Справа № 804/3631/16
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2016 р. Справа № 804/3631/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Ляшка О.Б., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «М-ЛИТ» про застосування заходів реагування, -
Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «М-ЛИТ» про застосування заходів реагування.
Відповідно до позовних вимог позивач просить:
Відповідачем надано письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до ст.183-2 КАС України позов прийнято до розгляду в скороченому провадженні та ухвалою суду відповідачу запропоновано у 10-тиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття надати до суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше п'яти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову.
Пунктом 5 ч.1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.
Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області в період з 06.05.2016 року по 27.05.2016 року відповідно до повідомлення від 06.04.2016 року № 4-2140-10-3, на підставі наказу № 234-П від 06.04.2016 року, направлення № 4-2139-10-3 від 06.04.2016 року було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України ТОВ «М-ЛИТ». За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.
ТОВ «М-ЛИТ» здійснює свою діяльність на підставі статуту (нова редакція), затвердженого загальними зборами учасників товариства від 10.07.2014 року, протоколом № 1. Види діяльності за КВЕД: виробництво інших кранів і клапанів.
В ході планової перевірки ТОВ «М-ЛИТ» встановлено, що на підприємстві здійснюється реконструкція, технічне переозброєння, демонтаж основного виробничого обладнання та монтаж нового, призначеного для виробництва металургійної продукції, в тому числі, з використанням вторинної сировини (брухту чорних металів). На підприємстві розроблено робочий проект "Техническое переоснащение правильного участка летейного цеха ООО "М-ЛИТ" расположеного в Днепропетровской обл. г. Никополь, ул. Електрометалургов, 300", розроблений у 2015 році. На підприємстві здійснюється реконструкція, технічне переозброєння, демонтаж основного виробничого обладнання та монтаж нового, призначеного для виробництва металургійної продукції, в тому числі, з використанням вторинної сировини (брухту чорних металів) за відсутності позитивного висновку державної екологічної експертизи, що є порушенням вимог ст. ст. 14, 32, 39 Закону України «Про екологічну експертизу», ст. ст. 28, 29 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".
Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Так, у відповідності до вимог п. «в» ч. 1 ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на виконання природних ресурсів з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.
Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України правовий статус якої визначено Положенням, затвердженим Указом Президента України «Про Положення про Державну екологічну інспекцію України» від 13.04.2011р. № 454/2011 за змістом п. 1 якого визначено, що Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр).
Наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011р. № 136 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію у Дніпропетровській області за змістом п.6.14 якого позивачеві надано право приймати рішення про обмеження чи зупинення (тимчасової) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форм власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин, за винятком суб'єктів підприємницької діяльності (інвесторів), що провадять свою діяльність відповідно до законодавства про угоди щодо розподілу продукції.
Тобто, зазначеними нормами визначено, що саме до компетенції позивача Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області віднесено прийняття рішень про обмеження чи зупинення (тимчасової) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форм власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
При цьому, норми Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» не наділяють позивача повноваженнями на необхідність звернення до суду з позовами про застосування заходів реагування у вигляді тимчасової заборони (зупинення) діяльності підприємств і об'єктів, які експлуатуються з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) застосовуються у випадках, передбачених законом, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.
Враховуючи вищевикладене в сукупності, проаналізувавши вищенаведені норми чинного законодавства та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивач звертаючись до суду на підставі вказаної вище норми Кодексу адміністративного судочинства України не зазначає, якою саме правовою нормою законодавства України закріплено виключне право суду на застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у спосіб передбачений законодавством.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.
Крім того, суд зазначає, що ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 3 Закону України "Про судовий збір" передбачений обов'язок позивача сплатити судовий збір у належному розмірі під час подання адміністративного позову чи іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2016 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.
Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень сплачується ставка судового збору становить 1 розміру мінімальної заробітної плати.
Зважаючи, що позивача не звільнено від сплати судового збору, а в статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення з відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення з позивача на користь Державного бюджету України судового збору у розмірі 1378,00 грн.
Керуючись, ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «М-ЛИТ» про застосування заходів реагування - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Б. Ляшко