Справа № 265/5018/16-а
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/5018/16-а
Провадження №2-а/265/179/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Азаровій А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Маріупольської обєднаної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи своїх вимоги тим, що 15 серпня 2016 року заступником начальника Орджонікідзевського відділення Маріупольська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення щодо ФОП ОСОБА_1 за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску з посиланням на ч. 5 ст. 165-1 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2550 грн. Обґрунтовувалось таке рішення протоколом від 10 серпня 2016 р. щодо несвоєчасної сплати єдиного соціального внеску за період з 20.01.2016р. по 30.06.2016 р. по строку 19.01.2016 р. Вважаючи постанову від 15 серпня 2016 року незаконною, позивач зазначав про таке. Копію оскаржуваної постанови він отримав лише 23 серпня 2016 року. Відповідно до повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності від 6 листопада 2015 року була припинена підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_1 з такої дати. Копія повідомлення була надана у листопаді 2015 року до Орджонікідзевського відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, а також у листопаді 2015 року було сплачено єдиний соціальний внесок та 13 листопада 2015 року подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого внеску. Тому жодних невиконаних зобов'язань із сплати ЄСВ у позивача немає, бо у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи. Відповідачем позивача було повідомлено, що відбудеться 15 серпня 2016 року розгляд протоколу від 10 серпня 2016 року, однак позивача ніхто не вислухав, хоча він інспектора повідомляв, що не згоден з протоколом, тому подав скаргу до вищестоячої інстанції. Таким чином постанова про накладення адміністративного стягнення на ФОП ОСОБА_1 ухвалена неправомірно, бо станом на 15 серпня 2016 року позивач не мав статусу фізичної особи-підприємця. На підставі переліченого просив суд визнати незаконною та скасувати постанову від 15 серпня 2016 року про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП у вигляді 2550 грн. штрафу.

У судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за його відсутністю у присутності його представника, ОСОБА_2

Представник позивача, яка діє на підставі договору, ОСОБА_2, до суду також не зявилась, надавши суду заяву із проханням розглянути справу у її відсутність, наполягаючи при цьому на задоволенні позову ОСОБА_1

Представники відповідача, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, натомість у судове засідання не зявились за невідомих суду причин.

На підставі положень ст. 128 КАС України неприбуття без поважних причин в судове засідання відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, не є перешкодою для проведення розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

За ч. 3 ст. 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, крім іншого, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно із ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На підставі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі працюючими в автоматичному режимі, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати усі обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п. 1. ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідальність, визначена ст. 165-1 ч. 5 КУпАП, передбачена, крім іншого, за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення.

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 10 серпня 2016 року Орджонікідзевським відділенням Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області було при перевірці ФОП ОСОБА_1 виявлено несвоєчасну сплату ним єдиного соціального внеску за період з 20 січня 2016 року по 30 червня 2016 року, бо по строку 19 січня 2016 року, а сплачено 30 червня 2016 року, що було встановлено актом перевірки від 9 серпня 2016 року, чим було порушено п. 8 ст. 9 Розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування». Також у протоколі зазначено, що ФОП ОСОБА_1 раніше притягався до відповідальності за постановою від 17 листопада 2015 року (а. с. 5).

Згідно із постановою від 15 серпня 2016 року, винесеної начальником Орджонікідзевського відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, вказано, що на підставі протоколу від 10 серпня 2016 року встановлено, що ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно сплатив єдиний соціальний внесок за період з 20 січня 2016 року по 30 червня 2016 року, бо по строку 19 січня 2016 року, а сплачено фактично 30 червня 2016 року, що було встановлено актом перевірки від 9 серпня 2016 року, чим було ним порушено п. 8 ст. 9 Розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», що свідчить про порушення ст. 165-1 ч. 5 КУпАП, на підставі чого позивача було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 2550 грн. Вказана постанова була отримана ОСОБА_1 23 серпня 2016 року (а. с. 6).

Натомість за повідомленням державного реєстратора від 6 листопада 2015 року вбачається, що було на адресу позивача надіслано повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 з 6 листопада 2015 року (а. с. 7).

Проведення позивачем як ФОП сплати за листопад 2015 року ЕСВ на користь ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області підтверджується копіями чеків від 14 листопада 2015 року, від 5 листопада 2015 року та від 26 листопада 2015 року (а. с. 9, 10).

Крім цього позивачем було 15 серпня 2016 року оскаржено в ГУ ДФС в Донецькій області рішення від 5 серпня 2016 року Орджонікідзевського відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про накладення на позивача штрафу за несплату єдиного внеску за період з 20 січня 2016 року по 30 червня 2016 року (а. с. 8).

З рішення ГУ ДФС в Донецькій області вбачається, що за наслідком розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 5 серпня 2016 року про застосування штрафних санкцій за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску вказане рішення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області про застосування штрафних санкцій до позивача за несплату або несвоєчасну сплату ФОП ОСОБА_1 єдиного внеску було скасовано (а. с. 18-20).

Суд зазначає, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

За ч. 4 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов'язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.

Однак на підставі п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

На підставі вивчених доказів та наведених правових норм суд встановив, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення представником відповідача, як особою уповноваженою державою на розгляд відповідної категорії справ, не було обґрунтовано винесення постанови від 15 серпня 2016 року про притягнення до відповідальності позивача за ст. 165-1 ч. 5 КУпАП.

Так представниками відповідача не було надано суду доказів на підтвердження обґрунтованості складеного відносно ОСОБА_1 10 серпня 2016 року протоколу про виявлене правопорушення, як то акт камеральної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 9 серпня 2016 року.

Враховуючи наведене в судовому засіданні не було досліджено жодних доказів на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 165-1 ч. 5 КУпАП, що свідчить про відсутність доведеності порушення позивачем п. 8 ст. 9. Розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Також не було представниками відповідача наведено повторність вчинення несвоєчасної сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_1 у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, а також не доведено у суді притягнення протягом року позивача до відповідальності за порушення ст. 165-1 КУпАП, про що мається лише посилання на постанову від 17 листопада 2015 року у протоколі від 10 серпня 2016 року про виявлення податковим органом порушення.

Крім цього суд зауважує, що за змістом п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» при реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП останнім звітним періодом такої особи є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи, а враховуючи, що у судовому засіданні позивачем було надано чеки на підтвердження проведення ним сплати єдиного соціального внеску на адресу ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області після припинення ним своєї підприємницької діяльності, то доводи позивача щодо відсутності у нього боргових зобовязань перед податковим органом були підтверджені.

З огляду на перелічене суд вважає, що представниками відповідача не було доведено правомірність прийняття 15 серпня 2016 року постанови про притягнення позивача до відповідальності за ст. 165-1 ч. 5 КУпАП.

Таким чином суд вважає, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом скасування, як незаконної, постанови від 15 серпня 2016 року Орджонікідзевського відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про притягнення ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 165-1 ч. 5 КУпАП, за порушення п. 8 ст. 9. Розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», через недоведеність такого порушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Внаслідок того, що за інформацією Орджонікідзевського відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області порушення ФОП ОСОБА_1 було скоєно 30 червня 2016 року, то відповідно до вимог ст. ст. 38, 247, 284, 293 КУпАП, через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, провадження по справі щодо позивача за ст. 165-1 ч. 5 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167, 171-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської обєднаної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову від 15 серпня 2016 року, винесену начальником Орджонікідзевського відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ФОП ОСОБА_1 за порушення п. 8 ст. 9 Розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» до відповідальності, передбаченої ст. 165-1 ч. 5 КУпАП, до штрафу в розмірі 2550 грн. скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 165-1 ч. 5 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами що не були присутні при проголошенні протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя