Справа № 815/7132/15
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7132/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

судді - Єфіменко К.С.,

судді - Танцюри К.О.,

за участю секретаря - Гур?євої К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду клопотання представника відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 ОСОБА_2 Алам, ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ОСОБА_2 Алам з адміністративним позовом до Державної Міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення Державної Міграційної служби України № 754-15 від 26.10.2015 року про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобовязання Державної Міграційної служби України прийняти рішення про визнання ОСОБА_1 ОСОБА_2 Алам біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Також, до Одеського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 ОСОБА_4 з адміністративним позовом до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення Державної Міграційної служби України № 757-15 від 26.10.2015 року про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобовязання Державної Міграційної служби України прийняти рішення про визнання ОСОБА_3 ОСОБА_4 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року обєднані в одне провадження справа № 815/7132/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 Алам до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії та справа № 815/7133/15 за адміністративним позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії.

В судове засідання, призначене на 06 вересня 2016 року, позивач ОСОБА_1 ОСОБА_2 Алам не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно. Відповідно до довідки Укрпошти, повістка повернута відправнику з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (т. 3 а.с.51,57). 18 серпня 2016 року позивачем ОСОБА_1 ОСОБА_2 Алам особисто подано до канцелярії суду заяву про відкладення судового засідання на строк не раніше ніж на два місяці за сімейними обставинами (т. 3 а.с.63).

Судом було відмовлено в задоволенні клопотання про відкладення судового засідання у звязку з його необґрунтованістю та визнано неповажною неявку в судове засідання позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 Алам.

В судове засідання, призначене на 06 вересня 2016 року, позивач ОСОБА_3 ОСОБА_4 не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно. Відповідно до довідки Укрпошти, повістка повернута відправнику з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (т.3 а.с. 54, 57). Згідно ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Жодних клопотань від позивача про відкладення судового розгляду, або розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, судом визнано неповажною неявку позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судове засідання.

В судовому засіданні судом представником відповідача було заявлено клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, у звязку з повторною неявкою позивачів в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 3 ст. 128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Судом встановлено, що в судове засідання, призначене на 12 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 ОСОБА_2 Алам не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно. Відповідно до довідки Укрпошти, повістка повернута відправнику з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (т. 3 а.с.26,32). 12 липня 2016 року позивачем ОСОБА_1 ОСОБА_2 Алам особисто подано до канцелярії суду заяву про відкладення судового засідання (т. 3 а.с.63).

Судом було відмовлено в задоволенні клопотання про відкладення судового засідання у звязку з його необґрунтованістю та визнано неповажною неявку в судове засідання позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 Алам.

В судове засідання, призначене на 12 липня 2016 року, позивач ОСОБА_3 ОСОБА_4 не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно. Відповідно до довідки Укрпошти, повістка повернута відправнику з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (т.3 а.с. 29,36). Згідно ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Жодних клопотань від позивача про відкладення судового розгляду, або розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, судом визнано неповажною неявку позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судове засідання.

Вислухавши клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали справи в частині, що стосуються зазначеного клопотання, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання представника відповідача та залишення адміністративного позову без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до положень, передбачених ч. 1, 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки та зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Крім наявних прав особи, що беруть участь у справі, наділені також певними обов'язками, що кореспондують процесуальним правам інших осіб, та дають змогу здійснювати ефективний розгляд справи судом. При цьому процесуальні права і обов'язки будь-якої особи, яка бере участь у справі, не можуть визнаватися більш або менш важливими ніж права і обов'язки другої особи, яка бере участь у справі.

Згідно ч. 1 ст.122 КАС України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З аналізу зазначених процесуальних норм вбачається, що право на розгляд справи судом протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, належить як позивачу, так і відповідачу.

Суд також звертає увагу на те, що ст. 122 КАС України встановлено розумний строк розгляду адміністративної справи.

Якщо особи які беруть участь у справі, не можуть з поважних причин прибути до суду, то відповідно до ч.2 ст.40 КАС України вони зобовязанні завчасно повідомити суд про неможливість прибуття та її причини. «Завчасно» означає необхідність повідомити у такі строки, щоб у суду була інформація про це не пізніше початку судового засідання. Спосіб повідомлення може бути різним (закон їх не обмежує) телефоном, поштою, тощо.

Остаточно поважність причин неприбуття оцінюватиме суд у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків такого неприбуття.

Неповідомлення про причини неприбуття за правовими наслідками прирівняне до неприбуття в судове засідання без поважних причин.

Причини неприбуття слід визнавати неповажними, якщо за таких причин особа мала реальну можливість прибути в судове засідання або надіслати свого представника. Якщо ж прибуття в судове засідання могло потягнути за собою завдання шкоди цінностям вищим, ніж інтереси розгляду справи (наприклад, здоровю чи навіть життю особи), то причини неприбуття суд визнає поважними. Тож поважність причини неприбуття є оціночною категорією, яка залежить від конкретних обставин, тому про вирішення цього питання суд постановляє вмотивовану ухвалу.

Неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге не прибули на розгляд справи і в суду є достовірні докази про те, що обидва рази позивача було належним чином повідомлено.

«Повторність» означає вчинення знову, тобто основною ознакою повторності є здійснення аналогічного, тотожного. При цьому черговість та порядок вчинення дій не впливає на факт їх повторності. А тому «повторне неприбуття», як підстава для залишення позовної заяви без розгляду, означає незявлення у судове засідання два чи більше разів без поважних причин протягом усього розгляду справи ( та не обовязкове двічі підряд).

Таку ж саму позицію висловив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 26 травня 2011 року по справі № К/9991/15646/11.

Крім того, суд зазначає, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Вислухавши клопотання представника відповідача, вивчивши матеріали справи в частині, що стосуються зазначеного клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача підлягає задоволенню, а адміністративний позов має бути залишений без розгляду на підставі п.4 ч. 1 ст. 155 КАС України, оскільки має місце повторна неявка позивачів у судове засідання без поважних причин

На підставі викладеного та керуючись ст. 40, ч. 3 ст. 128, п. 4 ч. 1 ст. 155, ст.ст. 160, 165 України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 ОСОБА_2 Алам, ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити дії задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 Алам, ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у визнанні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, зобовязання Державної Міграційної служби України прийняти рішення про визнання ОСОБА_1 ОСОБА_2 Алам, ОСОБА_3 ОСОБА_4 біженцями або особами, які потребують додаткового захисту залишити без розгляду.

Розяснити позивачам, що залишення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, або в порядку ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Стеценко О.О.

Суддя Єфіменко К.С.

Суддя Танцюра К.О.