Справа № 826/9190/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 вересня 2016 року № 826/9190/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ТОВ «Нікея ЛТД» до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м Києві про зобов'язання надати повну відповідь на запит

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Нікея ЛТД» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м Києві про зобов'язання надати повну відповідь на запит від 03.06.2016 вих №0306-8.

Позов обґрунтовано тим, що в порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідачем не надано повну відповідь на запит позивача.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що позивачу не було надано виключно інформацію про персональні дані працівників податкового органу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Нікея ЛТД» 03.06.2016 направила до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м Києві запит про доступ до публічної інформації, в якому просив надати:

- Копії наказі про призначення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інших осіб, які підписали довідку від 25.05.2016 №485/26-55-15-02 та входили до складу комісії, що підписали рішення від 25.05.2016 №485/26-55-15-02 на посади, які вони зараз обіймають;

- Персональні дані (домашня адреса, номери засобів зв'язку) зазначених вище осіб;

- Посадові інструкції з посадами, що обіймають зазначені вище особи.

Листом від 09.06.2016 Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м Києві надано позивачу копії наказів про призначення зазначених у запиті осіб, копії посадових інструкцій та положення про територіальні органи ДФС у м. Києві та відмовлено у наданні персональних даних зазначених у запиті осіб.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною ж 1 статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено поняття публічної інформації як відображеної та задокументованої будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформації, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Як встановлено ч. 1 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Оскільки на запит від 03.06.2016 відповідачем надано відповідь листом від 09.06.2016, отже відповідачем не порушено строк визначений ст. 20 згадуваного Закону при вирішення запиту позивача.

Разом з цим, частиною 1 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Так, відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

При цьому, Рішенням Конституційного Суду України N 2-рп/2012 від 20.01.2012 року у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень ч. 1, ч. 2 ст. 32, ч. 2, ч. 3 ст. 34 Конституції України встановлено, що інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов'язані з особою та членами її сім'ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною; збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України "Про доступ до публічної інформації" конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України "Про інформацію" інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження (ч. 2 ст. 11 цього Закону).

З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що дані, про які просив надати інформацію позивач у своєму запиті, зокрема, щодо адреси проживання та засобів зв'язку працівників податкового органу, належать до конфіденційної інформації, тобто до публічної інформації з обмеженим доступом, в наданні якої може бути відмовлено розпорядником.

Крім цього, колегія суд увагу, що терміни публічна інформація та доступ до публічної інформації є різними поняттями, а тому необхідно враховувати, що доступ до публічної інформації може бути обмежений.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідь, надана відповідачем на запит позивача від 03.06.2016, викладена в листі від 09.06.2016, є обґрунтованою, а дії по її наданню повністю узгоджуються з вимогами Закону України "Про доступ до публічної інформації", Закону України "Про інформацію".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 69-71, 183-2, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда