Справа № 754/13583/14-а
Суддя: Мальченко О. В.
Дата ухвалення: 2014-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/649/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.09.2014 Суддя Деснянського районного суду міста Києва Мальченко О.В. , розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

15.08.2014 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в особі

представника ОСОБА_3 з вищезазначеним позовом до відповідача та в обґрунтування

позову вказує, що він є особою , віднесеною до 1 категорії осіб , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , інвалід 2 групи . На підставі ст.48 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання одноразової компенсації у розмірі 45-ти мінімальних заробітних плат та щорічної допомогу на оздоровлення у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення згідно положень цієї статті повинна виплачуватися громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення, а розмір мінімальної заробітної плати для її обчислення має визначатися на момент виплати . Виплата одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення відповідачем в період з 2000 р. проведена у розмірах , що не відповідають вимогам ст. 48 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , а тому позивач просить :

1. Визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації щодо застосування ним під час нарахування/перерахунку ОСОБА_1 одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення положень Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів, якими у порушення та розріз встановлених Конституцією і Законами України вимог і норм, визначено розміри вказаних компенсаційних виплат для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до того, ще й значно менші, ніж передбачено статтею 48 Закону № 796 для відповідної категорії громадян;

2. Визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації щодо нарахування, перерахунку та виплати ним ОСОБА_1 неотриманих та недоотриманих сум одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення, передбачених статтею 48 Закону № 796, протиправною;

3. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації зробити нарахування, перерахунок та виплату ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 суму одноразової компенсації, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом № 796 у редакції діючих Законів № 230/96 від 06 червня 1996 року, № 563 від 25 березня 1999 року, № 2638 від 11 липня 2001 року та пов'язаними із ним Законами, а саме в розмірі 45 (сорока п'яти) мінімальних заробітних плат, з урахуванням виплаченої суми одноразової компенсації;

4. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації зробити нарахування, перерахунок та виплату ОСОБА_1, суми щорічної допомоги на оздоровлення, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом № 796 у редакції діючих Законів № 230/96 від 06 червня 1996 року, № 563 від 25 березня 1999 року, № 2638 від 11 липня 2001 року та пов'язаними із ним Законами, а саме в розмірі 5 (п'яти) мінімальних заробітних плат, за період з 01 серпня 2000 року і до моменту розгляду даної справи, з урахуванням виплачених сум щорічної допомоги на оздоровлення;

5. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації в подальшому нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі не нижчому 5 (п'яти) мінімальних заробітних плат, в порядку та на умовах, визначених Законом № 796 у редакції діючих Законів № 230/96 від 06 червня 1996 року, № 563 від 25 березня 1999 року, № 2638 від 11 липня 2001 року та пов'язаними із ним Законами;

6. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації у порядку негайного виконання, передбаченого статтею 256 КАС України, на користь ОСОБА_1 суму боргу за компенсаційними виплатами, що виник за весь період порушення та невиконання Відповідачем вимог Конституції та Законів України щодо визначення, нарахування та перерахунку соціальних гарантій Позивача, передбачених статтею 48 Закону № 796.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення, в яких зазначав , що нарахування позивачу сум щорічної допомоги на оздоровлення проводилось з дотриманням вимог ст.48 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та порядку застосування зазначеного Закону , який визначається Кабінетом Міністрів України . Нарахування та виплата позивачу одноразової компенсації відповідачем не здійснювалась , оскільки позивач на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації перебуває з 01.08. 2000 р. , а первинно 2 група інвалідності позивачу встановлена у 1997 р. Одночасно вказав про те , що позивачем пропущені строки звернення до адміністративного суду визначені ст.ст. 99,100 КАС України .

.

Ухвалою суду від 30.09.2014 р. позовні вимоги в частині перерахунку розміру щорічної допомоги на оздоровлення за період з 01.08.2000 р. по 15.02.2014 р. - залишені без розгляду .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного .

Як вбачається з матеріалів справи позивач є інвалідом 2 групи, віднесений до 1 категорії осіб , що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС у 1986 р., що підтверджується копією посвідчення серії А № 0803835 (а. с. 9 ) .

Виходячи із змісту ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічна допомога на оздоровлення особам , які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії , інвалідам групи виплачується у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат .

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Частиною 4 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 р. норми і положення статей деяких Законів України, зокрема ст.48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

31.07.2014 року до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» були внесені зміни Законом України № 1622-VII , зокрема: доповнено Прикінцеві положення п. 67, відповідно до яких установлено, що у 2014 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами), статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст. 94 із наступними змінами), Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 15, ст. 111 із наступними змінами), статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399 із наступними змінами), пункту "ж" частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 4, ст. 19 із наступними змінами), статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425 із наступними змінами), статті 43 Гірничого закону України (Відомості Верховної Ради України, 1999 р., № 50, ст. 433 із наступними змінами), статей 6-1, 6-2, 6-3 та 6-4 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" (Відомості Верховної Ради України, 2000 р., № 24, ст. 182 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Зазначені зміни набрали законної сили з 03.08.2014 року.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Що стосується позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов»язання відповідача Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити позивачу одноразову компенсацію, як інваліду 2 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 45 мінімальних заробітних плат , то відповідно до ст. 48 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ виплата одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров»ю проводиться на момент встановлення групи інвалідності учасникам ліквідації , які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи .

Як вбачається з матеріалів справи , позивач на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації перебуває з 01.08. 2000 р. , а первинно 2 група інвалідності позивачу встановлена у 1997 р. Виходячи з викладеного , суд вважає необгрунтованою вимогу позивача щодо неправомірності дій відповідача в частині нарахування та виплати йому одноразової компенсації у розмірі , що не відповідає вимогам ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі , в порядку та на умовах, визначених положенням ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки є вимогою на майбутнє, що не передбачено нормами КАС України .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати суд відносить на рахунок держави, оскільки згідно ст. 5 Закону України „Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 6-9, 69-71, 158-163, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії - відмовити .

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 -ти днів з дня отримання її копії .

Суддя :