Справа № 814/349/16
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/349/16

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Сівєлькіної С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонар» до Миколаївської митниці ДФС про скасування рішення від 09.02.2016 р. №504060000/2016/000001/2,-

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонар» (далі - ТОВ «Сонар») звернулося до суду з адміністративним позовом до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської митниці Державної фіскальної служби від 09.02.2016 року №/2016/000001/2, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 09.02.2016 року №504060000/2016/00019.

В обґрунтування позову зазначено, що товариством для митного оформлення було надано усі необхідні документи, які позивач мав можливість надати, тому митний орган неправомірно відмовив у застосуванні основного методу визначення митної вартості і застосував метод визначення митної вартості щодо подібних (аналогічних) товарів.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року адміністративний позов ТОВ «Сонар» був задоволений. Визнано протиправним та скасовано рішення Миколаївської митниці Державної фіскальної служби від 09.02.2016 року №/2016/000001/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 09.02.2016 року №504060000/2016/00019.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Миколаївська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову товариства.

Позивач надіслав до апеляційного суду заперечення, у якому зазначає про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута без участі сторін у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26 серпня 2015 року між позивачем (покупець) та ТОВ «Бриліант Трейдинг (Шанхай) Ко., Лтд» (продавець) був укладений контракт купівлі-продажу №2 (далі - Контракт, арк. с. 20 - 21), за умовами якого продавець зобов'язується поставляти вантажі (партії товарів) електроізоляційні матеріали покупцеві впродовж часу, вказаному в цьому Контракті. Асортимент, кількість, ціна електроізоляційних матеріалів, ціна усієї партії товарів, валюта платежу, умови платежу і умови постачання обумовлюються в специфікаціях до постачання окремої партії електроізоляційних матеріалів, які є невід'ємною частиною цього Контракту.

З метою митного оформлення товару позивачем 08.02.2016 року була подана електронна митна декларація №504060000/2016/000268, до якої були надані наступні документи: контракт купівлі-продажу №2 від 26.08.2015 року; міжнародну автомобільну накладну №42322 від 06.02.2016 р., коносамент COSU від 27.12.2015 р, розрахунок-фактура (інвойс) №МSS5 від 23.12.2015 р., пакувальний лист від 23.12.2015 р., страховий поліс PYIE00014065 від 23.12.2015 р., фактичну специфікацію №МА5 від 22.12.2015 р., копію митної декларації країни відправлення від 19.08.2015 р, платіжні документи, що підтверджують оплату товару №58 від 14.12.2015 р., №61 від 30.12.2015 р. на загальну суму 96618,75 дол. США, копію митної декларації країни відправлення від 24.12.2015 р., прайс-лист від 31.11.2015 р., сертифікат про проходження товару загальної форми та ін.

Митна вартість товару у вищезазначеній митній декларації була заявлена за основним (першим) методом оцінки - за ціною контракту (специфікації) щодо товарів, які імпортуються.

09 лютого 2016 року Миколаївською митницею ДФС України прийнято рішення №504060000/2016/000001/2 про коригування митної вартості товарів, яким здійснено коригування зазначеної у ВМД №504060000/2016/000268 митної вартості товарів: - гнучкий ламінат товщ. 0,17мм (6632DM) у кількості 541,20 кг., товщ. 0,25мм (6632DM) - 120,00 кг., товщ. 0,25мм (6630DMD) - 367,00 кг., товщ. 0,17мм (6641 F- DM) - 540,00 кг., товщ. 0,23 мм (6641-F-DMD) - 179,40 кг., товщ. 0,32 мм (РМР) -69,40 кг, товщ. 0,25 мм (MGM) - 112,90 кг.; код УКТЗЕД у бік збільшення на суму 299,65 дол. США з 18667,82 до 18967,47 дол. США, що становить 7764,83 грн. (по курсу 25,944535 грн. за 1 дол. США). Тобто Відповідач встановив вартість товару за одиницю виміру у розмірі 6,514 дол. США незалежно від її товщини; - стрижні фторопластові РТРЕ завдовжки 1000 мм, діаметрами 20,0 мм - 101,95 кг, 50,0 мм - 200,80 кг., 100,0 мм - 106,25 кг., 130,0 мм - 92,65 кг., код УКТЗЕД у бік збільшення на суму 21,05 дол. США, з 2959,75 до 2980,80 дол. США, що становить 545,47 грн. (по курсу 25,944535 грн. за 1 дол. США). Тобто Відповідач встановив вартість товару за одиницю виміру у розмірі 5,942 дол. США незалежно від його діаметру; - лакотканина 2210 товщ. 0,10 мм - 774,40 кг., товщ. 0,12 мм - 253,60 кг., код УКТЗЕД у бік збільшення на суму 660,97 дол. США, з 7710,00 до 8370,97 дол. США, що становить 17127,71 грн. (по курсу 25,944535 грн. за 1 дол. США). Тобто Відповідач встановив вартість товару за одиницю виміру у розмірі 0,968 дол. США незалежно від її товщини .

Всього Відповідач збільшив митну вартість товару на суму 981,67 дол. США, що становить 25468,97 грн.

Це рішення про корегування митної вартості товарів обґрунтоване тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (витрат на доставку товарів до пункту призначення, страхування); декларантом не надано документальне обґрунтування формування ціни з урахуванням її числових значень (ціни товару, транспортних витрат до пункту призначення, страхування); відсутнє документальне підтвердження формування ціни товару; надані документи не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості. Декларантом не надано в повному обсязі витребувані митним органом додаткові документи для підтвердження митної вартості, а саме, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировину та інші. Декларантом надано лист щодо відсутності страхування вантажу покупцем.

У зв'язку з прийняттям відповідачем рішення про коригування митної вартості товару, декларанту було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови №№504060000/2016/00019 від 09.02.2016 року (а.с. 19).

Відповідач відправив на адресу позивача повідомлення №54535 із запитом про надання Митниці додаткових документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонар» вважає, що Миколаївській Митниці ДФС України було надано вичерпний перелік документів, необхідних для визначення методу митної вартості відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України, а саме: за ціною договору (контракту, специфікації).

Задовольняючи адміністративний позов ТОВ «Сонар» суд першої інстанції виходив з того, що метод визначення позивачем митної вартості за ціною контракту є правильним, а оскаржувані рішення відповідача є необґрунтованими, з чим погоджується апеляційний суд.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Виходячи з цього, суд першої інстанції правильно керувався тим, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Так, судами 1-ї та 2-ї інстанції враховується, що Контрактом від 26.08.2015 року передбачено, що ціна товару визначається в специфікації. Позивачем була надана митниці Специфікація МА5 від 22.12.2015 року, а також копія митної декларації відправника від 24.12.2015 р., в яких вартість товару співпадає.

При цьому, в даному випадку, саме специфікація є визначальною щодо ціни товару. Крім того, зі змісту наданих Митниці документів вбачається, що вони чітко ідентифікують оцінюваний товар та містять об'єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню, і підтверджують ціну товарів за ціною договору згідно з вимогами ст. 53 МКУ.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 54 вказаного Кодексу митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України. Так, відповідно до вказаної правової норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Позивачем у відповідності до вимог митного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи та додаткові документи, які у нього були в наявності.

В даному випадку Митниця застосувала ціну аналогічного товару, який раніше ввозився в Україну, але наявність в базі даних інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж встановлено позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, умови поставки, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару( його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору, з чим погоджується апеляційний суд.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що метод визначення позивачем митної вартості за ціною контракту є правильним.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Сонар».

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував. Натомість позивач довів протиправність прийнятих відповідачем рішень.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Миколаївської митниці ДФС задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов