Справа № П/811/2072/15
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" вересня 2016 р. м. Київ К/800/2261/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Сіроша М.В.

Юрченко В.П.,

при секретарі судового засідання: Ігнатенко О.В.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Гідросила"

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015р.

по справі № П/811/2072/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Гідросила"

до Головного управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області, Управління Державної казначейської служби у м. Кіровограді Кіровоградської області, Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про стягнення бюджетної заборгованості та пені, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Гідросила" звернулось до суду із позовом до Головного управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області, Управління Державної казначейської служби у м. Кіровограді Кіровоградської області, Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області, у якому, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, просило стягнути з Державного бюджету України суму невідшкодованого податку на додану вартість за лютий 2015 року у розмірі 1208884 грн.; стягнути з Державного бюджету України пеню, нараховану на суму невідшкодованого податку на додану вартість у розмірі 118 040,07 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 р. адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача суму невідшкодованого податку на додану вартість за лютий 2015 року у розмірі 1208884,00 грн. та пеню, нараховану на суму невідшкодованого податку на додану вартість, у розмірі 118040,00 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015р. скасовано постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.07.2015р. та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову з мотивів безпідставності заявлених вимог.

Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015р., як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги, а саме стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню, нараховану на суму невідшкодованого податку на додану вартість, у розмірі 118040,00 грн.

Перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20.03.2015 позивачем подано Кіровоградській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року, в якій заявлено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника податку за звітний (податковий) період (рядок 23.2) у розмірі 2289649,00 грн.; за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року (рядок 30) у розмірі 1208884,00 грн.

Разом із податковою декларацією позивачем подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету за звітний (податковий) період (рядок 23.2) у сумі 2289649,00 грн. за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року (рядок 30) у розмірі 1208884,00 грн.

10.04.2015 податковим органом на підставі узагальнених матеріалів щодо автоматичного відшкодування сум податку на додану вартість ДФС України, оформлених листом №11992/7/99-99-15-01-51-17 від 06.04.2015, сформовано висновок про суми відшкодування податку на додану вартість №1752-10 по підприємству за лютий 2015 року на суму 2289649,00 грн.

14.04.2015 висновок про суми відшкодування податку на додану вартість та реєстр висновків по сумам відшкодування ПДВ були направлені на виконання Управлінню Державної казначейської служби у м. Кіровограді.

23.04.2015 згідно платіжному дорученню №1138 УДК у м. Кіровограді здійснено відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок позивача по висновку на відшкодування ПДВ №1752-20 від 10.04.2015 у сумі 2289 649,00 грн.

На момент звернення позивача до суду з позовом сума податку на додану вартість, заявлена позивачем до відшкодування в розмірі 1208884,00 грн., не відшкодована, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, сторонами не спростовується.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про те, що позивач виконав усі передбачені законом умови відносно автоматичного отримання бюджетного відшкодування і має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, проте, в передбачений законом строк, відповідачем не відшкодовано заявлену позивачем суму бюджетного відшкодування. Крім того судом встановлено, що оскільки сума бюджетного відшкодування неправомірно не відшкодована позивачу, позивач має право на стягнення пені у зв'язку з наявністю бюджетної заборгованості у сумі 118040,07 грн.

У той же час, скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд зазначив, що з огляду на вимоги чинного законодавства та позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 16.09.2015, законодавчо встановлений порядок не передбачає бюджетне відшкодування податку на додану вартість у спосіб судового стягнення.

Відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості, зокрема, у випадку, коли податковий орган в установлений строк не виконав свого зобов'язання і не надав органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню (автоматичному відшкодуванню) з бюджету.

За таких обставин, за висновком апеляційного суду, рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість є помилковим з огляду на те, що така вимога позивача не є правильним способом захисту прав платника податку на додану вартість. В цьому випадку правильним способом захисту позивача є вимога про зобов'язання відповідача до виконання покладених на нього Законом і підзаконними актами обов'язків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

Разом з тим, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на те, що вказані висновки судів не можна вважати такими, що зроблені на підставі повно та всебічно досліджених встановлених фактичних обставин справи з огляду на недотримання судом апеляційної інстанції вимог статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема частини 3 пункту 1 вказаної статті Кодексу щодо вимог до змісту мотивувальної частини постанови.

Так, приймаючи рішення у даній справі, апеляційним судом не враховано, що згідно частини 3 пункту 1 статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, зокрема, містить мотивувальну частину із зазначенням встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при прийнятті постанови, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України, серед іншого визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять; кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

В порушення вказаних норм чинного процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції в процесі розгляду даної справи, встановлюючи фактичні обставини справи та приймаючи рішення по суті спору обмежився висновками щодо правомірності заявлених вимог про стягнення з Державного бюджету України суму невідшкодованого податку на додану вартість.

У той же час належного та об'єктивного правового аналізу, з посиланням на відповідні норми чинного податкового законодавства, що безпосередньо регулюють спірні правовідносини, зокрема щодо правомірності стягнення з Державного бюджету України пені, нарахованої на суму невідшкодованого податку на додану вартість у відповідному розмірі апеляційним судом не зроблено, при цьому законність висновків суду першої інстанції у цій частині апеляційним судом не перевірялась та відповідні докази не досліджувались.

Отже, суд апеляційної інстанції не здійснив перевірку правильності висновків суду першої інстанції по суті спору щодо всіх заявлених вимог та не навів мотивів, з яких він виходив при постановленні рішення про відмову у задоволенні позову у відповідній частині.

Вищевказані обставини виключають можливість перевірити Вищим адміністративним судом України правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та правової оцінки обставин справи.

Відповідно до п. 2 ст. 227 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За наведених обставин, судове рішення апеляційної інстанції у справі підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до цього ж суду на підставі п. 4 ст. 227 КАС України. Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Гідросила" задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 р. по справі № П/811/2072/15 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ч. 6 ст. 254 КАС України та оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис)Голубєва Г.К.
Судді (підпис)Сірош М.В.
(підпис)Юрченко В.П.

Ухвала складена у повному обсязі 08.09.2016р.