Справа № 750/5794/16-а
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/5794/16-а
Провадження № 2-а/750/474/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем Разумейко К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Луцика О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення з 01.01.2016 року розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю до фіксованого розміру у 284,7 грн. і невиконання у повному обсязі постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.04.2009 року у справі № 2-а-1568/09. Зобов'язати відповідача поновити позивачу з 01.01.2016 року нарахування і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі, встановленому постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.04.2009 року у справі № 2-а-1568/09 - 50% мінімальної пенсії за віком. Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість, яка виникла після проведення перерахунку розміру додаткової пенсії з 01.01.2016 року у розмірі 1569 грн. 80 коп.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача на його користь 10000 грн. на відшкодування заподіяної йому внаслідок неправомірних дій відповідача моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що додаткова пенсія позивачу виплачується у встановленому чинним законодавством розмірі відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Представник відповідача також звернув увагу суду на ту обставину, що виплата додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету, в межах визначених асигнувань, у зв'язку з чим відповідач позбавлений права самостійно визначати її розмір.

Встановлено, що постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.04.2009 року, яка набрала законної сили 21.07.2011 року, визнано за позивачем право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інваліду ІІІ, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_1, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, починаючи з травня 2008 року.

Ухвалою цього ж суду від 20.09.2011 року роз'яснено, що виплата позивачеві додаткової пенсії у визначеному в постанові суду від 24.04.2009 року розмірі повинна здійснюватися з 22 травня 2008 року; при обчисленні додаткової пенсії необхідно застосовувати положення частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Іншою постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.05.2014 року у справі №750/3241/14 заяву ОСОБА_1 про здійснення судового контролю за виконанням постанови суду від 24.04.2009 року у справі №2-а-1568/09 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі меншому ніж встановлено постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.04.2009 року - 50% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.01.2012 року. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплачувати ОСОБА_1 з 01.01.2012 року щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі, встановленому постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.04.2009 року - 50% мінімальної пенсії за віком, розрахованому із застосовуванням положень частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 року постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.05.2014 року залишена без змін.

Проте, відповідач у 2016 році нараховує і виплачує позивачу додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю не в розмірі, встановленому постановою суду, а в розмірі, який встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У відповіді на звернення позивача від 03.08.2016 року (а.с. 47) відповідач зазначає, що такі дії повністю узгоджується з приписами Бюджетного кодексу України та законів України про Державний бюджет на 2012 - 2016 роки, а тому є цілком законними.

Як встановлено постановою суду від 24.04.2009 року, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІІ групи, і відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон № 796) має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції що діяла на час призначення позивачу додаткової пенсії) позивач, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що є інвалідом 3 групи має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Право позивача на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в зазначеному розмірі було встановлено в ході судового розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Чернігівській області.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.04.2009 року, яка набрала законної сили 21.07.2011 року, визнано за позивачем право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інваліду ІІІ, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_1, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, починаючи з травня 2008 року.

Ухвалою цього ж суду від 20.09.2011 року роз'яснено, що виплата позивачеві додаткової пенсії у визначеному в постанові суду від 24.04.2009 року розмірі повинна здійснюватися з 22 травня 2008 року; при обчисленні додаткової пенсії необхідно застосовувати положення частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», норми і положення ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були викладені в нові редакції.

Згідно з ст.50 Закону (в редакції від 28.12.2014 р.) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Суд не погоджується з доводами відповідача щодо виплати позивачу у 2016 році додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 284 грн. 70 коп., встановленому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210, оскільки таким розміром пенсії значно звужено обсяг прав позивача і зменшення пенсії відбулося після виникнення у нього права на відповідний розмір пенсії, а тому зміни до законодавства можуть застосовуватись лише до осіб, які набули право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» після набрання законної сили зазначеними нормами.

Так, відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» не містить будь-яких обмежень щодо застосування положень ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції закону, яка діяла до 01.01.2015 року, суд приходить до висновку, що позивач з 01.01.2016 року має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі, встановленому положеннями ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції яка діяла станом на момент виникнення у нього права на отримання пенсії у розмірі, встановленому постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.04.2009 року у справі № 2-а-1568/09 - 50% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1569 грн. 80 коп. після проведення в майбутньому перерахунку пенсії суд вважає за необхідне задовольнити шляхом зобов'язанння відповідача виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку, оскільки питання перерахунку пенсії належить до компетенції відповідача, на даний час перерахунок пенсії не проведений, а тому суд не має можливості перевірити правильність здійсненого позивачем розрахунку заборгованості, враховуючи ще й ту обставину, що справа судом розглянута у вересні поточного року, а позивачем надано розрахунок заборгованості лише по червень 2016 року.

Не вбачає суд підстав для задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Надана позивачем виписка з історії хвороби стаціонарного хворого та додані до неї медичні документи не доводять наявності причинно - наслідкового зв'язку між хворобою позивача та діями відповідача.

Крім того, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», згідно якого позивачу призначена і виплачується пенсія, не передбачено відшкодування моральної шкоди.

Керуючись статтями 2, 3, 94, 158 - 163, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі меншому ніж встановлено постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.04.2009 року у справі № 2-а-1568/09, починаючи з 01.01.2016 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області поновити ОСОБА_1 з 01.01.2016 року нарахування та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі, встановленому постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.04.2009 року у справі № 2-а-1568/09 - 50% мінімальної пенсії за віком, розрахованому із застосуванням положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: