Справа № 808/2292/16
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ВИТРЕБУВАННЯ ДОКАЗІВ

07 вересня 2016 року Справа № 808/2292/16
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

третьої особи - ГУ ДКСУ у Запорізькій області - ОСОБА_3,

розглянувши клопотання представника відповідача про витребування доказів у справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Державної казначейської служби у Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжі Запорізькій області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Державної казначейської служби у Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжі Запорізькій області, в якому позивач просить суд зобов'язати відповідача повернути позивачу суму безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 5000,00 грн. під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, шляхом формування та направлення до Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжі Запорізькій області подання про повернення позивачу помилково сплаченого збору на обов'язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5000,00 грн.

Представником відповідача в судовому засіданні заявлено клопотання про витребування доказів, а саме представник відповідача просив витребувати у адвоката ОСОБА_4 журнал реєстрації прибуткових і видаткових касових документів, де зареєстровані прибуткові касові ордери від 17.05.2016, від 24.05.2016, від 09.06.2016 та від 10.06.2016 про отримання коштів від ОСОБА_1; прибуткові касові ордери від 17.05.2016, від 24.05.2016, від 09.06.2016 та від 10.06.2016; документи, які підтверджують особу та повноваження головного бухгалтера і касира, які виписували квитанції від 17.05.2016, від 24.05.2016, від 09.06.2016 та від 10.06.2016; додаткову угоду до договору про надання юридичних послуг від 17.05.2016 №190, де визначено вартість послуг адвоката ОСОБА_4, які ним були надані ОСОБА_1 у рамках розгляду саме даної справи.

В обґрунтування заявленого клопотання представник відповідача зазначила, що вказані документи необхідні для підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу, які позивач просить присудити на її користь.

Позивачем в судовому засіданні було надано додаткову угоду до договору про надання юридичних послуг від 17.05.2016 №190, у зв'язку з чим представник відповідача не наполягав на задоволенні клопотання в цій частині.

Позивач проти клопотання про витребування доказів заперечила та зазначила, що нею до суду надано всі документи, які належним чином підтверджують розмір понесених нею витрат на отримання правової допомоги.

Представник третьої особи вирішення заявленого клопотання залишив на розсуд суду.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про витребування доказів, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Представника відповідача пояснив, що клопотання про витребування доказів заявлено з метою необхідності підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу.

З матеріалів справи встановлено, що між позивачем та адвокатом ОСОБА_5 укладено договір про надання юридичних послуг №190 від 17.05.2016 з питання повернення безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу ОСОБА_1 витрати понесені позивачем складають 1000,00 грн., а саме: консультація адвоката - 100,00 грн., складання адвокатом заяви до УПФУ в Орджонікідзевському районі - 200,00 грн., ознайомлення адвокатом з нормативно - правовою базою з питань клієнта - 200,00 грн., складання адміністративного позову - 500,00 грн.

На підтвердження сплати вказаних грошових коштів позивачем до матеріалів справи надано копії квитанцій від 17.05.2016, від 24.05.2016, від 09.06.2016 та від 10.06.2016.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.3 ст.87 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Частиною 3 статті 90 КАС України передбачено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 5 частини 1 статті 161 КАС України передбачено, що під час прийняття постанови суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства передбачений обов'язок суду під час прийняття постанови вирішити питання про розподіл судових витрат, при цьому, суд зазначає, що питання розподілу понесених сторонами судових витрат не є предметом розгляду адміністративної справи по суті та не є позовною вимогою.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Таким чином, докази в адміністративній справі, які надаються сторонами чи витребовуються судом, повинні стосуватися саме заявлених позовних вимог, в даному випадку повернення позивачу сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 5000,00 грн.

В клопотанні, що розглядається, представником відповідача ставиться питання про витребування доказів, які жодним чином не стосуються позовних вимог та предмету доказування, а мають відношення виключно щодо розподілу понесених судових витрат (компенсації витрат на правову допомогу), що не є предметом розгляду даної адміністративної справи, а є одним із питань, яке вирішується судом під час прийняття постанови на підставі документів, наданих особами, які понесли судові витрати.

При цьому, суд зазначає, що частиною 2 статті 98 КАС України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Враховуючи викладене та те, що позивач, як особа, якою понесено судові витрати, вважає, що нею в повному обсязі надано докази на підтвердження розміру понесених судових витрат, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Керуючись ст.69, 71, 72, 160, 165, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя про витребування доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду.

Суддя М.О. Семененко