Справа № 201/10917/16-а
Суддя: Наумова О. С.
Дата ухвалення: 2016-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/201/1008/2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

9 серпня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Наумової О.С.,

при секретарі Пєронкові М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції УПП у м. Дніпропетровську Акавова Ярослава Болатовича про визнання протиправними дії інспектора поліції Акавова Ярослава Болатовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, скасування постанови ПСЗ № 029525 від 20.07.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції УПП у м. Дніпропетровську Акавова Ярослава Болатовича про визнання протиправними дії інспектора поліції Акавова Ярослава Болатовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, скасування постанови ПСЗ № 029525 від 20.07.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 20.07.2016 інспектором патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону патрульної поліції УПП у м. Дніпропетровську Акавовим Ярославом Болатовичем безпідставно винесено постанову ПСЗ№ 029525 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. та те, що позивач, керуючи транспортним засобом, нібито користувався мобільним телефоном. Інспектор зупинив його о 10-30 за адресою вул. Глінки, 19 та звинуватив у тому, що під час руху користувався мобільним телефоном, але фактично інспектор виніс постанову за адресою - вул. Центральна, 20, чим порушив вимоги ст. 276 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення не за місцем його вчинення, а за місцем зупинки транспортного засобу,

Крім того, інспектор не надав йому можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі, не були вислухані клопотання, дослідженні докази, чим порушено вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. Тому просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається зі спірної постанови, 20.07.2016 о 10-30 год., водій автомобіля марки LЕXUS LX 470, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом під час керування користувався мобільним телефоном, чим порушив п. 2.9 (д), Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. До водія застосоване стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП в сумі 425,00 грн.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ'єктивним розглядом справи та відтак незаконним.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В даному випадку відповідачем не було надано суду належних та достатніх доказів вчинення позивачем правопорушення і, відповідно правомірності винесення спірної постанови.

Частиною 6 ст.71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Частиною ч. 3 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно із п. 2.9 (д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р., забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12. 2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В оскаржуваній постанові не зазначено, яким чином ОСОБА_1 користувався мобільним телефоном, зокрема, чи тримав його у руці, зазначено лише, що користувався ним під час керування.

Таким чином, обставини правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові не відповідає змісту вимоги п. 2.9 (д) Правил дорожнього руху.

Відповідачем не надано інших доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, доказу користування мобільним телефоном шляхом тримання його у руці під час руху.

Отже, виходячи з досліджених судом доказів, не можна достеменно встановити факт порушення п. 2.9 (д) Правил дорожнього руху.

Згідно із п. 2. Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 року № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із п. Розділу IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

За правилами ст. 283 КУпАП постанова, серед іншого, повинна містити дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Постанова не містить відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення.

За вимогами ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ'єктивним розглядом справи та відтак незаконним.

Таким чином відповідачем будь-яких доказів щодо правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано.

Згідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині скасування постанови є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У зв'язку із цим спірна постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Щодо вимог про визнання протиправними дії інспектора поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, дані вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно із п. 8) ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. № 580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 5 ст. 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

За ст. 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Згідно із п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, право відповідача здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень прямо передбачено законом. Тому дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови є правомірними.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 70-71, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції УПП у м. Дніпропетровську Акавова Ярослава Болатовича про визнання протиправними дії інспектора поліції Акавова Ярослава Болатовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, скасування постанови ПСЗ № 029525 від 20.07.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - задовольнити частково.

Постанову ПСЗ № 029525 від 20.07.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., винесену інспектором патрульної поліції УПП у м. Дніпропетровську Акавовим Ярославом Болатовичем - скасувати.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП-закрити.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.С. Наумова