Справа № 2-а-6577/10
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2010-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-6577/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Ярмоленка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Коростені адміністративну |ву за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення рстенської міської ради, управління праці та соціального захисту населення Коростенської (інної державної адміністрації про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених

рів,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2009 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначила, що є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи, постійно проживає в м.Коростені, гсеному до зони гарантованого добровільного відселення, а тому відповідно до 28.02.1991 року№ - XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської лрофи /далі Закон № 796 - XII/, має право на щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням зівання продуктів харчування місцевого виробництва та доплату до заробітної плати. Однак, ереч згаданому Закону вказані виплати проводились без застосування кратності до встановленого іру мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів їни № 836 від 26.07.1996 року, /далі «Постанова № 836»/ тому позивач вважає своє право шеним та просить стягнути з управління праці та соціального захисту населення Коростенської ;ої ради /далі «Відповідач Ь>/ недовиплачені кошти, передбачені ст. 37 Закону № 796-ХІІ в розмірі ,80 грн.за період з 01.01.2006 року по 01.02.2009 року, а з управління праці та соціального захисту іення Коростенської районної державної адміністрації /далі «Відповідач 2»/ 36923,99 грн

виплачених коштів згідно ст. 39 вказаного Закону за період з 01.01.2006 року по 01.02.2009. Відповідачі позов не визнали.

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, ввідно до ст.ст.37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали іідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щомісячної грошової допомога в су з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва в розмірі 40% мінімальної ітної плати та доплати до заробітної плати як особа, що працює на території гарантованого ввільного відселення в розмірі 2 мінімальних заробітних плат.

Проте в спірний період часу ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому рі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про внсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному шенні до мінімальної зарплати.

Згідно п. 2 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, іаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вдженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 розпорядниками етних коштів нижчого рівня за програмами визначаються в числі інших управління праці та іьного захисту населення виконкомів міських Рад. Виплата компенсацій та допомог певних видів, і передбачених ст. ст. 37, 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали ідок Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам диться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального (у населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за / реєстрації. Правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної юви.

¦ Органи, які виплачують пенсію провадять видатки, повязані з наданням пільг щодо пенсійного ечення згідно із Законом України № 796 - XII (пенсій на пільгових умовах за віком і стажем і, пенсії по інвалідності та в звязку з втратою годувальника, додаткові пенсії, щомісячні нсації за втрату годувальника, підвищені пенсії і допомога) в силу п. 24 «Порядку використання і Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та ьного захисту населення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 20.06.2000 року №

Таким чином, управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрМ І належними відповідачами по справі. В порушення вимог ст. 71 КАС України останні не належними доказами факти відсутності фінансування та видатків Державного Бюджету України, ще направляються органам Пенсійного фонду України та управлінням Міністерства праці і соціального захисту населення для реалізації виплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи за ста 37,

39, 51 Закону № 796 - XII. Згідно вказаної норми Закону обовязок доказування правомірності свож рішення, дії чи бездіяльності покладено на відповідачів, якщо вони заперечують ]ц^В адміністративного позову.

Однак, доказів правомірності своїх дій відповідачами не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноваженьтау спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внасліи Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного поради визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності» них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та зятя України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радею України.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового аш| Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість яких надай Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Постанова Кабінету Міністрів України, на яку посилається відповідач, в частині встановленні обмежень щодо розмірів виплати пенсій та допомоги не відповідає розмірам, встановленим інший законами України.

Оскільки Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконнимй нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вказана Постанова КМУ.

В силу ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свободі інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Порушення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови якщо на цьому наполягає одна із сторін. Як вбачається згідно заперечення відповідачі 2, останній наполягає на застосуванні наслідків пропуску строку звернення до адміністративного суду як на підставу для відмови в задоволенні поданого позову.

Виходячи з цього, в межах строку звернення до суду підлягають судовому захисту позову вимоги за період з 15.12.2008 року по 01.02.2009 року.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд керується п.2 ч.2 ст.ІИ КАС України та зобовязує відповідачів вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити позивачу невиплачену частину допомоги.

Керуючись ст.ст. 37,39 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11,94, 99, 100, 158-163, 167, 254 Кодексу]

адміністративного судочинства України, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради щодо не нарахування та не виплати позивачу допомоги в звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до визначених законом розмірів неправомірними.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації щодо не нарахування та не виплати позивачу допомоги в звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до визначених законом розмірів неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради перерахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу в звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 15.12.2008 року по 01.02.2009 року.

І ї

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної жавної адміністрації перерахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату до заробітної ти згідно ст.39 відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 15.12.2008 року по 01.02.2009

В решті позовних вимог відмовити за пропуском строку звернення до суду. Від сплати судових витрат сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адмініст- вного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня її голошення , а в разі проголошення вступної та резолютивної частини , з дня складання постанови в йому обсязі, заяви про апеляційне оскарження постанови суду, з послідуючою подачею апеляційної ги, яка може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження нови суду.

Суддя

І