Справа № 803/1235/16
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року Справа № 803/1235/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

за участю представника позивача Мозольської О.М.,

представника відповідача Соколова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ініціал» до Управління Держпраці у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ініціал» (далі - ТзОВ «Ініціал») звернулося з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 11.07.2016 року № 75.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 08 по 09 червня 2016 року проведено позапланову перевірку ТзОВ «Ініціал» з питань додержання законодавства про працю та загальнообов'язкового державного соціального страхування, за результатами якої складено акт від 09.06.2016 року № 04-0090/146. Перевіркою встановлено, що позивачем порушено вимоги статті 116, 117 КЗпП України, а саме: в день звільнення працівника не проведено повний розрахунок та не проведено нарахування і виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. 11.07.2016 року відповідачем винесено постанову № 75, якою на підставі абзацу 4 частини другої статті 265 КЗпП України накладено на позивача штраф у розмірі 14 500 грн.

Позивач з вищевказаною постановою не погоджується та просить суд визнати її протиправною та скасувати, оскільки вважає, що вона винесена на підставі нелегітимної перевірки. Для проведення такої перевірки відповідач повинен був відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 року №408 звернутися до Кабінету Міністрів України та отримати відповідний дозвіл на її проведення. Відповідач не покликається на наявність у нього такого дозволу, тому встановлені під час нелегітимної перевірки обставини не можуть братися до уваги та бути підставою для винесення постанови про накладення штрафу. Крім того, оскільки на рахунку підприємства не було коштів, щоб провести повний розрахунок при звільненні ОСОБА_3, тому належну їй заробітну плату було виплачено з особистих коштів власника. Після появи на рахунку підприємства коштів виготовлення платіжної відомості по виплаті заробітної плати ОСОБА_3 відмовилася ставити свій підпис про отримання коштів. З наявних на рахунку підприємства коштів 29.04.2014 року було перераховано ОСОБА_3 на картку суму в розмірі 58,93 грн. як донарахування за відпустку по тимчасовій непрацездатності, а тому факт невиплати заробітної плати в момент звільнення відсутній.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні та в поданих письмових запереченнях позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що підставою для проведення позапланової перевірки ТзОВ «Ініціал» стало звернення громадянина та колишнього працівника позивача - ОСОБА_3 про порушення підприємством вимог трудового законодавства. Згода на проведення відповідачем позапланової перевірки ТзОВ «Ініціал» була надана Держпраці України листом від 16.05.2016 року №5405/4/4.2-ДП-16., тому проведення перевірки повністю відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, виявлені в ході перевірки порушення ТзОВ «Ініціал» щодо оплати праці ОСОБА_3 підтверджуються постановою Луцького міськрайонного суду від 18.07.2016 року у справі №161/8559/16-п, відповідно до якої директора ТзОВ «Ініціал» ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 41 КЗпП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу Управління Держпраці у Волинській області від 07.06.2016 року №70-р «Про проведення позапланової перевірки» та відповідно до направлення на проведення перевірки від 07.06.2016 року №303 головним державним інспектором з 08 по 09 червня 2016 року проведено позапланову перевірку ТзОВ «Ініціал» з питань додержання законодавства про працю та загальнообов'язкового державного соціального страхування, за результатами якої складено акт від 09.06.2016 року №04-0090/146.

Перевіркою встановлено, що позивачем порушено вимоги статті 116, 117 КЗпП України.

Порушення позивачем вимог статті 116 КЗпП України полягало в тому, що на підставі наказу від 31.03.2014 року №05-ос ОСОБА_3 звільнена з посади завідувача виробництвом широкоформатного друку з 31.03.2014 року. В день звільнення з нею не проведено повний розрахунок, а саме: не виплачено заробітну плату за лютий 2014 року в сумі 736,16 грн. та за березень 2014 року в сумі 1 184,16 грн. (в тому числі компенсацію за дні невикористаної відпустки та допомоги по тимчасовій непрацездатності). На день звільнення загальна сума невиплаченої заробітної плати становить 1 920,79 грн. 22.04.2016 року позивачу на домашню адресу, вказану в особовій картці працівника, було надіслано поштовий переказ в сумі 1 861,86 грн., невиплаченим залишились кошти в розмірі 58,93 грн.

Порушення позивачем вимог частини першої статті 117 КЗпП України полягало в тому, що ТзОВ «Ініціал» не проведено нарахування і виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 31.03.2014 року по 22.04.2016 року, що підтверджується розрахунково-платіжною відомістю за квітень 2016 року.

За результатами перевірки 09.06.2016 року відповідачем винесено припис №04-0090/146-121, яким ТзОВ «Ініціал» зобов'язано у строк до 09.07.2016 року забезпечити виконання статті 116 КЗпП України щодо проведення повного розрахунку з найманими працівниками в день звільнення та статті 117 КЗпП України щодо нарахування і виплати середнього заробітку ОСОБА_3

Крім того, 09.06.2016 року Управлінням Держпраці у Волинській області складено протокол про адміністративне правопорушення №04-0090/67, в якому встановлено, що директор ТзОВ «Ініціал» ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення вимог трудового законодавства, за яке передбачена відповідальність за частиною першою статті 41 КУпП України, а саме: статтей 116 та 117 КзпП України.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.07.2016 року у справі №161/8559/16-п директора ТзОВ «Ініціал» визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 41 КЗпП України на накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, що не заперечувалось представником позивача.

11.07.2016 року на підставі акта перевірки від 09.06.2016 року № 04-0090/146 Управлінням Держпраці у Волинській області винесено постанову № 75, якою на підставі абзацу 4 частини другої статті 265 КЗпП України накладено на позивача штраф у розмірі 14 500 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 259 КЗпП України нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю здійснюють спеціально уповноважені на те органи та інспекції, які не залежать у своїй діяльності від власника або уповноваженого ним органу.

Згідно із пунктами 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою КМ України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №100 утворено територіальні органи Держпраці, зокрема Управління Держпраці у Волинській області.

Наказом Держпраці від 04.02.2016 року №8 затверджено Положення про Управління Держпраці у Волинській області, згідно із пунктом 1 якого Управління Держпраці у Волинській області (далі - Управління) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Підпунктом 5 пункту 4 Положення про Управління передбачено, що Управління здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю.

Відповідно до підпункту 5 пункту 6 Положення про Управління, Управління має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління.

Тобто, відповідач є повноважним органом, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Волинської області.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» однією з підстав для проведення позапланових заходів є обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Як вбачається з наказу Управління Держпраці у Волинській області від 07.06.2016 року №70-р «Про проведення позапланової перевірки» підставою для проведення позапланової перевірки ТзОВ «Ініціал» стало звернення ОСОБА_3 про порушення підприємством вимог трудового законодавства.

Держпраці України листом від 16.05.2016 року № 5405/4/4.2-ДП-16 повідомило відповідача про те, що надає згоду на проведення позапланової перевірки ТзОВ «Ініціал».

З огляду на наведене, суд відхиляє твердження позивача про те, що перевірка була нелегітимною, оскільки відповідачем додержано вимоги чинного законодавства щодо здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб'єктами господарювання законодавства про працю.

Щодо виявлених під час перевірки порушень позивачем вимог законодавства про працю суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно із статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до абзацу 4 частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Процедура накладення таких штрафів врегульована постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення».

Відповідно до пункту 2, 6, 7 зазначеної постанови штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується, що ТзОВ «Ініціал» не проведено нарахування і виплату ОСОБА_3 середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 31.03.2014 року по 22.04.2016 року, чим порушено вимоги статті 117 КЗпП України, тому суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно відповідно до абзацу 4 частини другої статті 265 КЗпП України накладено на позивача штраф в розмірі 14 500 грн. (1 450 грн. х 10).

Відповідно до частин першої, другої статті 71 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, відповідач в ході судового розгляду довів правомірність прийнятої постанови про накладення штрафу від 11.07.2016 року №75, відтак в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 2, 69-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Кодексу законів про працю України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 13 вересня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В.Дмитрук