Справа № 804/14441/15
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2016 року справа № 804/14441/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення доплати за вислугу років та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1) звернувся з адміністративним позовом до Кіровоградського окружного адміністративного суду (далі - відповідач або КОАС) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.03.2015 р. №44-к "Щодо нарахування суддівської винагороди суддям, які не здійснюють повноваження" в частині припинення з 28.03.2015 р. виплати позивачу щомісячної доплати за вислугу років;

- зобов'язати Кіровоградський окружний адміністративний суд перерахувати та виплатити позивачу суддівську винагороду із включенням до її складу щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу, виходячи з тривалості стажу роботи більше 10 років (на посаді судді та посадах державної служби), починаючи з 28.03.2015р;

- зобов'язати Кіровоградський окружний адміністративний суд і надалі виплачувати суддівську винагороду із включенням до її складу щомісячної доплати за вислугу років;

- у випадку прийняття судом постанови про задоволення позовних вимог, звернути її до негайного виконання; зобов'язати відповідача подати звіт про її виконання відразу після отримання її копії, про що окремо зазначити у резолютивній частині постанови; стягнути з відповідача компенсацію втрати частини суддівської винагороди, у зв'язку із порушенням строків її виплати;

- стягнути з Кіровоградського окружного адміністративного суду на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 15802,43грн., яка утворилася внаслідок виплати позивачу у період з 28.03.2015р. по 28.07.2015р. суддівської винагороди без включення до її складу щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу;

- стягнути з Кіровоградського окружного адміністративного суду на користь ОСОБА_1 15802,43грн. на відшкодування моральної шкоди, яка завдана протиправними рішеннями та діями відповідача.

Адміністративний позов обгрунтовано протиправністю застосуваня відповідачем ч. 10 ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з урахуванням 4, 7 ст. 9 КАС України та Рішення КСУ від 09.02.1999 року № 1-рп/99.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а саме суд першої інстанції не врахував правовові позиції позивача, що містились у позові та доповненнях до нього відносно того, що на думку останього положення ч. 10 ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" порушують конституційні гарантії незалежності суддів в частині неможливості скасування чи зниження досягнутого рівня матеріального забезпечення без відповідної компенсації як гарантії недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Крім того, на думку позивача судом першої інстанції при розгляді справи було порушено принцип рівності сторін перед судом, що стало підставою для заявленя відводу судді Турлаковій Н.В. та протиправності відмови в його задоволенні.

Розгляд справи розпочато в режимі відеоконференції, однак, особи, які беруть участь у в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутності останніх та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу № 236-к від 12.12.2011 року, судді Кіровоградського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 з 26 грудня 2011 року встановлено надбавку за вислугу років у розмірі 20% посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас, стаж державної служби якого становить 10 років.

З 01 січня 2012 року набрала чинності ст. 129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції від 07.07.2010 року №2453-VI зі змінами від 23.12.2010 року), відповідно до якої, наказом № 5-к від 03.01.2012 року "Про встановлення розміру надбавок суддям Кіровоградського окружного адміністративного суду", суддям Кіровоградського окружного адміністративного суду встановлено щомісячні доплати за вислугу років.

Згідно п. 2.13 цього наказу № 5-к від 03.01.2012 року судді ОСОБА_1 встановлено щомісячну доплату за вислугу років в розмірі 30 відсотків посадового окладу, стаж роботи на посаді судді та на посадах державної служби якого становить більше 10 років.

Відповідно до розрахунку стажу держаної служби судді Кіровоградського окружного адміністративного суду ОСОБА_1, останній в період: з 26.12.2002р. по 05.12.2003р. працював на посаді начальника Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області; з 06.12.2003р. по 05.05.2008р. перебував на посаді керівника апарату апеляційного суду Кіровоградської області. Загальний стаж роботи на посаді судді та посадах державної служби станом на 27.03.2015р. становить 13 років 3 місяці та 6 днів, у т.ч. на посаді судді 6 років 10 місяців 21 день.

Відповідно до ст. 133 та ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції Закону України № 192-VIII від 12.02.2015р., яка набрала чинності 28.03.2015р.), листа Державної судової адміністрації України № 11-5615 від 26.03.2015р. та до законодавчого врегулювання порядку визначення стажу роботи на посаді судді, для суддів, які призначені на посаду відповідно до законодавства, що діяло до 28.03.2015 року відповідачем видано наказ №41-к від 27.03.2015 року "Про встановлення доплати за вислугу років судді ОСОБА_1" відповідно до якого позивачу встановлено доплату за вислугу років у розмірі 20 відсотків посадового окладу, стаж роботи на посаді судді якого становить більше 5 років.

Наказом Кіровоградського окружного адміністративного суду №44-к від 27.03.2015 року "Щодо нарахування суддівської винагороди суддям, які не здійснюють повноваження" визначено, що суддям Кіровоградського окружного адміністративного суду, які не здійснюють правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці) з 28 березня 2015 року щомісячні доплати до посадового окладу судді не нараховуються, у т.ч. ОСОБА_1

Згідно наказу Кіровоградського окружного адміністративного суду № 55-к від 21.04.2015 року, у зв'язку з прийняттям рішення Радою суддів України щодо визначення стажу роботи судді, наказ голови Кіровоградського окружного адміністративного суду № 41-к від 27.03.2015р. скасовано.

Указом Президента України № 419/2015 від 14.07.2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади судді Кіровоградського окружного адміністративного суду у зв'язку із закінченням строку, на який його призначено.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду, виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції, викладеній на підставі Закону України від 12.02.2015р. № 192-VIII, виплата суддівської винагороди регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2, 5 ст. 133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Проте, ч. 4 ст. 112 та ч. 10 ст. 133 Законом України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції, викладеній на підставі Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015р. № 192-VIII, встановлено, що у разі якщо суддю з будь-яких причин не звільнено з посади, він не може виконувати свої повноваження щодо здійснення правосуддя з наступного дня після закінчення строку, на який його призначено.

Суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Встановлено, що Указом Президента України від 11.04.2008 року, ОСОБА_1 призначений на посаду судді Кіровоградського окружного адміністративного суду та 10.04.2013 року в нього закінчився п'ятирічний строк перебування на посаді судді Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Аналізуючи норми вказаного законодавства України, колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу суддівську винагороду із включенням до її складу щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 112 та ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддям, які не здійснюють правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці) з 28 березня 2015 року щомісячні доплати до посадового окладу судді не нараховуються, в тому числі щомісячні доплати за вислугу років, вказані норми не конституційними не визнавались, відповідно є діючими а отже враховуючи, що суддівська винагорода регулюється Законом України "Про судоустрій і статус суддів", Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, щомісячна доплата за вислугу років є складовою частиною суддівської винагороди, розмір якої визначається відповідно до стажу роботи на посаді судді, з набранням чинності нової редакції Закон України "Про судоустрій і статус суддів" відповідач при здійсненні нарахування та виплати суддівської винагороди позивачу діяв правомірно, в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Таким чином, оскаржуваний наказ від 27.03.2015 р. № 44-к "Щодо нарахування суддівської винагороди суддям, які не здійснюють повноваження" прийнято правомірно, у відповідності до ч.4 ст.112 та ст.133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції Закону України № 192-VIII від 12.02.2015p.) та листа Державної судової адміністрації України № 11-5615 від 26.03.2015 p., а відповідач при його винесенні діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, правомірність своїх дій ним доведена, у зв'язку з чим, позовні вимоги про його скасування правомірно не були задоволені судом першої інстанції, як і позовні вимоги про зобов'язання відповідача і надалі виплачувати суддівську винагороду, стягнення компенсації втрати частини суддівської винагороди, стягнення заборгованості та моральної шкоди, які є фактично похідними від вимог щодо протиправності та скасування наказу.

Разом з тим, судом першої інстанції при вирішенні справи було порушено норми процесуального права, що полягає у наступному.

Так, позов ОСОБА_1 було заявлено до Кіровоградського окружного адміністративного суду. Водночас, з урахуванням заявлених позовних вимог, територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області не було залучено до участі у справі як сторону.

Відповідно до статті 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що Державна судова адміністрація становить систему органів, що складається з Державної судової адміністрації Українита територіальних управлінь Державної судової адміністрації. Згідно з нормами статті 149 зазначеного Закону встановлено, що Державна судова адміністрація України готує матеріали для формування позицій щодо бюджету судів та здійснює заходи щодо їх фінансування відповідно до цього Закону, здійснює матеріальне та соціальне забезпечення суддів, а згідно до положень статті 22 Бюджетного кодексу України є розпорядником коштів, а тому зобов'язане організовувати розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України, яке за результатами аналізу приймає рішення про включення до бюджетного запиту до пропозиції проекту Державного бюджету.

Відповідно до рішеня Ради суддів України від 22.10.2010 року № 12 Державна судова адміністрація України є органом у системі судової влади, здійснює оранізаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади.

Згідно з пунктом 12 Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого рішенням Ради суддів України від 22.10.2010 року № 12, передбачено, що Державна судова адміністрація України є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, самостійний баланс та рахунки в органах Державної казначейської служби України.

Наказом Державної судової адміністрації України № 82 від 05.04.2011 р. «Про затвердження Положення про територіальні управління державної судової адміністрації України» було затверджено територіальні органи Державної судової адміністрації України, які мають статус юридичної особи і є бюджетними розпорядниками нижчого рівня, на які покладено обов'язок орнізаційного забезпечення діяльності місцевих судів, зокрема здійснення видатків державного бюджету на виплату заробітної плати суддям.

Враховуючи викладене, до компетенції Державної судової адміністрації України віднесені функції щодо матеріального забезпечення суддів саме через свої територіальні управління, а тому безпосереднім органом, який здійснював на час спірних правовідносин фінансування заробітної плати позивача та її нарахування було територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області області.

Разом з цим, територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області для участі у справі як відповідач залучено не було, що є порушеням ст. 52 КАС України, а суд апеляційної інстанції з урахуванням приписів Розділу ІV Глави І КАС України відповідними повноваженнями не наділений.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що у відповідності до приписів ст. 27 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться в разі, якщо існують обставини, що викликають сумнів в його неупередженості.

Відповідно до ст. 28 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 27-29 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач 10 листопада 2015 року заявляв відвід головуючому у справі судді Турлаковій Н.В. з підстав її упередженості щодо вирішення справи по суті позовних вимог.

Проте, вказану заяву судом першої інстанції розглянуто не було. Відповідний процесуальний документ, з урахуванням приписів ст. 31 КАС України, в матеріалах адміністративної справи відсутній.

Таким чином, приймаючи рішення, суд першої інстанції не вирішив питання про відвід і не виніс відповідного рішення за результатами розгляду заяви про відвід судді, чим порушив вимоги ст. 31 КАС України.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Ухвалене у даній справі судове рішення названим вимогам процесуального закону не відповідає.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції згідно ст. 202 КАС України з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 161, 195, 198, 202, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення доплати за вислугу років та моральної шкоди - скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай