Справа № 826/7806/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

08 вересня 2016 року місто Київ№826/7806/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., здійснюючи у порядку письмового провадження розгляд адміністративної справи

за позовомОСОБА_1
до Генеральної прокуратури України
прозобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Генеральної прокуратури України про зобов'язання Генеральної прокуратури України повторно розглянути звернення ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 10.02.2016 та від 05.04.2016.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Генеральною прокуратурою України безпідставно не розглянуто по суті звернення від 10.02.2016 та від 05.04.2016 з подальшим перенаправленням останніх для розгляду до відповідних обласних прокуратур, оскільки вирішення питань, викладених у даних зверненнях, зокрема подання на розгляд Вищої кваліфікаційної комісії суддів України клопотання про відсторонення від посади судді, належить до повноважень саме Генеральної прокуратури України.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про те, що доводи звернень стосуються розслідування кримінального провадження, судового провадження у кримінальному провадженні, а також вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, тобто дій унормованих Кримінальним процесуальним кодексом України, а позовні вимоги стосуються діяльності відповідача, що регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Розгляд справи №826/7806/16 здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Приписами пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У свою чергу, згідно з частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною третьою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначений перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів. Зокрема, пунктом 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.05.2001 №6-рп/2001 передбачено, що кримінальне судочинство визначається як врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Водночас, відповідні органи під час розслідування кримінальних справ виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції.

Крім того, відповідно до частини першої статті 306 Кримінального процесуального кодексу України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 цього Кодексу.

Зазначене обумовлює висновок, що компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень стосовно порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.

Як було зазначено вище, підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з розглядуваними позовними вимогами став, за твердженням останнього, неналежний розгляд Генеральною прокуратурою України звернень від 10.02.2016 та від 05.04.2016, в яких представник позивача просив взяти на особистий контроль розслідування кримінальних справи (згідно з переліком); подати на розгляд Вищої кваліфікаційної комісії суддів України клопотання про відсторонення від посади судді Уманського міського суду Черкаської області ОСОБА_4. та ОСОБА_5; вжити усіх можливих та достатніх заходів для відновлення порушених прав ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та притягнення винних осіб до встановленої законом відповідальності. Крім того, у зверненні від 05.04.2016 представник позивача додатково просив встановити причини та умови, що сприяли неналежному розгляду звернення ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 10.02.2016 та безпідставну передачу цього звернення до інших органів та притягнути до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, які допустили порушення вимог Закону України «Про звернення громадян».

Зі змісту вказаних звернень вбачається, що останні містять у собі вимогу стосовно виконання Генеральною прокуратурою України дій, спрямованих на порушення, розслідування, розгляд і вирішення кримінальних справ, що підтверджується таким.

Згідно з частиною четвертою статті 49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя може бути відсторонений від посади у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора України виключно в порядку, встановленому цим Законом. Таке відсторонення здійснюється Вищою кваліфікаційною комісією суддів України на строк не більше двох місяців.

Аналогічне за змістом положення викладене у частині третій статті 154 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з якою, питання про відсторонення від посади осіб, що призначаються Президентом України, вирішується Президентом України на підставі клопотання прокурора в порядку, встановленому законодавством. Відсторонення судді від посади здійснюється Вищою кваліфікаційною комісією суддів України на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора України в порядку, встановленому законодавством. Відсторонення від посади Директора Національного антикорупційного бюро України здійснюється слідчим суддею на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора України в порядку, встановленому законом.

Відтак, дії Генерального прокурора України щодо подання клопотання до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про відсторонення від посади судді є діями органу, які вчиняються останнім під час порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ.

На додаток до вказаного, слід зазначити, що приписами статті 12 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Також, пунктом 2.2 Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 27.12.2014 №9гн, визначено, що дія цієї Інструкції не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно із приписами частини першої статті 24 Кримінального процесуального кодексу України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що звернення позивача від 10.02.2016 та від 05.04.2016, з приводу неналежного розгляду яких останній і звернувся до суду, є зверненнями, які стосуються порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, які не підлягають розгляду у межах приписів Закону України «Про звернення громадян», а тому скарга щодо неналежного розгляду таких звернень підлягає розгляду за правилами, встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України, що належить до компетенції місцевого суду кримінальної юрисдикції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На виконання приписів частини другої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд роз'яснює позивачу, що вирішення спірних відносин відноситься до юрисдикції місцевого загального суду кримінальної юрисдикції, з урахуванням правил територіальної підсудності.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 3, 157, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі №826/7806/16.

2. Роз'яснити позивачеві, що вирішення спірних правовідносин відноситься до юрисдикції місцевого загального суду кримінальної юрисдикції.

3. Ухвалу про закриття провадження в адміністративній справі видати сторонам.

Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.