконання плану-графіка перевірок на 4 квартал 2015 року.

Копію цього наказу та повідомлення від 30 вересня 2015 року № 18 про проведення документальної планової перевірки було надіслано поштою ФОП ОСОБА_2 02 жовтня 2015 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.22 - 24).

Відповідно до цього та направлень на перевірку від 12 жовтня 2015 року за №№ 799, 800, які були вручені ОСОБА_5, представнику ФОП ОСОБА_2, посадовими особами Мукачівської ОДПІ було проведено виїзну планову перевірку позивача, за результатами якої 09.11.2015 року складено акт виїзної планової перевірки № 2200/17-02/НОМЕР_1; копію акта було вручено платнику 17.11.2015 року.

За результатами планової перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.11.2015 року, які направлено на адресу платника із супровідним листом № 5128/10/17-02 від 26.11.2015 року.

Факт допущення представника позивача посадових осіб відповідача до проведення перевірки підтверджується, зокрема, отриманням ним листа від 16.10.2015 року «Про надання інформації» та копією переліку документів за 2013 рік, які 19.10.2015 року були надані представником позивача для проведення перевірки посадовій особі податкового органу Семберу І.І.; ця особа зазначена в направленні на перевірку № 799 від 12.10.2015 року.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зауважити, що наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків. А, відповідно до заперечень представника відповідача, за результатами реалізації прав, що випливають із вказаного наказу, податковим органом складено не лише акт перевірки, а й прийняті податкові повідомлення-рішення.

Отже, податковим органом фактично була реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, у зв'язку з чим оспорюваний наказ не є таким, що порушує права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов'язків, а відтак, задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки, по-перше, такий наказ відповідача не є юридично значимим для позивача, по-друге, після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Враховуючи факт допущення представником позивача посадових осіб контролюючого органу до перевірки, у спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов'язки для платника податків є рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки у відповідності до пункту 58.1 статті 58 та пункту 86.8 статті 86 ПК України.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області задовольнити.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року в адміністративній справі № 807/2250/15 скасувати.

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Постанова складена у повному обсязі 12 вересня 2016 року.