Справа № 461/3599/16-а
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/3599/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2016

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Думич Р.М.

з участю:

представника позивача Клапчука Р.Я.

відповідача ОСОБА_2

перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області до ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця, -

в с т а н о в и в :

Позивач Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 про видворення за межі території України .

В обґрунтування адміністративного позову покликається на те, що 01.03.2016 року працівниками Сихівського районного відділу у м.Львові ГУ ДМС України у Львівській області виявлено, що громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, порушив правила перебування іноземців на території України. Після проведення перевірки паспорту вказаного громадянина №Р4565864, виданого 03.08.2011, дійсного до 01.08.2021 року встановлено, що ОСОБА_2 на територію України останній раз прибув авіасполученням через ПП "Львів" 27.11.2015 і з цього часу межі України не покидав. За період свого перебування на території України перевищив дозволений строк перебування на території України більше 90 днів напротязі 180 днів. За це відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЛВ №055858 за ознаками ч.1 ст.203 КУпАП та винесено постанову ПР МЛВ №055857 про накладення штрафу. Відповідач штраф сплатив, постанова про накладення адміністративного стягнення у не оскаржувалась. ГУ ДМС України у Львівській області, прийняло рішення про примусове повернення відповідача за межі України. ОСОБА_2 зобов'язано покинути територію держави Україна у строк до 06.03.2016 року. На даний час відповідач не виконав рішення про примусове повернення з України. Просили прийняти рішення про видворення громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 за межі території України.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, надав аналогічні пояснення, викладені у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що у зв'язку із фінансовими проблемами у нього не було можливості виїхати за межі території України. Не заперечує про задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 затриманий працівниками Сихівського районного відділу у м.Львові ГУ ДМС України у Львівській області 01.03.2016 року. Встановлено, що на територію України відповідач останній раз прибув авіасполученням через ПП "Львів"27.11.2015 і з цього часу межі України не покидав. За час свого перебування на території України перевищив дозволений строк перебування на території України більше 90 днів напротязі 180 днів. 01.03.2016 року провідним спеціалістом Сихівського РВ у м.Львові ГУ ДМС України у Львівській області прийнято рішення про примусове повернення в ОСОБА_2 за межі України. Відповідача зобов'язано покинути територію держави Україна у строк до 06.03.2016 року. На даний час громадянин Азербайджану ОСОБА_2 не виконав рішення про примусове повернення з України та продовжує нелегально перебувати на території України. Джерел доходу, приймаючої сторони, родичів, законних підстав перебування на території України у вказаного громадянина немає. ОСОБА_2 не звертався до міграційної служби із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією рішення про примусове повернення за межі України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2, копією протоколу про адміністративне правопорушення №ПР МЛВ 055858 від 01.03.2016 року, копією протоколу про накладення адміністративного стягнення №ПН МЛВ 055857 від 01.03.2016 року, копією протоколу про адміністративне правопорушення №ПР МЛВ 054686 від 16.05.2016 року, доповідною запискою спеціалістів відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення, поясненнями учасників судового засідання.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Статтею 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно з ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено випадки коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України.

Зокрема, передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Питання примусового повернення іноземців та осіб без громадянства визначені у ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Так, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Тобто, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Як видно з матеріалів справи, вимоги наведеного закону в даному випадку дотримані. Рішення про примусове повернення відповідача прийнято. Також наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може ухилятися від виконання рішення про примусове повернення з території України. Зокрема, це відсутність коштів на придбання проїзного документа, що унеможливило самостійно залишити територію України. Підстави, які б стали перешкодою для видворення відповідача за межі території України відсутні.

До того ж, встановлено, що відповідач у передбачені Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» строки, не звертався до відповідного органу із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Крім цього, немає жодного доказу, який би свідчив, що відповідач залишив країну свого національного походження у зв'язку з побоюванням стати жертвою переслідувань зі сторони екстриміських збройних формувань та не може користуватися захистом цієї країни і не може повернутися внаслідок зазначених побоювань.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для затримання відповідача та примусове видворення з території України, оскільки у відповідача відсутня можливість самостійного повернення на Батьківщину. Відсутні кошти для легального повернення на територію Азербайджанської Республіки. Також для легального перетину державного кордону України у нього відсутні родинні зв'язки на території України. Відкритий намір потрапити в країни Західної Європи незаконним шляхом, свідчать про те, що останній ухилятиметься від самостійного та добровільного залишення території України.

Виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до висновку щодо правомірності дій позивача. Позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

керуючись ст.ст. 158-163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області до ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допустити негайне виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення. В разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Радченко В.Є.