Справа № 127/11111/16-а
Суддя: Романюк Л. Ф.
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/417/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2016 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'зяання провести повторний розрахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'зяання провести повторний розрахунок пенсії.

Адміністративний позов мотивований тим, що позивач починаючи з 18.10.2004 року отримує пенсію згідно ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

14.04.2016 року в зв'язку з досягненням пенсійного віку (60 років) позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою про призначення пенсії по віку згідно ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак УПФУ у м. Вінниці не виконало заяви позивача. Попередні особисті звернення в прозорий офіс Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з метою подання заяви про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» навіть не приймалися та не реєструвалися.

27.04.2015 року була підготовлена відповідь Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці в якій відповідач пояснив, що пенсія позивачу була призначена, однак відповіді щодо виконання поданої встановленого зразка заяви про призначення пенсії по віку не була виконана.

Позивач вважає вказану відмову незаконною та такою, що порушує його права та законні інтереси.

Ухвалою суду відкрито скорочене провадження. Заперечення на адміністративний позов надійшли до суду у встановлений законом строк, в яких відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки ОСОБА_1 уже призначена пенсія за віком, то його повторна вимога про призначення пенсії не передбачена жодною правовою нормою та не може бути взята до уваги.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 18.10.2004 року отримує пенсію згідно ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

14.04.2016 року в зв'язку з досягненням пенсійного віку (60 років) позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою про призначення пенсії по віку згідно ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак, листом № 798/06-33-3/02-2 від 27.04.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки. Може застосовуватися тільки при первинному призначенні пенсії або при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (а.с 6).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або в наслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

В даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії в межах одного закону.

У частині 1 ст. 9 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання ( у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 3 ст. 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід)за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

На підставі аналізу зазначених норм суд приходить до висновку про те, що ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії , призначеного саме цим Законом на інший. Отже показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 була призначена пенсія згідно ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 31.03.2015 року (справа № 21-612а14).

Відповідно до ст. 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції України і законів, актів Президента України.

Як встановлено ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У відповідності зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у старості. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні судом перевірено: чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 69, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд враховуючи вищезазначене дійшов висновку про неправомірність дій Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії по віку згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2014, 2015 роки.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 з 14.04.2016 року пенсію по віку згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та в порядку визначеному ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2014, 2015 роки.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Управління Пенсійного Фонду України в м. Вінниці витрати по сплаті судового збору у сумі 551 грн. 20 коп.

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: