Справа № 2-а-6373/10
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2010-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-6373/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" вересня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Ярмоленка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Коростені адміністративну раву за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту селения Богунської районної ради м. Житомира про визнання неправомірних дій та стягнення довиплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що н є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, постійно проживає та працює в м. зростені, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення, а тому відповідно до Закону країни від 28.02.1991 року № 796 - XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали іаслідок Чорнобильської катастрофи /далі Закон № 796 - XII/, має право на щомісячну грошову шомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, доплату до робітної плати. Однак, всупереч згаданому Закону вказані виплати проводились без застосування жтності до встановленого розміру мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах, встановлених остановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, /далі «Постанова № 836»/ тому ззивач вважає своє право порушеним та просить стягнути з управління праці та соціального захисту іселення Богунської районної ради м. Житомира недовиплачені кошти, передбачені ст.ст. 37, 39 ікону № 796-ХІІ в розмірі 52358 грн. за період з 01.09.2005 року по 31.12.2009 року.

Відповідач в судове засідання не з»явився, був повідомлений про розгляд судом справи ІЛЄЖНИМ чином.

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи З ітегорії. Відповідно до ст.ст.37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які эстраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щомісячної грошової зпомога в зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва в розмірі 40% інімальної заробітної плати та доплату до заробітної плати, як особа, що працює на території ірантованого добровільного відселення в розмірі 2 мінімальних заробітних плат.

Проте в спірний період часу ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому озмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про омпенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному ідношенні до мінімальної зарплати.

Згідно п. 2 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, ов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ітвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 розпорядниками юджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються в числі інших управління праці та оціального захисту населення виконкомів міських Рад. Виплата компенсацій та допомог певних видів, т.ч. і передбачених ст. ст. 37, 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи" працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам роводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального ахисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за ісцем реєстрації. Правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної останови.

Таким чином, управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. (итомира є належним відповідачем по справі. В порушення вимог ст. 71 КАС України останній не овів належними доказами факти відсутності фінансування та видатків Державного Бюджету України, іо направляються управлінням Міністерства праці і соціального захисту населення для реалізації иплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи за ст.ст. 37, 39, 51 Закону № 796 - XII. Згідно казаної норми Закону обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності окладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, доказів правомірності своїх дій відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого! самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності за них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Оскільки Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вказана Постанова КМУ.

Рішення Конституційного Суду України, яким відповідні положення Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" визнано неконституційними, ухвалено 09.07.2007 року.

Виходячи з цього судовому захисту підлягають позовні вимоги за вказаний позивачем період.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд керується п.2 ч.2 ст. 162 КАС України та зобов'язує відповідача вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити позивачу невиплачену частину допомоги.

Керуючись ст.ст. 37,39 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11, 94, 99, 100, 158-163, 167, 254 Кодексу

адміністративного судочинства України, -

постановив

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира щодо не нарахування та не виплати позивачу допомоги в зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва та доплату до заробітної плати відповідно до визначених законом розмірів неправомірними.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира перерахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу в зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та доплату до заробітної плати згідно ст.39 вказаного закону починаючи з 09.07.2007 року по 29.12.2009 року.

В решті позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Від сплати судових витрат сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя