Справа № 821/314/16
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/314/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Циганій С.І.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю представників позивача - Загорулька Є.А, Михайлової С.Р., представників відповідачів - Вареги В.О., Насеки М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Херсонського державного заводу "Палада" до Херсонської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.01.2016р. № та рішення від 28.01.2016р. № Ю-,

встановив:

Херсонський державний завод «Палада» звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Херсонської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області у якому просить: скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.01.2016р. № та рішення №Ю- від 28.01.2016р.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки документальної планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання законодавства щодо укладення трудових догового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.10.2013р. по 30.06.2015р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. по 30.06.2015р., є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового та іншого законодавства, а прийняте на їх підставі податкове повідомлення-рішення та рішення є незаконними та підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги. Просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували з підстав зазначених в письмових запереченнях. В яких зазначили, що оскаржувані рішення винесено правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

ДПІ у м.Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області проведено документальної планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання законодавства щодо укладення трудових догового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.10.2013р. по 30.06.2015р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. по 30.06.2015р. За результатами якої складено акт №40/21-03-17-06/24961253 від 29.12.2015р. (далі - акт).

На підставі висновків вказаного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 29.01.2016р., яким позивача зобов'язано сплатити штрафні санкції по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів податку у вигляді заробітної плати у розмірі 1132323,13 грн. та прийнято рішення №Ю- від 28.01.2016р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 3777727,79 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Щодо прийнятого Податкового повідомлення-рішення від 29.01.2016р. №, суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено порушення абз. «а-б» п.57.1 ст.57, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) (далі - ПК України) у результаті чого не сплачено (не перераховано) податковим агентом податок на доходи фізичних осіб у строки, встановлені для місячного періоду, коли оподатковуваний дохід нарахований, але не виплачений платнику податку, за період що перевірявся.

Відповідно до абз. «а-б» п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Порядок та строки сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету податковими агентами визначено ст.168 ПК України.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду, а саме: протягом 30 календарних днів що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до ст.127 ПК України, встановлюється санкція, як міра відповідальності, яка покладається на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу громадянам. При цьому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається не з часу затримки такої несплати, як передбачено ст.126 Кодексу, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Для визначення норми якої саме статті Кодексу (126 або 127) підлягають застосуванню до правовідносин з порушення порядку нарахування (утримання, сплата) ПДФО при виплаті доходу на користь громадян, з'ясовується, яка з подій сталася першою (виплата доходу чи сплата податку, хоч і з порушенням строку).

Тобто, якщо до моменту виплати доходу на користь громадян податковий агент хоч і з порушенням строку (ст.168 Кодексу) сплачує суму податку, застосуванню підлягає ст.126 ПК України. Аналогічні наслідки мають місце у разі їх одночасної сплати.

Якщо виплата доходу передувала сплаті податку, податковий агент несе відповідальність на підставі ст.127 ПК України.

При цьому розмір штрафної санкції за вчинення такого порушення визначається з кількості вчинених порушень протягом певного періоду. Кваліфікуючою ознакою (повторністю) застосування збільшених розмірів штрафів, ст.127 Кодексу, є допущення податковим агентом декількох правопорушень, передбачених диспозицією цієї статті (ненарахування, неутримання та/або несплата) протягом 1095 днів, а не факт їх виявлення контролюючим органом.

Отже, у разі виявлення під час однієї перевірки податкового агента декількох випадків не нарахування (неутримання, несплати) сум податку під час виплати доходу на користь громадян, застосуванню підлягають збільшені розміри штрафних санкцій, передбачені ст.127 ПК України, відповідно до вчинених податкових правопорушень.

У разі несплати нарахованого доходу на користь громадян та несплати утриманого податку податковий агент несе відповідальність за ст.127 ПК України.

Таку правову позицію висловлено Верховним судом України постановою від 10.11.2015 №21-2919а15.

Враховуючи вищевикладене суд робить висновок, що Херсонським державним заводом «Палада», в періоді що перевірявся, порушено строки сплати утриманого податку з нарахованого доходу громадян, тобто несвоєчасно перераховано податок, тому за таке порушення застосовано штраф передбачений ст.126 ПК України, та не перераховано утриманий податок з доходу, який нараховано, але не виплачено платнику податку, за таке порушення застосовано штраф передбачений ст.127 ПК України.

Щодо прийнятого відповідачем рішення від 28.01.2016 №Ю-, суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено порушення:

- пп.1, пп.4 ч.2 ст.6, ст.7, ст.8 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) несвоєчасно подано Звіти з єдиного внеску (форма №Д4 (місячна)) за квітень - грудень 2013 року, січень - грудень 2014 року, січень-березень 2015 року та не надано Звіти за квітень - червень 2015 року;

- пп.1, пп.4 ч.2 ст.6, ст. 7, ст.8, ст.9 Закону №2464-VI своєчасно не нарахований єдиний внесок в наслідок несвоєчасного подання Звітів з єдиного внеску (форма №Д4 (місячна));

- пп.1, пп.4 ч.2 ст.6, ст. 7, ст.8, ст. 9 Закону №2464-VI контролюючим органом донараховано єдиний внесок у сумі 1459920,11 грн.

Відповідно до абз.2 п.1, п.2 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI, який діяв на момент прийняття рішення, платниками єдиного внеску є:

роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами,

працівники - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях, в інших юридичних осіб, зазначених в абзацах другому та восьмому пункту 1 цієї частини.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов'язаний:

- своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;

- вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством;

- подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №454, який діяв в періоді за який проведено перевірку, та наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435 затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок).

Пунктом 1 Розділу ІІІ Порядку передбачено форма та строки подання Звіту: страхувальники, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами, у частині подання Звіту за таких осіб зобов'язані формувати та подавати до фіскальних органів Звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду. Звітним періодом є календарний місяць. Звіт подається за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

Відповідно до п.3 ч.11 ст.25 Закону №2464-VI передбачена відповідальність за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Процедуру нарахування і сплати фінансових санкцій визначено інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449.

Так, п.3 розділу VII Інструкції визначено: за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску до 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми, а після 01 січня 2015 року - 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Для розрахунку зазначеного штрафу кількість звітних періодів розраховується, починаючи з місяця, на який припадає термін подання звітності за період, за який донараховано (обчислено) суми єдиного внеску, та закінчуючи місяцем, на який припадає отримання таким платником акта документальної перевірки від фіскального органу або в якому він подав звітність, де зазначено такі донараховані суми.

Якщо за результатами документальної перевірки виявлено в окремих місяцях суми донарахованого (своєчасно не обчисленого) єдиного внеску, то за кожне таке донарахування (кожний місяць) відповідно до Закону №2464-VI накладається штраф у таких порядку та розмірах:

для дотримання вимог щодо максимального розміру (50 відсотків) штрафу:

- визначається сукупно сума донарахувань за всіма звітними періодами, в яких вони виявлені;

- визначається сукупно сума штрафу за всіма звітними періодами, у яких виявлені донарахування та за якими нараховано такі штрафи;

- здійснюється обрахування максимального розміру штрафу від сукупної суми донарахувань та порівнюється із фактично нарахованою сумою штрафів, визначеною сукупно за всі звітні періоди, в яких донараховано суми єдиного внеску.

До сплати визначаються суми штрафів, що не перевищують максимального їх розміру, визначеного цим підпунктом.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за формою згідно з додатком 13 до цієї Інструкції.

Підставою для прийняття відповідного рішення є акт перевірки платника єдиного внеску.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що штрафні санкції з єдиного внеску до ХДЗ «Палада» застосовано за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску відповідно до п.3 ч.11 ст.25 Закону №2464-VI та п.3 розділу VII Інструкції.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів належним чином правомірність прийнятих ним рішень, в той час як позивач не надав достатні та належні докази зворотного.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що права позивача не порушені, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 КАС України, суд -

постановив:

В задоволені позову Херсонського державного заводу "Палада" відмовити.

Стягнути з Херсонського державного заводу "Палада" () до Державного бюджету України судовий збір за подання адміністративного позову до суду в сумі 72272,76 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 09 вересня 2016 р.

Суддя Циганій С.І.

кат. 10.1