Справа № 802/897/16-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 р. м. Вінниця

Справа № 802/897/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кулика Віталія Віталійовича,

представника позивача: не з'явився,

представників відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства "ТАУ-Поділля" до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось приватне підприємство "ТАУ-Поділля" ( далі - ПП "ТАУ-Поділля", позивач ) з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ, відповідач ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про помилковість висновків податкового органу щодо нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності з 02.09.2015 по 15.11.2015 включно та вказує на неврахування податковим органом, як підстави для не нарахування пені, виникнення форс - мажорних обставин, а саме, що порушення строків розрахунків між позивачем та компанією "NAUBITUS-ОIL LIMITED" відбулось лише з вини постачальника, за відсутності вини ПП "ТАУ-Поділля". Посилаючись на положення ч. 6 ст. 6 Закону України №185/94-ВР від 23.09.1994 "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" позивач стверджує про відсутність правових підстав для нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 492975,21 грн., та, як наслідок, протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення форми "У" № від 21.01.2016.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав через відділ прийому суду клопотання від 16.08.2016 за вх. № 17097 про розгляд справи за його відсутності ( а.с. 118 ).

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, надавши суду письмові заперечення (а.с. 99-105), в яких вказали, що проведеною перевіркою встановлено порушення законодавчих строків надходження імпортного товару по контракту № 2015/04-06/0003 від 06.04.2015, укладеному позивачем із нерезидентом - фірмою "NAUBITUS - OIL LIMITED" , England. Також зазначили, що відповідно до приписів статті 4 Закону України №185/94-ВР строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується починаючи з дати прийняття Господарським судом Вінницької області ухвали про відкриття провадження по справі №902/1500/15 від 16.11.2015, в той же час пеня нарахована за весь період, що передував зверненню позивача до господарського суду з відповідним позовом з моменту виникнення дебіторської заборгованості за зовнішньоекономічним контрактом від 06.04.2015 №2015/04-06/0003. При цьому, зазначили, що посилання позивача на форс-мажорні обставини, як на підставу для зупинення перебігу термінів, встановлених статтями 1 і 2 цього Закону, є помилковим, оскільки єдиним належним доказом на підтвердження таких обставин може бути оригінал довідки Торгово-промислової палати або уповноваженого органу країни виникнення таких обставин. Такого змісту довідка позивачем до Вінницької ОДПІ не надавалась. В зв'язку з цим, на думку відповідача, нарахування пені за порушення строку виконання експортного контракту відбулось правомірно. За наведених обставин, представники відповідача вважають, що податкове повідомлення-рішення форми "У" № від 21.01.2016 є правомірним та просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Приватне підприємство "ТАУ-Поділля" зареєстроване як юридична особа 05.08.2004 Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області, взято на податковий облік в органах державної податкової служби 17.08.2004 та на час розгляду справи в суді перебуває на обліку у Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

В період з 23.12.2015 по 29.12.2015 Вінницькою ОДПІ, відповідно до наказу № 3107 від 23.12.2015, проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПП "ТАУ-Поділля" з питань дотримання вимог валютного законодавства України при проведенні розрахунків за контрактом №2015/04-06/0003 від 06.04.2015 за період з 06.04.2015 по 22.12.2015.

Результати перевірки оформлено актом № 03/2203/33088705 від 05.01.2016 (а.с. 10-19).

Відповідно до висновків, викладених в зазначеному акті, в ході перевірки встановлено порушення позивачем:

- статті 2 Закону України від 23.09.1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями), п.1 Постанови Правління Національного Банку України від 03.03.2015 року №160 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України", п.1 Постанови Правління Національного Банку України від 03.06.2015 року №354 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" в частині порушення законодавчих строків надходження імпортного товару по контракту № 2015/04-06/0003 від 06.04.2015 укладеного з нерезидентом - фірмою "NAUBITUS - OIL LIMITED" , England;

- статті 1 Указу Президента України №319/94 від 18.06Л994р. "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами"; п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" №15-93 від 19.02.1993 в частині порушення вимог щодо строків декларування валютних цінностей станом на 01.10.2015.

На підставі висновків зазначеного акту Вінницькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 21.01.2016 №, згідно з яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем "пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД" в сумі 492975,21 грн. ( а.с. 9 ).

Не погоджуючись з даним податковим повідомленням-рішенням щодо нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 492975,21 грн. при виконанні імпортного контракту № 2015/04-06/0003 від 06.04.2015, укладеного із нерезидентом - фірмою "NAUBITUS - OIL LIMITED", England, позивач звернувся до Головного управління ДФС у Вінницькій області з первинною скаргою від 03.02.2016, яка відповідачем залишена без задоволення, а вказане податкове повідомлення-рішення без змін (рішення про результати розгляду скарги №334/10/02-32-10-04 від 23.02.2016) (а.с. 24-29). В подальшому, позивач звернувся зі скаргою (вх. №5608/6 від 10.03.2016) до Державної фіскальної служби України, яку також залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 21.01.2016 № та рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області №334/10/02-32-10-04 від 23.02.2016 без змін (рішення про результати розгляду скарги №9727/6/99-99-11-01-02-25 від 27.04.2016).

Вважаючи протиправним нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 492975,21 грн. при виконанні імпортного контракту № 2015/04-06/0003 від 06.04.2015, укладеного з нерезидентом - фірмою "NAUBITUS - OIL LIMITED", England, позивач звернувся до суду з позовом про скасування вищезазначеного податкового повідомлення-рішення № від 21.01.2016.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність дослідження підстав, що зумовили нарахування пені, в зв'язку з чим було встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2015 року приватним підприємством "ТАУ- Поділля" (Покупець) укладено контракт № 2015/04-06/0003 від 06.04.2015 з фірмою - нерезидентом компанією "NAUBITUS - OIL LIMITED" (London, England) (Продавець) (а.с. 36-55).

За умовами зазначеного Контракту Продавець зобов'язувався поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію (нафтопродукти, гази, вуглеводневі зрідження ) в об'ємі до 100000,00 тонн, вартість якої визначена у додаткових угодах.

Як зазначено в позовній заяві та вбачається з матеріалів справи, в процесі виконання зобов'язань за контрактом № 2015/04-06/0003 від 06.04.2015 виникла прострочена дебіторська заборгованість, яка на момент проведення перевірки становить 105955,5 дол.США, в тому числі:

- 15955,5 дол.США ( 381091,63 грн. ), граничний строк погашення якої минув 01.09.2015;

- 90000 дол.США ( 2149619,04 грн. ), граничний строк погашення якої минув 06.09.2015.

Наведене узгоджується з відомостями, зазначеними в акті перевірки Вінницької ОДПІ № 03/2203/33088705 від 05.01.2016, зокрема в додатку № 4 до акту перевірки ( а.с. 22).

Так, відповідно до зазначеного додатку, за період прострочення надходження імпортованого товару за зовнішньоекономічним контрактом контролюючий орган, керуючись положеннями статті 4 Закону України №185/94-ВР, нарахував позивачу пеню в сумі 78256,46 грн. на суму заборгованості 15955,50 дол. США за період з 02.09.2015 по 15.11.2015 ( 75 днів ), а також пеню в сумі 414718,75 грн. на суму заборгованості 90000,00 дол. США за період з 07.09.2015 по 15.11.2015 ( 70 днів ).

Також, як свідчать матеріали справи, 16.11.2015 ухвалою Господарського суду Вінницької області №902/1500/15 порушено провадження в справі за позовом ПП "ТАУ- Поділля" про стягнення з компанії "NAUBITUS - OIL LIMITED" заборгованості в сумі 2411219,46 грн. (а.с. 140-141 ).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України №185/94-ВР від 23.09.1994 "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції

(робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Постановою Правління Національного банку України від 03.06.2015 №354 встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідальність за порушення законодавчо встановлених строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями передбачена статтею 4 Закону України №185/94-ВР, відповідно до якої Порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

В свою чергу, частиною 2 статті 4 вищезазначеного Закону України №185/94-ВР від передбачено зупинення строків, визначених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, а саме, у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, пеня за порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями в цей період не сплачується.

Разом з тим, частиною 4 статті 4 Закону України №185/94-ВР встановлено, що у разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Тобто, законодавець, як підставу для зупинення строків, вказує на таку процесуальну дію як "прийняття до розгляду судом" позовної заяви. Таким чином саме з моменту звернення суб'єкта господарювання до суду із позовною заявою про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, підлягає зупиненню нарахування пені за порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, принаймні на час поки триває судовий розгляд справи.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з акту перевірки, та не заперечується позивачем, за ПП "ТАУ-Поділля" рахується прострочена дебіторська заборгованість в сумах 15955,50 дол. США та 90000,00 дол. США.

На виконання ст. 4 Закону України №185/94-ВР контролюючий орган на вищезазначені суми дебіторської заборгованості нарахував пеню в загальній сумі 492975,21 грн. за період з моменту виникнення такої заборгованості по час звернення позивача до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з компанії "NAUBITUS - OIL LIMITED" заборгованості в сумі 2411219,46 грн.

Таким чином, відповідачем нарахована пеня лише за період, що передував зверненню ПП "ТАУ-Поділля" до суду з позовом про стягнення з контрагента існуючої заборгованості, що в повній мірі узгоджується з нормами Закону України №185/94-ВР та свідчить про дотримання контролюючим органом встановленого цим Законом порядку контролю за здійсненням розрахунків в іноземній валюті.

Разом з тим, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що контролюючий орган не врахував ту обставину, що порушення строків розрахунків між ПП «ТАУ - Поділля» та компанією "NAUBITUS - OIL LIMITED" було допущено за відсутності вини платника податків та обумовлено форс-мажорними обставинами, а саме, що невиконання зобов'язань з постачання відбулося лише з вини контрагента позивача, який мав всі можливості та відповідні кошти для виконання зобов'язань з постачання необхідної кількості товару на адресу ПП "ТАУ-Поділля". При цьому позивач зазначає, що він не міг передбачити можливість невиконання контрагентом - компанією "NAUBITUS - OIL LIMITED" зобов'язань по поставці товарів за зовнішньоекономічним контрактом № 2015/04-06/0003 від 06.04.2015, оскільки для цього не було ніяких передумов. Виходячи з зазначеного позивач вважає, що перевищення строків поставки товару по зовнішньоекономічним операціям, що були предметом перевірки, обумовлено виключно виникненням форс - мажорних обставин для платника податків ПП «ТАУ-Поділля», а тому немає підстав для нарахування пені.

Суд критично оцінює наведені твердження позивача щодо існування форс-мажорних обставин, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України №185/94-ВР, якщо перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Частиною 7 загаданої вище статті Закону визначено, що підтвердженням форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

Порядок та підстави видачі відповідних сертифікатів про форс-мажорні обставини врегульовано Законом України №1669-VI від 02.09.2014 "Про торгово-промислові палати в Україні".

Абзацом 2 частини 3 статті 14 Закону України №1669-VI встановлено, що торгово-промислова палата України, зокрема,засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні,за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Аналогічні приписи містяться в частині 1 ст. 14 -1 Закону №1669-VI.

Частиною другою ст. 14-1 зазначеного Закону визначено перелік обставин, що підпадають під визначення - форс-мажорні, зокрема такими обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Необхідно зазначити, що наведений перелік форс-мажорних обставин, що зумовлюють зупинення перебігу зазначених статтями 1 і 2 Закону України №185/94-ВР строків на весь період дії таких обставин, не включає в себе таку обставину, як невиконання контракту контрагентом. Більш того, суд зауважує, що сам позивач в позові зазначає, що його контрагент мав всі можливості та відповідні кошти для виконання зобов'язань з постачання необхідної кількості товару на адресу ПП "ТАУ-Поділля" ( а.с. 7 ).

Виходячи з вищенаведених норм Законів, підставою для зупинення перебігу строків, передбачених статтями 1 і 2 Закону України №185/94-ВР, у разі виникнення форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України або уповноваженого органу країни розташування сторони договору або третьої країни відповідно до умов договору.

Аналогічне визначення форс - мажорних обставин, а також вказівка, що підтвердженням виникнення таких обставин є свідоцтво торгово-промислової палати відповідної держави, яке має бути надано на підставі письмового запиту однієї із Сторін, містяться в самому контракті №2015/04-06/0003 від 06.04.2015 (а.с. 49-50).

В ході проведення перевірки та під час розгляду справи в суді позивачем не надано відповідний документ, що засвідчує виникнення форс-мажорних обставин, що зумовили порушення порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті.

Крім того, позивачем не наведено будь - яких обґрунтованих обставин, що перешкоджали йому в період з 02.09.2015 та 07.09.2015 відповідно ( граничні строки надходження імпортного товару ) до 15.11.2015 звернутись до суду з позовом про стягнення з нерезидента заборгованості за контрактом.

Отже, у даному випадку відсутні правові підстави для не нарахування позивачу пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про правомірність прийнятого Вінницькою ОДПІ податкового повідомлення-рішення форми "У" № від 21.01.2016.

Визначаючись щодо правомірності оскаржуваного рішення суд також керувався наступним.

Згідно з вимогами ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряючи, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано , тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративному судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з ст.86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що встановлені фактичні обставини справи свідчать про правомірність оскаржуваного рішення, наданими доказами вимоги позивача не доводяться, відтак, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду адміністративної справи, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат, суд керується частиною 2 статті 94 КАС України, відповідно до якої, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Разом з тим, суд зазначає про відсутність понесених відповідачем витрат.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя / підпис / Заброцька Людмила Олександрівна

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар