Справа № 808/909/16
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 рокусправа № 808/909/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Коршуна А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 року у справі № 808/909/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СОЯ ПРОТЕЇН ПРОДУКТ» до Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЯ ПРОТЕЇН ПРОДУКТ» 14 березня 2016 року звернулось до суду з позовом до Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, згідно з яким, просить скасувати прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення №195081722 та № від 07.10.2015 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказані податкові повідомлення-рішення повинні бути скасовані, оскільки висновки відповідача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2014 по 31.08.2015, викладені в акті перевірки від 18.09.2015р. №193/08-17-22/38267746 (далі - акт перевірки) на підставі якого було прийнято оскаржене рішення є безпідставними та необґрунтованими.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 07.10.2015 року та доведена правомірність податкового повідомлення-рішення №195081722 від 07.10.2015 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.10.2015 року відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з'ясування обставин, що мають значення у справі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі відтворює зміст акта перевірки від 18.09.2015 №193/08-17-22/38267746 зазначаючи про те, що з 20.06.2014 року позивач використовував земельну ділянку не у відповідності до визначених ЄДР основних видів своєї економічної діяльності. Довідка з ЄДР та витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, не закріплюють за певною земельною ділянкою вид функціонального використання землі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку філії «Нельгівській елеватор» ТОВ «СОЯ ПРОТЕЇН ПРОДУКТ» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2014 по 31.08.2015 року, за результатами якої складено акт перевірки від 18.09.2015 №193/08-17-22/38267746 (т.1 а.с.17-56).

Згідно акта перевірки встановлено порушення:

- п.189.1 ст. 189, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України в частині заниження податку на додану вартість всього на суму 281 111 грн. 25 коп.;

- п. 270.1 ст. 270, п. 271.1.1 ст. 271 Податкового кодексу України, заниження суми податкового зобов'язання з земельного податку за період з 01.10.2014 по 31.08.2015 на суму 23321 грн. 99 коп. у т.ч. за IV кв. 2014 року у розмірі 5384 грн. 79 коп., за період з 01.01.2015 по 31.08.2015 у розмірі 17937 грн. 20 коп.;

- ст.120 Податкового кодексу України за не подачу звітності з фіксованого сільськогосподарського податку за 2014 р.;

- ст. 120 Податкового кодексу України за не подачу звітності з екологічного податку за 1 квартал 2015 р. та 2 квартал 2015 року.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 07.10.2015 №193081722, №194081722, №195081722, №.

20 жовтня 2015 року, на зазначені рішення, позивачем в інтересах філії «Нельгівський елеватор» ТОВ «СОЯ ПРОТЕЇН ПРОДУКТ» подано скаргу до ГУ ДФС у Запорізькій області.

Рішенням ГУ ДФС у Запорізькій області від 24.12.2015 № 4700/10/08-01-10-04-13 скаргу задоволено частково, скасовані податкові повідомлення - рішення від 07.10.2015 №193081722 та №194081722, якими визначено штрафні санкції за не подачу податкової звітності по єдиному податку четвертої групи та фіксованому сільськогосподарському податку на загальну суму 340 грн., як такі що винесено неправомірно, та залишено без змін податкові повідомлення рішення від 07.10.2015 №195081722 та №, а скаргу в зазначеній частині без задоволення.

06 січня 2016 року позивачем подано скаргу до ДФС України. Рішенням ДФС України від 26.02.2016 року за № 4255/6/99-99-10-01-02-25 податкові повідомлення-рішення від 07.10.2015 №195081722, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання зі сплати штрафних (фінансових) санкцій з надходжень від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у сумі 340 грн. та №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб, в т.ч. за основним платежем у сумі 23321 грн. 87 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 5830 грн. 50 коп. - залишено без змін, а скарга - без задоволення (т.1 а.с. 15).

Правомірність та обґрунтованість рішень відповідача від 07.10.2015 № та № є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідача №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб, прийняте не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Згідно п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 269 ПК України визначено, що платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Підпунктом 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 передбачено, що об'єктами оподаткування є, зокрема, земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п. 271.1 ст. 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно з 14.1.125 п.14.1 ст.14 ПК України нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до Земельного кодексу України, Закону України «Про оцінку земель» та постанови Кабінету Міністрів України від 23.03.95 N 213 «Про Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» (зі змінами) розроблено Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затверджений спільним наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 №18/15/21/11 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.04.2006 за №388/12262.

Відповідно до п.1.3 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, нормативна грошова оцінка земель використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Розділом 4 Порядку визначено, що за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно з додатком 2.

Відповідно до п. 3.5 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, встановлено, що коефіцієнт який характеризує функціональне використання земельної ділянки, ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності, а віднесення земельної ділянки до будь-якої категорії провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 05.11.1998 №377, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14.12.1998 за №788/3228, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики. Відповідно до пункту 3 означеного порядку в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його територій та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Тобто класифікація категорій земель за функціональним використанням, визначеним в додатку 1 до вищевказаного Порядку, здійснюється за видами економічної діяльності, що провадиться на земельній ділянці.

Коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) (додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності та становить для категорії земель за функцією використання, зокрема, такі коефіцієнти: землі комерційного використання - Кф = 2,5, землі промисловості - Кф = 1,2.

До земель промисловості відносяться, зокрема, землі на яких провадяться головним чином промислові види діяльності, включно зі всіма допоміжними територіями, зокрема, під'їзні дороги та проїзди, очисні споруди, поля фільтрації цукрових заводів, стоянки, складські площадки, території закладів управління; землі будівельних організацій та підприємств, землі обробної промисловості; землі харчової промисловості та переробки сількогосподарської продукції.

До складу категорії земель комерційного використання відносяться: землі торгівлі транспортними засобами та їх ремонту; землі оптової торгівлі і посередництва в торгівлі; землі роздрібної торгівлі побутовими товарами і їх ремонт; землі готелів та ресторанів; землі підприємств фінансового посередництва; землі підприємств страхування; землі підприємств, що здійснюють допоміжну діяльність у сфері фінансів та страхування; землі підприємств, що здійснюють операції з нерухомістю, здавання під найом та послуги юридичним особам; землі підприємств, що здійснюють діяльність у сфері інформатизації; землі підприємств, що здійснюють послуги, які надаються переважно юридичним особам; землі підприємств, що здійснюють індивідуальні послуги; землі підприємств, що здійснюють діяльність у сфері відпочинку та розваг (азартні ігри та ігри на гроші тощо).

Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 05.11.1998 № 377, зареєстрованою в Мін'юсті України 14.12.1998 за № 788/3228, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.

Таблиця 1.1 визначає коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки. При цьому, критерієм поділу визначено склад категорії земель (код розділу - за КВЕД). Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «СОЯ ПРОТЕЇН ПРОДУКТ» має наступні види діяльності за КВЕД: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних; 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві; 01.63 післяурожайна діяльність; 10.41 виробництво олії та тваринних жирів; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 52.10 складське господарство, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (т.1 а.с.149).

У витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 24.12.2014 №01-08/626 виданий відділом Держземагенства у Приморському районі Запорізької області Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області зазначено, що: земельна ділянка власником якої є ТОВ «СОЯ ПРОТЕЇН ПРОДУКТ», площею 66385 м.кв., яка знаходиться в м.Пологи, с-ще Нельгівка, вул. Елеваторна, 1, нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 1 988 231 грн., назва земельної ділянки: землі промисловості, коефіцієнт Кф - 1,2 (т.1 а.с.153).

При цьому, в матеріалах справи відсутні документи, які б визначали цільове чи функціональне використання землі яка знаходиться в м.Пологи, с-ще Нельгівка, вул. Елеваторна, 1 як комерційне.

Крім того, 20 червня 2014 року між ТОВ «СОЯ ПРОТЕЇН ПРОДУКТ» (орендодавець) та ТОВ «Соняшне насіння» (орендар), укладено договір оренди нерухомого майна № 62-20/06/14, згідно з умовами якого орендар приймає в тимчасове платне користування частину нерухомого майна, яке знаходиться: Запорізька область, Приморський район, сел. Нельгівка, вул. Елеваторна-1 (т.1 а.с.169-173).

Пунктом 1.5 договору оренди передбачено, що майно передається в оренду з метою здійснення господарської діяльності орендатора, яка пов'язана із зберіганням зерна (плодів зернових, зернобобових та олійних культур).

Тобто, передача позивачем в оренду ТОВ «Соняшне насіння» належного позивачу нерухомого майна, яке розташовано на землях по вулиці Елеваторна,1, сел. Нельгівка, Приморський район, Запорізька область не змінила функціонального використання земельної ділянки, на якій розміщене і експлуатується вказане нерухоме майно.

Враховуючи вищезазначене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що самостійна зміна відповідачем функціонального призначення земельної ділянки, яка ґрунтується лише на припущеннях, є безпідставною, а доводи відповідача щодо того, що діяльність відповідача з передачі майна в оренду націлена на отримання прибутку, тому й розмір орендної плати за землю, на якій розташоване таке майно повинен розраховуватися як за землі комерційного використання із застосуванням коефіцієнта 2,5 - не ґрунтується на Законі в зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 07.10.2015 № підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим відповідач зазначеного обов'язку щодо податкового повідомлення-рішення № від 07.10.2015 року не виконав.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 року у справі № 808/909/16 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 09 вересня 2016 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко