Справа № 805/1559/16-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2016 р. Справа № 805/1559/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши у порядку письмового провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області; Дзержинського міського відділу головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення грошових виплат за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області; Дзержинського міського відділу головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення грошових виплат за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначив, що з 01.01.2010 року він проходив службу в органах внутрішніх справ. На підставі наказів Міністерства внутрішніх справ України від 29.08.2014 року № 963 та № 1720 о/с звільнений з органів внутрішніх справ із посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Дзержинського МВ ГУ МВС України в Донецькій області за п. 66 ( за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Наказом Голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_2 № 27 о/с лк від 12.05.2016 року «По особовому складу» старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 поновлено на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Дзержинського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області з 30 серпня 2014 року.

Відповідно до пункту 2 вищевказаного наказу, ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних Сил України з 06.11.2015 року за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Позивач вважає, що пункт 2 наказу Голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_2 № 27 о/с лк від 12.05.2016 року «По особовому складу» не ґрунтується на вимогах діючого законодавства, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Просив визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Голови ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області ОСОБА_2 12 травня 2016 року № 27 о/с лк «По особовому складу» в частині звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого сектору карного розшуку Дзержинського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області таким, якого було звільнено за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 06 листопада 2015 року. Поновити старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Дзержинського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області з 13 травня 2016 року. Зобовязати Дзержинський міський відділ Головного управління МВС України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13 травня 2016 року по дату прийняття судом рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Позивач через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, на підставі ст. 128 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд встановив.

01.01.2010 року на підставі наказу № 10 о/с від 12.01.2010 року, ОСОБА_1 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України.

29.08.2014 року на підставі наказу № 1720 о/с ОСОБА_1, звільнений з органів внутрішніх справ України із посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Дзержинського МВ ГУ МВС України в Донецькій області за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

На підставі постанови Донецького окружного адміністративного суду від 07.05.2015 та наказу ГУ МВС України в Донецькій області № 192 о/с від 25.06.2015 року, позивача поновлено в органах внутрішніх справ з 30.08.2014 року.

Наказом № 27 о/с лк від 12.05.2016 року ОСОБА_1 звільнено з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Дзержинського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області за п. 64 «г» (через скорочення штатів).

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Керуючись статтею 21 Закону України «Про міліцію» працівник міліції має право оскаржити до суду прийняті щодо нього рішення службових осіб органів внутрішніх справ, якщо вважає, що вони ущемляють його гідність і особисті права.

Позивач не погоджується із вказаним наказом відповідача та вважає, що спірним наказом порушуються його права, свободи та інтереси, у звязку з чим звернувся до суду із даним позовом.

Правовідносини, повязані з проходженням та звільненням з посад публічної служби ОВС, регулюються законодавством у сфері проходження служби, а саме Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (зі змінами та доповненнями), Дисциплінарним Статутом органів внутрішніх справ, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про міліцію» міліція в Україні державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до статті 18 названого Закону порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

07.10.2015 року набув чинності Закону України «Про національну поліцію» прикінцевими та перехідними положеннями якого, зокрема, передбачено повне припинення діяльності органів внутрішніх справ з їх подальшою ліквідацією.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» ліквідовано як юридичну особу публічного права Словянське міське управління ГУ МВС України в Донецькій області.

Відповідно до п. 8 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Отже, позивач попереджений про звільнення через скорочення штатів в силу закону.

Відповідно до ст. 104 Цивільного Кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України від 25 січня 2011 року ліквідація юридичної особи це така форма припинення юридичної особи, при якій припиняються всі її права та обовязки. У разі ліквідації уся чисельність працівників скорочується та весь штат працівників ліквідується.

Разом з тим, приписами пунктів 9,10,11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь - якому органі (закладів, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовились від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону.

Отже, працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції за власним бажанням та у спосіб, визначений п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію».

Закон України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» був опублікований 06.08.2015 року в газеті «Голос України», відповідно 3-х місячний термін з дня опублікування закінчується 06.11.2015 року.

Проте, позивач так і не звернувся із заявою про прийняття на службу до поліції.

ОСОБА_1 для вирішення питання щодо подальшого проходження служби до Дзержинського міського відділу ГУ МВС України в Донецькій області не прибув, з рапортами не звертався, тому наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 12.05.2016 року № 27 о/с звільнений з органів внутрішніх справ за п. 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби.

Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або компетенції органу, який видав цей акт. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його протиправним, якщо інше не передбачено законодавством.

Отже, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому вимоги щодо визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 12.05.2016 року № 27 о/с про звільнення старшого лейтенанта міліції з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Дзержинського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області через скорочення штатів на підставі п. 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ не підлягають задоволенню.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно у Розясненнях Міністерства юстиції України від 25.01.2011 року «Про гарантії працівників у разі ліквідації або реорганізації підприємства, установи, організації» також зазначено, що припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників.

Отже, при ліквідації підприємства (установи, організації) правила п. 1 ч. 1 ст. 30 Кодексу законів про працю України можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно, утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі в новоутвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.

Національна поліція України за своїм статусом є новоствореним органом державної влади та не є правонаступником органів внутрішніх справ, що діяли на підставі положень Закону України «Про міліцію».

Законом України «Про Національну поліцію» передбачено, що комплектування поліції здійснюється на підставі конкурсного набору за рахунок осіб, які відповідають категоріям вимог, необхідних та встановлених для служби в поліції, внаслідок чого набір до поліції здійснюється на конкурсних засадах, автоматичного перепризначення колишніх працівників міліції не передбачено.

Як свідчить правова позиція Верховного Суду України, висловлена в постанові Пленуму від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» не можна поновлювати особу на підприємстві (установі, організації), що ліквідовані або перебувають в стані ліквідаційної процедури, навіть за умови встановлення порушення порядку її звільнення.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 730, було прийнято рішення про ліквідацію, як юридичної особи публічного права, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та його структурних підрозділів, у тому числі Дзержинського міського управління ГУ МВС України в Донецькій області, усі посади якого скорочено, відповідно до вимог законодавства.

Щодо вимог позивача про зобовязання Дзержинського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13 травня 2016 року по дату прийняття судом рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді, суд зазначає, що дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що звільнення позивача проведено відповідно до законодавства, що регламентувало діяльність органів внутрішніх справ на момент виникнення правовідносин.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість прийняття наказу про звільнення ОСОБА_1.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірне рішення відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, у відповідності до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Донецький окружний адміністративний суд, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 8 - 11, 94, 99, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області; Дзержинського міського відділу головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення грошових виплат за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає до Донецького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Тарасенко І.М.