Справа № 608/707/16-а
Суддя: Запорожець Л. М.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року Справа № 608/707/16-а

Номер провадження2-а/608/35/2016

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Запорожець Л. М.

при секретарі судового засідання Росляк Т.Б.

за участю позивача ОСОБА_1

його представника адвоката Прислопського В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 Чортківського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Львівської митниці ДФС Шокало Володимира Івановича, Львівської митниці ДФС м. Львів про визнання дій заступника начальника Львівської митниці ДФС Шокало Володимира Степановича щодо винесення постанови № 1247/20909/16 про порушення митних правил від 15.04.2016 року про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень неправомірними та скасування постанови № 1247/20909/16 про порушення митних правил від 15.04.2016 року про накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до заступника начальника Львівської митниці ДФС Шокало Володимира Івановича про визнання дій заступника начальника Львівської митниці ДФС Шокало Володимира Степановича щодо винесення постанови № 1247/20909/16 про порушення митних правил від 15.04.2016 року про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень неправомірними та скасування постанови № 1247/20909/16 про порушення митних правил від 15.04.2016 року про накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень посилаючись на те, що 04 квітня 2016 року старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС Павловою Н.О. було складено протокол відносно нього за ч. 3 ст. 470 МК України та 5 квітня 2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС Шокало В.С. винесена постанова у справі про порушення митних правил № 1247/20909/16, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 гривень. Вказує, що дійсно він 04.04.2016 року близько 06 год. 10 хв. заїхав на транспортному засобі марки «DAIMLERCHYSLER SPRINTER 313», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску«Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС заїхав транспортний засіб марки «DAIMLERCHYSLER SPRINTER 313», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, однак були законні підстави та причини невчасного перетину ним кордону. Крім того, при накладенні стягнення були грубо порушені його права, не було роз»яснено його прав, і обов»язків, не було оголошено протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не досліджено всіх доказів, допущено невідповідність викладених в постанові висновків, фактичним обставинам справи. Крім того, вважає, що також минув і строк притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме в жовтні 2013 року. Вважає постанову незаконною, оскільки вона винесена із порушенням норм матеріального права та такою, що ґрунтується на висновках, що не відповідають фактичним обставинам справи, тому підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Прислопський В.Я. в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять задоволити в повному обсязі та стягнути сплачений при подачі позову позивачем судовий збір.

Представник відповідача Львівської митниці Міндоходів та заступник начальника Львівської митниці ДФС Шокало В.І. в судове засідання не з»явились, належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи, подали суду письмові заперечення та просили розгляд справи проводити без участі представника, в задоволенні позову відмовити. В запереченні вказують, що 04.04.2016 року близько 06 год. 10 хв. в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині-Медика»

митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС заїхав транспортний засіб марки «DAIMLERCHYSLER SPRINTER 313», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який слідував з України в РП в якості водія. В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та особу, яка його переміщувала, в ПІК «Інспектор» та ЄАІС ДМС України встановлено, що ОСОБА_1 05 березня 2013 о 17 год. 51 хв. через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль марки «DAIMLERCHYSLER SPRINTER 313», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 без письмового декларування та без сплати всіх митних платежів, які, відповідно до закону, підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту -10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Одночасно було встановлено відсутність в ПІК «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 04 квітня 2016 року. Вважає, що посилання позивача щодо неможливості вивезення транспортного засобу у зв'язку з його засудженням є безпідставними, оскільки вирок Тернопільського міськрайонного суду про засудження ОСОБА_1 датований 19 листопада 2012 роком, а даний транспортний засіб позивач ввіз на митну територію України 05 березня 2013 року. Отже вирок суду не став на заваді ввезення даного транспортного засобу. Крім того, зазначають, що нормами ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу. Однак, ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС з даного приводу не звертався.

Вислухавши позивача ОСОБА_1, його представника адвоката Прислопського В.Я., враховуючи заперечення представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав:

04 квітня 2016 року за фактом перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товару більше як на десять діб старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного посту «Мостиська» Львівської митниці ДФС Павловою Н.О. було складено протокол щодо ОСОБА_1 про порушення митних правил № 1247/20909/16.

За наслідками розгляду вказаного протоколу 15 квітня 2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС Шокало В.С. було винесено постанова у справі про порушення митних правил № 1247/20909/16, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 гривень.

Як пояснив, будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_1, він дійсно 05.03. 2013 року о 17 годині 51 хвилині через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного посту «Мостиська» Львівської ДФС ввіз на митну територію України автомобіль «Даймлеркрузер спрінтер». На той момент закордонний паспорт був дійсним, однак в паспорті було відсутнє місце для проставлення відміток про перетин кордону і він звернувся у відповідне відділення для отримання нового закордонного паспорту, однак при зверненні йому було відмовлено, оскільки за автоматизованими обліками МВС України Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення він є особою, стосовно якої 17.10.2008 року СУ УМВС України в Тернопільській області порушено кримінальні справи № 1179201, 1179202 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.28, ст. 290, ч.1 ст.358 КК України. 01.11.2008 року Жидачівським РВ УМВС України у Львівській області порушено кримінальну справу за ст. 198 КК України. 01.11.2008 року Центральним відділом Хмельницького ГУ УМВСУ порушено кримінальну справу за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 289 КК України та Залізничним РВ УМВСУ в Львівській області порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 289 КК України. В січня 2013 року він звертався за виготовленням закордонного паспорту, однак йому було відмовлено у виготовленні та видачі такого. Коли він звернувся повторно 08.03.2013 року у відділ МВС Гореничі Київської області за виготовленням нового закордонного паспорту, йому було повторно відмовлено, оскільки він є особою, щодо якої порушено кримінальні справи, які судом не розглянуті. На цей час старий закордонний паспорт вже було анульовано, саме через цю обставину він не міг виконати вимоги МК України. Крім цього, 26 листопада 2015 року він був засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 280 ст. 198, ч.3 ст. 289, ч. 3 ст. 28- ст. 290 та ч. 3 ст. 28-ч.2 ст. 358 КК України, ст. 69, 70, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскаціє. ? частини майна, належного йому на праві приватної власності, звільненого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку та покладення певних обов»язків. 26 листопада 2015 року ухвалою Чортківського районного суду звільненого від призначеної йому основної міри покарання. Після звільнення від відбуття призначеного покарання він звернувся за виготовленням паспорту та отриманням візи і саме зміг перетнути кордон аж 04 квітня 2016 року, а не у визначений законом термін. Крім того, вказаний автомобіль при транспортуванні був поламаний і з приводу поломки його поломки він звертався з заявою у Тернопільську митницю ДФС. З якої причини Тернопільська митниця ДФС не повідомила Львівську митницю ДФС йому невідомо.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ст. 2 ч.1 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб"єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходам впливу у зв»язку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясовувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 90, 95 Митного Кодексу України транзитом визначається митний режим, відповідно до якого товари та / або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного перевезення для автомобільного транспорту - 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб.

Відповідно до вимог п.57 ст. 4 Митного Кодексу України товари є будь-які рухомі речі, в тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач.

Дане визначення дає суду підстави вважати, що транспортний засіб марки «DAIMLERCHYSLER SPRINTER 313», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 є товаром.

Частиною 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Диспозицією частини 3 статті 470 МК України встановлено відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на 10 діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів, чи видача їх без дозволу митного органу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства про адміністративні правопорушення.

Так, частиною 2 статті 531 МК України передбачено, що підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані і інші визначені законом обставини.

Судом встановлено, що згідно довідки ОСОБА_1 за автоматизованими обліками МВС України Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення був особою, стосовно якої 17.10.2008 року СУ УМВС України в Тернопільській області порушено кримінальні справи № 1179201, 1179202 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.28, ст. 290, ч.1 ст.358 КК України. 01.11.2008 року Жидачівським РВ УМВС України у Львівській області порушено кримінальну справу за ст. 198 КК України. 01.11.2008 року Центральним відділом Хмельницького ГУ УМВСУ порушено кримінальну справу за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 289 КК України та Залізничним РВ УМВСУ в Львівській області порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 289 КК України.

З вироку від 26 листопада 2015 року Тернопільського міськрайонного суду вбачається, що ОСОБА_1 був засуджений за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 280 ст. 198, ч.3 ст. 289, ч. 3 ст. 28- ст. 290 та ч. 3 ст. 28-ч.2 ст. 358 КК України, ст. 69, 70, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскаціє. ? частини майна, належного йому на праві приватної власності, на підставі ст. 70 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку та покладення певних обов»язків, передбачених ст. 76 КК України.

З ухвали від 26 листопада 2015 року Чортківського районного суду Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_1 звільнений від призначеної йому основної міри покарання.

Суд вважає, що зазначені в поясненні ОСОБА_1 обставини та встановлені факти, можуть бути віднесені до інших, оскільки вони не залежали від волі особи.

Відповідно до вимог ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобі комерційного призначення через митний кордон України, пред»явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Суд вважає, що на підставі встановлених в ході провадження справи обставин Львівська митниця Міндоході вірно зробила висновок про те, що ОСОБА_1 перевищив строк транзитного перевезення доставки автомобіля марки «DAIMLERCHYSLER SPRINTER 313», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 митною територією України більше як на 10 діб, однак, при цьому, при накладенні стягнення на ОСОБА_1 не було враховано всіх обставин справи, за яких ОСОБА_1 не мав реальної можливості та законних підстав у визначений чинним законодавством термін перетнути кордон з Україною на згаданому автомобілі, оскільки не мав закордонного паспорту та інша особа, крім нього, відповідно до листа ДМС України від 03 вересня 2012 року, не мала права використовувати даний автомобіль, та перевезти його через кордон з Україною, а також даний автомобіль не міг бути також розукомплектованим, відчуженим чи переданим у володіння, користування або розпорядження іншій особі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Суд вважає, що посилання позивача є підставними, та дають підстави суду прирівнювати встановлені в судовому засіданні факти, до непереборної сили, дій що не залежали від волі особи, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Суд вважає, що зазначене вище свідчить про наявність обставин, які виключають можливість притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ст. 11 КАСУ розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 69 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до вимог ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАСУ.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана у справі постанова про порушення ОСОБА_1 митних правил №1247/20909/16 від 15.04.2016 року про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмір 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 гривень підлягає до скасування, а провадження у справі до закриття.

Керуючись ст.ст. 19, 55, 129 Конституції України, ст.ст. 467, 469, 477- 481, 529 Митного Кодексу України, ст.ст. 7, 245, 251, 252, 256, 280 КУпАП, ст.ст. 11, 12, 69, 71, 158, 159, 160, ч. 3 ст. 160, 161, 162, 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до заступника начальника Львівської митниці ДФС Шокало Володимира Івановича, Львівської митниці ДФС м. Львів про визнання дій заступника начальника Львівської митниці ДФС Шокало Володимира Степановича щодо винесення постанови № 1247/20909/16 про порушення митних правил від 15.04.2016 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень неправомірними та скасування постанови № 1247/20909/16 про порушення митних правил від 15.04.2016 року про накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень - задоволити частково.

Визнати дії заступника начальника Львівської митниці ДФС Шокало Володимира Степановича щодо винесення постанови № 1247/20909/16 про порушення митних правил від 15.04.2016 року про накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень на ОСОБА_1 - неправомірними.

Скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС Шокало Володимира Івановича № 1247/20909/16 про порушення митних правил від 15.04.2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень, закривши провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Львівської митниці ДФС м. Львів, вул. Костюшка, 1 на користь ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1 сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір в сумі 551 (п»ятсот п»ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку оскарження - після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається в Львівський апеляційний адміністративний суд через Чортківський районний суд протягом 10 днів з часу її проголошення, а у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу (проголошення вступної та резолютивної частини постанови), протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 608/707/16-а

Постанова набрала законної сили " " ___________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію постанови видано " " ____________________ року.

Секретар: