Справа № 2а/1574/10
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 р. Справа № 876/2686/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Дяковича В. П., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання - Мельничук Б. Б.;

представників позивача - ОСОБА_1; ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 травня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2010 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_4 до Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 про зобов'язання Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна внести запис до державного реєстру прав власності на нерухоме майно про право власності на 1/2 будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування вчиненого 14 червня 2001 року ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Асаулюк A.B., зареєстрованого в нотаріальному реєстрі за № 2698. та видати позивачу витяг з реєстру прав власників на 1/2 будинку АДРЕСА_1 (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що відповідачами вчинено неправомірні дії - подвійну реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_1, що привело до відмови Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна у видачі їй довідки про право власності на 1/2 частину будинку, витягу з реєстру прав власників на 1/2 будинку АДРЕСА_1, які необхідні для оформлення права власності на земельну ділянку, відведену для обслуговування будинковолодіння.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 травня 2011 року позов задоволено. Визнано дії відповідачів неправомірними. Зобов'язано Ужгородське районне комунальне підприємство (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна внести запис до державного реєстру прав власності на нерухоме майно про право власності ОСОБА_4 на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 48 м.кв, : коридор 8,0 м.кв., житлова кімната 20.2 м. кв., житлова-кімната 19.7 м.кв. з належними до нього господарськими будівлями та спорудами (незавершений житловий будинок (літ.Б), сарай (літ.В), сарай (літ. Г), вбиральня (літ.Д), огорожа (№), споруда (1) на підставі договору дарування вчиненого 14.06.01 р. ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Асаулюк А.В., зареєстрованого в нотаріальному реєстрі за № 2698, реєстраційний напис № 446 від 05 липня 2001 року та видати ОСОБА_4 витяг з реєстру прав власників.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, третьою особою - ОСОБА_3, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представники позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечили та просять відмовити в її задоволенні.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору дарування, вчиненого її покійним батьком 14 червня 2001 року ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Асаулюк A. B., зареєстрованого в нотаріальному реєстрі за № 2698 є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 48 м.кв.

05 липня 2001 року реєстрація її права власності на вказану частину будинку здійснена Ужгородським районним комунальним підприємством (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, про що свідчить реєстраційний напис на договору дарування.

23 липня 2009 року позивач звернулася до Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, оформила замовлення № 2117 про видачу довідки про власність на належну на праві власності 1/2 частину вказаного будинку, та отримала відмову із посиланням на п.3.3. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (далі - Положення), затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07 лютого 2002 року № 7/5, (чинний на час виникнення спірних правовідносин), оскільки ним був виявлений факт подвійної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Із письмової відмови відповідача від 05 серпня 2009 року за вих. № 621/03-6 позивачу стало відомо, що у 2000 році КП «БТІ м. Ужгорода» також була виготовлена інвентаризаційна справа на будинок АДРЕСА_1.

29 квітня 2009 року комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м.Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області був зареєстрований договір дарування посвідчений 24 квітня 2002 року державним нотаріусом Ужгородської районної державної нотаріальної контори І. Д. Резвановою та зареєстрований в реєстрі за № 1-68. Згідно цього договору ОСОБА_9 подарував, а ОСОБА_3 прийняв в дар 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, а саме: коридор - 5.3 м.кв., житлова кімната -20.3 м.кв., кладова 5.6. м.кв., кухня -14 м.кв., котельня - 5.5.м.кв.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є власниками 1/2 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 Ужгородського району, кожний відповідно до договору дарування, вчиненого на його користь.

Відповідно до п.1.3. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за №157/6445 реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації (БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Відповідно до п.1.3. Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року № 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 січня 2003 року за № 67/7388, БТІ здійснює реєстрацію прав власності на об'єкти нерухомого майна, що розташовані в межах його зони обслуговування.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (далі - Закон) до створення єдиної системи реєстрації прав на нерухомість та землю - реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснюється комунальними підприємствами БТІ в порядку, визначеному Міністерством юстиції України, як органом центральної виконавчої влади до повноважень якого належить нормативне та методичне забезпечення діяльності підприємств БТІ.

Пунктом 8 ст. З, п. 4 ст. 5, цього Закону встановлено, що «…державна реєстрація речових прав на нерухоме майно... проводиться місцевими органами державної реєстрації виключно за місцем знаходження нерухомого майна».

Місцеві органи державної реєстрації прав діють на підставі Типового положення та проводять реєстрацію прав, ...надають інформацію про зареєстровані права (ст.7 Закону), забезпечують довічне зберігання та достовірність інформації (п.4 ст.13, ст.14 Закону).

Підставою для державної реєстрації прав є заява власника, яка подається до органу державної реєстрації прав, на території якого перебуває нерухоме майно (ст. 18 п. 3 цього Закону).

Згідно письмових пояснень третьої особи ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна: село Сторожниця Ужгородського району знаходиться в зоні обслуговування Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, на сьогоднішній день жодним із відповідачів до електронного реєстру прав не вносились записи про реєстрацію прав власності на будинок АДРЕСА_1, відомості про зареєстровані права містяться лише в паперових носіях відповідачів.

З огляду на вищевикладене, оскільки Ужгородське районне комунальне підприємство (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна є бюро технічної інвентаризації, зоною обслуговування якого визначено, зокрема, територію с. Сторожниця Ужгородського району, і між Ужгородським районним комунальним підприємством (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна та третьою особою ДП «ІЦ» МЮУ існує Договір про організацію доступу до користування автоматизованою системою «Реєстр прав власності на нерухоме майно» № 15- БТІ від 31 грудня 2009 року, відповідно до п.1.3 та п.1.9 Положення Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна має законне право та зобов'язаний реєструвати право власності на нерухоме майно та має право доступу до електронного Реєстру прав власності на нерухоме майно на визначеній території: с. Сторожниця Ужгородського району.

КП «БТІ м. Ужгорода», відповідно до п.п.1.3.. 1.4., 1.6., 1.9. Положення та п.1.3. Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, договору про організацію доступу до користування автоматизованою системою «Реєстр прав власності на нерухоме майно» № 16-БТІ від 31 грудня 2009 року не має права на здійснення державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, у тому числі, на доступ до Реєстру щодо об'єктів, розташованих на території села Сторожниця Ужгородського району.

Відповідно, КП «БТІ м.Ужгорода», згідно абз. 2 п.1 ст. 24 Закону зобов'язане було відмовити ОСОБА_3 у державній реєстрації права власності на 1/2 будинку АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що нерухоме майно перебуває в іншому реєстраційному окрузі, в межах адміністративно територіальної одиниці, що входить до зони обслуговування Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Ужгородське районне комунальне підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна зобов'язане за заявою ОСОБА_3 зареєструвати право власності на 1/2 будинку по АДРЕСА_1 та виконати замовлення позивача ОСОБА_4 № 2117 від 23 липня 2009 року та виготовити витяг із Державного реєстру прав, який містить відомості про зареєстроване право власності на нерухоме майно та довідку про право власності.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 травня 2011 року в справі № 2а-1574/10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: В. П. Дякович

І. О. Яворський

Ухвалу складено в повному обсязі 13 вересня 2016 року.