Справа № 803/203/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року № 876/2633/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.,

за участі секретаря судового засідання: Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства "Імпортавто" на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства "Імпортавто" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

У лютому 2016 року позивач ПП «Імпортавто» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ДФС у Волинській області, в якому просив: 1) визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.12.2015 р. про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності на 3405,81 грн. (в тому числі 2724,65 грн. за основним платежем і 681,16 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями); 2) визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.12.2015 р. про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на 7492,79 грн. (в тому числі 5994,23 грн. за основним платежем і 1498,56 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

З цією постановою суду першої інстанції від 17.03.2016 року не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що при перетині митного кордону України в зоні митного контролю, особа, яка перевозила транспортний засіб, а саме ОСОБА_1 подав до митного оформлення наступні документи: CMR, Інвойс № 8456-СТЕ/ІМ PR від 23.01.2015 року, Доручення від 23.01.2015 року, Контракт №04/15, згідно яких автомобіль, марки Volkswagen PASSAT ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_3, переміщувався в адресу фірми отримувача - ПП «Імпортавто». Відправником транспортного засобу, згідно поданих документів, є фірма «Luxsteel ou», 10145 Tallin, Tornimae 7-54, Естонія, покупцем ПП «Імпортавто». Вартість вказаного транспортного засобу, згідно інвойсу № 8456-СТЕ/ІМ PR від 23.01.2015 року, становить 4500 Євро. Усі документи, що були надані при розмитненні вищезазначеного транспортного засобу відповідають переліку документів, зазначеному у ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Усі правочини щодо купівлі-продажу ТЗ зазначені у апеляційній скарзі, дійсно мали місце. Договори не були визнані в судовому порядку недійсними, неукладеними, нікчемними. Ціни заявлені для розмитнення автомобіля на території України заявлені відповідно до інвойсів та інших документів, що підтверджують ціну автомобіля. Щодо тверджень зазначених в акті перевірки про вартість транспортного засобу за даними іноземної держави, а саме, що транспортний засіб вартує 7600,00 Євро, то апелянту не відомо чому ОСОБА_1 приховав від митних органів іноземної держави достовірну інформацію щодо дійсної вартості транспортного засобу та те, що такий транспортний засіб ним фактично відчужено. Також вказує апелянт, що митний орган при розмитненні вказаного ТЗ самостійно визначив митну вартість за резервним методом, а тому збільшення в подальшому митних платежів є неправомірним.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 17.03.2016 року та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 07.12.2015 р. ГУ ДФС у Волинській області провела документальну невиїзну перевірку стану дотримання ПП «Імпортавто» вимог законодавства України з питань державної митної справи за окремими МД. За результатами перевірки складено Акт № 84/03-20-22-04-07/39053128 від 07.12.2015 р., у висновках якого вказано, що підприємством порушено вимоги п.1 ст.49, пп.2 п.2 ст.52, п.1 ст.257, п.1 ст.295 Митного кодексу України від 13.03.2012 р. № 4495-VI зі змінами та доповненнями; п.190.1 ст.190 Податкового кодексу від 02.12.2010 р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями, у результаті чого донараховано податкові зобов'язання за митною декларацією № 204020000/2015/000450 від 23.01.2015/1, які підлягають перерахуванню до Державного бюджету України, на загальну суму 8718, 88 грн., в.т.ч.: ввізне мито - 2724, 65 грн.; податок на додану вартість при ввезенні на митну територію України - 5994, 23 грн. (а.с. 7-10).

В акті перевірки № 84/03-20-22-04-07/39053128 від 07.12.2015 року вказано, що Митний департамент Міністерства фінансів Литовської Республіки звернувся до Державної фіскальної служби України (лист від 10.08.2015 року) (а.с. 39) про надання адміністративної допомоги щодо підтвердження фактів ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортного засобу марки "VW PASSAT", номер кузова НОМЕР_4. Вказаний транспортний засіб експортовано згідно експортної митної декларації країни відправлення - Литовської Республіки № 15LTKR5000EK002842 від 22.01.2015 року, оформленої для вивезення в Україну транспортного засобу, та рахунка-фактури серії KRA № 011443 від 22.01.2015 року. В ході проведення аналізу електронної копії митної декларації (далі - МД) встановлено факт оформлення ПП "ІМПОРТАВТО" товару легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, номер кузова НОМЕР_4 за кодом УКТЗЕД - 0 (ставка ввізного мита - 10%) за МД № 204020002/2015/000538 від 27.01.2015 року. Товар ввезено на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного договору № 04/15 від 26.12.2014 року (а.с. 12-13). В графі 2 МД № 204020002/2015/000538 від 27.01.2015 року заявлено відправником/експортером - фірму "LUXSTEEL OU" (Tornimae 7-54, Tallin 10145, Estonia). Зазначена фірма вказана як відправник товару в інвойсах, виставлених продавцем "CROWNTRADE EXPRESS INC" Alberta Suite 260 2323-32 Aveniue N.E. Calgary. CANADA.CA для оплати за товари українському покупцю - ПП "ІМПОРТАВТО" (а.с. 34). Під час опрацювання та порівняння документів, отриманих від Митної адміністрації Литовської Республіки та документів, на підставі яких здійснено митне оформлення на Рівненській митниці ДФС транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT (номер кузова НОМЕР_4), встановлено заниження митної вартості експортованого на митну територію України відправником "LUXSTEEL OU" товару. В ході проведення перевірки встановлено, що згідно МД № 204020002/2015/000538 від 27.01.2015 року заявлена митна вартість транспортного засобу становить 79668,20 грн., а згідно експортної митної декларації Литовської Республіки № 15LTKR5000EK002842 від 22.01.2015 року митна вартість товару становить 134550,73 грн.. Згідно копії експортної декларації фірма UAB "KRADIS" реалізувала автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT (номер кузова НОМЕР_4) громадянину України ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_5 (АДРЕСА_1) за ціною 7600,00 євро. В результаті порівняння та співставлення відомостей з МД, отриманої від уповноважених органів Литовської республіки, що стосуються експорту транспортного засобу з території іноземної держави та МД типу ІМ 40ДЕ і супровідних документів до неї, оформленої Рівненською митницею ДФС встановлено повну ідентичність транспортного засобу.

В акті перевірки № 84/03-20-22-04-07/39053128 від 07.12.2015 року також зазначено, що при порівнянні вартісних показників встановлено, що заявлена при митному оформленні в Україні фактурна вартість товару відрізняється від ціни придбання товару в країні відправлення - Литовській Республіці (вартість за даними митного оформлення в Україні становить 4500,00 євро або 79668,20 грн., тоді як вартість за даними іноземної держави відправлення становить 7600,00 євро або 111024,59 грн.). При здійсненні митного оформлення на Рівненській митниці ДФС ПП "ІМПОРТАВТО" заявило недостовірні відомості щодо вартості транспортного засобу. Митна вартість транспортного засобу при його декларуванні визначалася за резервним методом та становила 107304,21 грн., яка є нижчою, ніж у документах країни відправлення. Рішення про коригування заявленої митної вартості товару під час проведення митних формальностей в частині контролю правильності визначення його митної вартості Рівненською митницею ДФС не приймалося. Таким чином, в ході перевірки встановлено факт недостовірного декларування митної вартості при ввезені на митну територію України вказаного транспортного засобу за зазначеною МД, в результаті чого позивачем занижено податкові зобов'язання по сплаті до бюджету митних платежів на загальну суму 8718,77 грн., в т.ч.: ввізне мито - 2724,65 грн., ПДВ із ввезених на митну територію України товарів - 5994,23 грн..

На підставі вказаного вище Акту перевірки № 84/03-20-22-04-07/39053128 від 07.12.2015 р., відповідачем ГУ ДФС у Волинській області винесено відносно позивача податкові повідомлення-рішення: № від 23.12.2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності на 3405,81 грн., в т.ч.: за основним платежем - 2724,65 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 681,16 грн. (а.с. 6) та № 4 від 23.12.2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на 7492,79 грн., в т.ч.: за основним платежем - 5994,23 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1498,56 грн. (а.с. 6-зв.).

Рішенням ДФС України від 26.01.2016 року № 1377/6/99-99-10-01-01-25 зазначені податкові повідомлення-рішення від 23.12.2015 року залишені без змін, а скарга - без задоволення (а.с. 18-19).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.345 Митного кодексу України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Згідно ст. 351 цього ж Кодексу, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України. Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до ст. 352 МК України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Згідно з ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Пунктом 4 частини п'ятої статті 54 цього ж Кодексу передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

Згідно пункту 54.4 ст.54 ПК України, у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно із контрактом № 04/15 від 26.12.2014 року, укладеним з Компанією "CROWNTRADE EXPRESS INC", на підставі МД від 27.01.2015 року № 204020000/2015/000538 позивачем на митну територію України ввезений транспортний засіб - легковий автомобіль марки "VOLKSWAGEN", модель "PASSAT", ідентифікаційний номер (номер кузова ) - НОМЕР_4. Митну вартість данного транспортного засобу в сумі 107304,21 грн. визначено за резервним методом.

Однак, як встановлено результатами перевірки, при митному оформленні позивачем вказаного товару надано недостовірні відомості щодо вартості товару. Аналіз документів, отриманих від митних органів Литовської Республіки, свідчить про те, що вартість товару є вищою ніж та, що була задекларована при митному оформленні. Зокрема з експортної митної декларації Литовської Республіки № 15LTKR5000EK002842 від 22.01.2015 року видно, що транспортний засіб марки "VOLKSWAGEN", модель "PASSAT", ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_4 за митною вартістю 7600 євро відправлявся з Литовської Республіки в Україну.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірне використання посадовими особами відповідача отриманих від уповноважених органів Литви документально підтверджених відомостей щодо вартісних характеристик транспортного засобу.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що при ввезенні на територію України розглядуваного ТЗ згідно МД від 27.01.2015 року № 204020000/2015/000538, визначення митної вартості цього ТЗ було здійснено самостійно декларантом. Коригування митної вартості не здійснювалось митним органом.

Таким чином, митне оформлення товарів за резервним методом і пропуск товару на митну територію України не позбавляє орган доходів і зборів (у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо вартісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення) права самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків за результатами проведеної перевірки.

Такі висновки збігаються з позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема у постанові від 29.09.2015 року в справі № 21-1724а15.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Імпортавто" - залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства "Імпортавто" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено 09.09. 2016 року.