Справа № 820/7549/15
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року м. Київ К/800/7417/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Олендера І.Я.

Шипуліної Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року

та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року

у справі № 820/7549/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Табріс»

до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області,

Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

про визнання протиправними дій, скасування наказів та податкових повідомлень-рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Табріс» (далі - ТОВ «Табріс»; позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області; відповідач-1) та Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - Кіровоградська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області; відповідач-2), в якому просило: визнати протиправними дії відповідача-2 щодо внесення змін до електронної бази даних «Податковий блок», інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», картки особового рахунку платника податків ТОВ «Табріс» на підставі актів № 43/11-23-22-07/38435770 від 14 жовтня 2014 року, № 96/11-23-15-04/38435770 від 23 лютого 2015 року, № 20/11-23-22-01/38435770 від 23 лютого 2015 року; зобов'язати відповідачів відновити суми податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача в електронній базі даних «Податковий блок», інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», картці особового рахунку, зміни до яких внесено на підставі відомостей, викладених в актах № 43/11-23-22-07/38435770 від 14 жовтня 2014 року, № 96/11-23-15-04/38435770 від 23 лютого 2015 року, № 20/11-23-22-01/38435770 від 23 лютого 2015 року, а також виключити будь-які інформаційні дані щодо проведення перевірок із складанням зазначених актів в електронній базі даних «Податковий блок»; скасувати рішення Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області у формі наказів № 1900 від 02 жовтня 2014 року, № 218 від 11 лютого 2015 року, № 221 від 12 лютого 2015 року про проведення позапланових документальних перевірок ТОВ «Табріс» та визнати протиправними дії зі складання актів № 43/11-23-22-07/38435770 від 14 жовтня 2014 року, № 96/11-23-15-04/38435770 від 23 лютого 2015 року, № 20/11-23-22-01/38435770 від 23 лютого 2015 року; визнати протиправними дії відповідача-2 зі встановлення в актах № 43/11-23-22-07/38435770 від 14 жовтня 2014 року, № 96/11-23-15-04/38435770 від 23 лютого 2015 року, № 20/11-23-22-01/38435770 від 23 лютого 2015 року, складених за результатами проведення перевірок позивача, висновків щодо порушення ним норм податкового законодавства України; скасувати податкові повідомлення-рішення № від 02 березня 2015 року, № від 02 березня 2015 року, № від 04 березня 2015 року, № від 04 березня 2015 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області щодо внесення змін до електронної бази даних «Податковий блок», інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», картки особового рахунку по платнику податків ТОВ «Табріс» на підставі актів перевірок № 43/11-23-22-07/38435770 від 14 жовтня 2014 року, № 96/11-23-15-04/38435770 від 23 лютого 2015 року, № 20/11-23-22-01/38435770 від 23 лютого 2015 року. Зобов'язано відповідача-2 відновити суми податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача з податку на додану вартість в електронній базі даних «Податковий блок», інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», картці особового рахунку, зміни до яких внесено на підставі відомостей, викладених в актах № 43/11-23-22-07/38435770 від 14 жовтня 2014 року, № 96/11-23-15-04/38435770 від 23 лютого 2015 року, № 20/11-23-22-01/38435770 від 23 лютого 2015 року. Скасовано рішення Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області у формі наказів № 1900 від 02 жовтня 2014 року, № 218 від 11 лютого 2015 року, № 221 від 12 лютого 2015 року про проведення позапланових документальних перевірок ТОВ «Табріс». Визнано протиправними дії відповідача-2 зі встановлення в актах № 43/11-23-22-07/38435770 від 14 жовтня 2014 року, № 96/11-23-15-04/38435770 від 23 лютого 2015 року, № 20/11-23-22-01/38435770 від 23 лютого 2015 року, складених за результатами проведення перевірок позивача, висновків щодо порушення ним норм податкового законодавства України. Скасовано податкові повідомлення-рішення № від 02 березня 2015 року, № від 02 березня 2015 року, № від 04 березня 2015 року, № від 04 березня 2015 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Табріс» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-2 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року апеляційну скаргу Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області задоволено частково. Скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року в частині визнання протиправними дій відповідача-2 щодо внесення змін до електронної бази даних «Податковий блок», інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», картки особового рахунку по платнику податків ТОВ «Табріс» на підставі актів № 43/11-23-22-07/38435770 від 14 жовтня 2014 року, № 96/11-23-15-04/38435770 від 23 лютого 2015 року, № 20/11-23-22-01/38435770 від 23 лютого 2015 року; зобов'язання Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області відновити суми податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача з податку на додану вартість в електронній базі даних «Податковий блок», інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит», картці особового рахунку, зміни до яких внесено на підставі відомостей, викладених в актах перевірок № 43/11-23-22-07/38435770 від 14 жовтня 2014 року, № 96/11-23-15-04/38435770 від 23 лютого 2015 року, № 20/11-23-22-01/38435770 від 23 лютого 2015 року; скасування рішень відповідача-2 у формі наказів № 1900 від 02 жовтня 2014 року, № 218 від 11 лютого 2015 року, № 221 від 12 лютого 2015 року про проведення позапланових документальних перевірок ТОВ «Табріс»; визнання протиправними дій Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області зі встановлення в актах № 43/11-23-22-07/38435770 від 14 жовтня 2014 року, № 96/11-23-15-04/38435770 від 23 лютого 2015 року, № 20/11-23-22-01/38435770 від 23 лютого 2015 року, складених за результатами проведення перевірок позивача, висновків щодо порушення ним норм податкового законодавства України. В цій частині прийнято нову постанову, якою в позові відмовлено. Скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Табріс» судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн. Скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року в частині скасування податкового повідомлення-рішення № від 04 березня 2015 року. В цій частині позов залишено без розгляду. В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями у справі, відповідач-2 оскаржив їх в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі Кіровоградська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року, постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

В зв'язку з цим, касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи в межах доводів касаційної скарги відповідно до статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем-2 проведено: позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Табріс» з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01 серпня 2014 року по 31 серпня 2014 року, за період з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2014 року та за період з 01 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2014 року при взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтова Компанія Партнер» за серпень 2014 року, за період з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2014 року, за період з 01 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2014 року, за період з 01 листопада 2014 року по 30 листопада 2014 року та за період з 01 грудня 2014 року по 31 грудня 2014 року при взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Азонтес» за вересень 2014 року, жовтень 2014 року, за період з 01 грудня 2014 року по 31 грудня 2014 року при взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Донмас» за жовтень 2014 року; документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за грудень 2014 року, за результатами яких складено акти № 20/11-23-22-01/38435770 від 23 лютого 2015 року та № 96/11-23-15-04/38435770 від 23 лютого 2015 року відповідно.

На підставі зазначених актів перевірок контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення: № від 04 березня 2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 9 835 885,00 грн. (6 557 256,00 грн. - основний платіж, 3 278 629,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції); № від 02 березня 2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1 736 325,00 грн. (1 157 550,00 грн. - основний платіж, 578 775,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції); № від 02 березня 2015 року, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 190 747,00 грн.

Перевірками встановлено порушення товариством підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.4, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пунктів 201.1, 201.4, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) у зв'язку з неправомірним включенням до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у ціні придбаних у TOB «НК Партнер», TOB «Азонтес», TOB «Донмас» нафтопродуктів, з огляду на безтоварність здійснених операцій, яка мотивована посиланням на податкову інформацію, що надійшла від органів державної фіскальної служби за місцем реєстрації контрагентів позивача, де зазначено, що укладені ними з постачальниками правочини не спрямовані на реальне настання правових наслідків; незаконним віднесенням до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у загальному розмірі 10 542,00 грн. на підставі виписаних на його адресу Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Юг» податкових накладних, які оформлено не належним чином, а саме - неправильно вказано вид цивільно-правового договору (зазначено договір поставки, замість договору оренди); безпідставним включенням до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у загальному розмірі 56,00 грн., непідтвердженої податковими накладними.

Скасовуючи податкові повідомлення-рішення № від 04 березня 2015 року, № від 02 березня 2015 року, № від 02 березня 2015 року, суд апеляційної інстанції, підтримуючи в цій частині позицію суду першої інстанції, виходив з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Як з'ясовано судами, на підтвердження реального характеру оспорюваних поставок позивачем долучено до матеріалів справи належним чином оформлені акти прийому-передачі нафтопродуктів та податкові накладні. У відповідності до умов укладених договорів нафтопродукти поставлялись товариству на умовах ЕХW - склад Публічного акціонерного товариства «Дніпронафтопродукт» або інші нафтобази, що використовувались ПАТ «Дніпронафтопродукт» на підставі цивільно-правових договорів. Зберігання нафтопродуктів в резервуарах ПАТ «Дніпронафтопродукт» здійснювалось на підставі укладеного між ТОВ «Табріс» та ПАТ «Дніпронафтопродукт» договору зберігання № 4123 від 02 червня 2014 року. Подальше транспортування нафтопродуктів на окремі автозаправні станції позивача здійснювалось автомобільним транспортом на підставі укладеного між ТОВ «Табріс» та ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» договору перевезення № 85 від 01 червня 2014 року, що засвідчується відповідними товарно-транспортними накладними. Подальша реалізація придбаних нафтопродуктів (окрім придбаних у ТОВ «Азонтес» в жовтні 2014 року, які в повному обсязі повернуто постачальнику в грудні 2014 року, що стало підставою для коригування даних податкової звітності) відбувалась кінцевим споживачам з резервуарів, розташованих на автозаправних станціях, через належним чином зареєстровані реєстратори розрахункових операцій.

Контролюючими органами при цьому не спростовано шляхом подання належних та допустимих доказів, що понесені товариством витрати безпосередньо пов'язані з його господарською діяльністю, а спірні операції здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект.

Не поставлено відповідачами під сумнів і добросовісність позивача як платника податку на додану вартість, не представлено жодних належних доказів на підтвердження можливої фіктивності постачальників ТОВ «Табріс».

З огляду на викладене, відсутні підстави для позбавлення позивача права на відображення в податковому обліку розглядуваних господарських операцій.

Вирішуючи питання про правомірність включення товариством до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у загальному розмірі 10 542,00 грн., слід враховувати, що окремі недоліки в заповненні податкових накладних не тягнуть за собою втрату ними статусу належних податкових документів, якими вони є в силу пункту 201.6 статті 201 ПК України.

Податкові накладні є належними та підтверджують право покупця на податковий кредит і в тому разі, якщо вони заповнені з окремими недоліками, що зумовлені, зокрема, результатом описок чи механічних помилок, проте при цьому дають змогу ідентифікувати продавця, містять достатні дані про зміст господарських операцій, підтверджують фактичність здійснення таких операцій та інші обставини, що підлягають відображенню в податковому обліку.

Відтак недоліки в заповненні реквізиту «вид цивільно-правового договору» в податкових накладних не призводять до неможливості ідентифікації факту та змісту господарських операцій, за умови належного заповнення інших реквізитів податкових накладних та реального здійснення відповідних операцій, які призвели до об'єктивної зміни складу активів платника податку-покупця, як з'ясовано судами в даній ситуації, та, відповідно, не тягнуть втрати ними статусу належних податкових документів.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області про незаконність віднесення ТОВ «Табріс» до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 56,00 грн., суди попередніх інстанцій встановили, що позивачем в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних допущено описку в частині неправильного зазначення номерів та дат податкових накладних (замість наявної в товариства належним чином оформленої податкової накладної № 2172416 від 05 грудня 2014 року внесено податкову накладну № 2171525 від 04 грудня 2014 року, а замість наявної в товариства належним чином оформленої податкової накладної № 2175158 від 11 грудня 2014 року - податкову накладну № 2171525 від 04 грудня 2014 року).

Реальний характер операцій з придбання позивачем напоїв, води та соків у Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотред» (на виконання яких виписано розглядувані податкові накладні) підтверджується належним чином оформленими первинними документами та відповідачами під сумнів не поставлено.

Відтак, позбавлення товариства права на податковий кредит за цих обставин є безпідставним, позаяк нормами ПК України не обмежено право на формування платником податкового кредиту з податку на додану вартість допущенням ним у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних описок.

За наведених обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року такою, що прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до її зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Олендер І.Я.

Шипуліна Т.М.