Справа № 806/1064/16
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м.Житомир справа № 806/1064/16

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

секретар судового засідання Захарченко О.Є.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо надання йому відмови у розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 164,2769 га, яка знаходиться на території Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області;

- зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі в оренду площею 164,2769 га для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, відмова відповідача є невмотивованою та безпідставною, оскільки суперечить положенням частини третьої статті 123 Земельного кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 15-20).

Вислухавши пояснення представника позивача і представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Встановлено, що 13.01.2016 до Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області надійшла заява ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі в оренду терміном на 7 років площею 1642769 га для ведення фермерського господарства на території Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (а.с. 6).

До заяви позивачем були додані наступні документи: копія паспорта та ідентифікаційного номера, копія диплому, викопіювання земельної ділянки, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського товариства.

Окрім указаної заяви позивачем було подано ще 7 заяв.

Листом від 10.02.2016 № Ч-196/0-728 відповідачем розглянуто усі заяви, подані ОСОБА_3 та відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в користування для ведення фермерського господарства. Підставою для відмови у наданні позивачеві дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі в оренду площею 164,2769 га для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, слугувало те, що указана земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок, які буде виставлено на земельні торги.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних мотивів.

За приписами частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини другої статті 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про фермерське господарство" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону (частина 2 статті 1 наведеного Закону).

Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства врегульовано статтею 7 Закону.

Згідно зі частиною 1 цієї статті Закону, для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом ОСОБА_5 України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності (частина 3 статті 7 Закону).

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить на користь висновку, що з метою реалізації права громадян на отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки останній звертається з відповідною заявою чи клопотанням до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Імперативність зазначених норм полягає в тому, що така заява чи клопотання має містити обов'язкові реквізити, зокрема, додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

У контексті викладеного судом встановлено, що відповідачем при розгляді заяви позивача не надано оцінки документам, долученими позивачем до заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 164,2769 га, яка знаходиться на території Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

При цьому, розгляд відповідачем усіх заяв в сукупності позбавляє позивача знати підстави відмови по кожній окремій заяві та на власний розсуд визначити, яка саме із відмов є протиправною, із якою із них він може погодитись, або які із недоліків може усунути.

З приводу доводів відповідача, що земельні ділянки не є єдиним масивом, суд зазначає наступне.

Термін "єдиний земельний масив" введений Законом "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", однак його зміст чітко не визначений.

Разом з тим, вказаний Закон передбачає виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) єдиними земельними масивами двох видів. Перший з них являє собою сукупність суміжно розташованих індивідуальних земельних ділянок в одному полі чи групі компактно розташованих полів. Другий вид єдиного земельного масиву - це одна земельна ділянка, яка передається у спільну власність групі власників земельних часток (паїв).

Земельний масив - сукупність земельних ділянок сільськогосподарського призначення (сільськогосподарських угідь) придатних для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства та несільськогосподарських угідь, необхідних для їх обслуговування (зокрема, земель під польовими дорогами, меліоративними системами, господарськими шляхами, прогонами), що мають спільні межі та обмежені природними та/або штучними елементами рельєфу (автомобільними дорогами загального користування, полезахисними лісовими смугами та іншими захисними насадженнями, водними об'єктами тощо).

Виходячи із загального аналізу вказаних вище понять, а також враховуючи відсутність у чинному земельному законодавстві чіткого визначення поняття "єдиного земельного масиву", суд приходить до висновку, що земельна ділянка, яка знаходиться на території Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, складається із двох полів, які розташовані поряд один з одним площами 64,9587 га та 99,9182 га, а тому є єдиним земельним масивом.

Крім того слід врахувати, що така підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, як включення тієї чи іншої земельної ділянки до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути продані на земельних торгах - безпосередньо не передбачена статтею 123 Земельного кодексу України.

Дійсно, частиною третьою статті 136 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Однак, надання особі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не є відчуженням такої земельної ділянки, оскільки у цієї особи на підставі наданого дозволу ще не виникає суб'єктивних прав щодо користування, володіння чи розпорядження земельною ділянкою.

За змістом частини третьої статті 123 земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи з наведених норм права та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем у листі від 10.02.2016 № Ч-196/0-728 не наведено жодної з підстав, передбачених частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, за яких ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 164,2769 га, яка знаходиться на території Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, що свідчить про протиправність такої відмови. Відтак, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Разом з цим, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині зобовязання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення позивачеві земельної ділянки в користування для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 164,2769 га, яка знаходиться на території Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, з огляду на наступне.

У відповідності до пункту 2 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Згідно Рекомендацій Комітету ОСОБА_5 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_5 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Ураховуючи обумовлене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна позиція викладена в постанові Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008, постанові Вищого адміністративного суду України від 28.07.2015 справа №К/800/34016/14.

Зважаючи на викладене, а також беручи до уваги те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованих відмов у їх наданні, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень.

За наведених обставин, суд відмовляє позивачу в задоволенні позову в цій частині.

Натомість, з метою захисту порушених прав позивача, суд, відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає можливим вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 13.01.2016 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 164,2769 га, яка знаходиться на території Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254, 267 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування для ведення фермарського господарства орієнтовною площею 164,2769 га, яка знаходиться на території Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 13.01.2016 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування для ведення фермарського господарства орієнтовною площею 164,2769 га, яка знаходиться на території Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 02 серпня 2016 р.