Справа № 818/805/16
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 р.Справа № 818/805/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Арбітражного керуючого ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.07.2016р. по справі № 818/805/16

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства юстиції України , в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 04.07.2016 року № 595/7 "Про затвердження Плану перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на ІІІ квартал 2016 року" в частині включення до Плану перевірок арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Арбітражним керуючим ОСОБА_1 на вказану постанову подано апеляційну скаргу, в якій він вказує , що суд першої інстанції безпосередньо не дослідив обставини внесення змін до наказу Мінюсту від 27.06.2013 № 1284/5 «Про затвердження Порядку контролю...» наказом Мінюсту від 01.09.2014 № 1446/5 «Про затвердження Змін до Порядку контролю...», посилання судом на чинну на даний час редакцію наказу Мінюсту «Про затвердження Порядку контролю...» (з наступними змінами) за текстом з Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів не є достатнім для повного встановлення обставин справи, оскільки суд мав дослідити відповідний наказ відповідача, а саме зміст п. 2.5. та 2.5.1 у первинній редакції та зазначений наказ про затвердження змін. Суд же відповідних обставин не дослідив, а дослідження відповідного наказу вже в новій редакції не є належним встановленням об'єктивних обставин справи, змінена редакція наказу (а не первинна його редакція і наказ про затвердження змін до такої редакції) навіть і в Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів може містити помилки в залежності від оцінки особою, яка такі зміни вносить до нової редакції, суті і структури цих змін, просто помилки технічного характеру, навмисне неправдиве внесення до даних до такого Реєстру тощо. Тому , викладення тексту будь-якого нормативно- правового акту в редакції після внесення до нього змін навіть в зазначеному Єдиному реєстрі не є абсолютною презумпцією, від якої не може відступити суд у разі виявлення неточності чи неправильності відповідних змін. Просить суд апеляційної інстанції постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.07.2016 р. скасувати та прийняти нову постанову суду, якою позов задовольнити.

Міністерство юстиції України вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та безпідставними, просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.07.2016 р. без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено , що наказом Міністерства юстиції України від 04.07.2016 року № 595/7 було затверджено План перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на ІІІ квартал 2016 року (а.с. 11-12), до якого серед інших, було включено арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції виходив з того , що наказ Міністерства юстиції України від 04.07.2016 року № 595/7 "Про затвердження Плану перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на ІІІ квартал 2016 року" в частині включення до Плану перевірок арбітражного керуючого ОСОБА_1, був прийнятий відповідачем в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову , виходячи з наступного.

Підставою для здійснення зазначеної перевірки слугував наказ Міністерства юстиції України від 28.12.2015 № 375/7 «Про затвердження Плану перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на І квартал 2016 року».

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень п. 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, Міністерство юстиції України (Мін'юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, та одночасно державним органом з питань банкрутства.

Пунктами 3, 10 Положення про Міністерство юстиції України зазначено, що Мін'юст здійснює державну політику з питань банкрутства у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Водночас, в силу пп. 50 п. 4 цього Положення Мін'юст відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); бере участь у справі про банкрутство і користується процесуальними правами та несе процесуальні обов'язки учасника у справі про банкрутство.

Правовідносини щодо контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) врегульований нормами ст. 106 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-XII (в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон № 2343-XII).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 106 цього Закону планові перевірки здійснюються за певний період не частіше одного разу на два роки за місцезнаходженням державного органу з питань банкрутства або суб'єкта, щодо якого арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) здійснює свої повноваження, або у приміщенні, де знаходиться контора (офіс) арбітражного керуючого, з обов'язковим повідомленням арбітражного керуючого про час і місце проведення перевірки. Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний надавати особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості, документи для огляду та їх копії для залучення до матеріалів перевірки. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається. Попередні періоди, що раніше перевірялися, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірок за зверненнями фізичної чи юридичної особи.

У перевірках беруть участь представники державного органу з питань банкрутства та його територіальних органів з можливістю залучення найбільш досвідчених і висококваліфікованих арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства (ч. 3 ст. 106 Закону № 2343-XII).

У разі виявлення під час перевірки порушень норм законодавства в роботі арбітражного керуючого, державний орган з питань банкрутства може зупинити діяльність арбітражного керуючого та передати матеріали на розгляд дисциплінарній комісії для накладення на порушника дисциплінарних стягнень (ч. 4 ст. 106 Закону № 2343-XII).

Безпосередньо порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих затверджений наказом Міністерства юстиції України № 1284/5 від 27.06.2013 «Про затвердження Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)», що зареєстрований в цьому ж Міністерстві 03.07.2013 за № 1113/23645 (надалі - Порядок).

Згідно з п. 1.3 Порядку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий) здійснюють Мін'юст як державний орган з питань банкрутства та за його дорученням головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства. Мін'юст та його територіальні органи з питань банкрутства є органами контролю.

За положеннями п. 1.4 цього Порядку, даний Порядок встановлює: процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов'язки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

У відповідності до положень п. 2.1, 2.2 і 2.3 Порядку, контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок на предмет дотримання ним вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів: проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка); надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень; складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Дійсно , пункт 2.5 Порядку, в редакція , яка діяла з 19.07.2013р., містив п.п.2.5.1. , яким визначено, що планові перевірки проводяться відповідно до квартальних планів, які затверджуються наказом Мін'юсту до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Однак, Наказом Міністерства юстиції України 01 вересня 2014 року N 1446/5 внесено зміни до Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), а саме у розділі II пункт 2.5 викласти в такій редакції: "2.5. Планова перевірка діяльності арбітражного керуючого здійснюється не частіше одного разу на два роки за період з дати призначення господарським судом арбітражного керуючого розпорядником майна, керуючим санацією або ліквідатором у справі про банкрутство, а у разі проведення попередньої планової перевірки - з дати початку її проведення.". Вказані зміни почали діяти з 29.09.2014р.

Тобто, положення п. 2.5 Порядку контролю в редакції із змінами і доповненнями, внесеними наказами Міністерства юстиції України від 1 вересня 2014 року N 1446/5, від 27 квітня 2015 року N 605/5, яка діє з 15.05.2015р. та чинна на день прийняття оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 04.07.2016 № 595/ не встановлюють жодних вимог до строків затвердження квартальних планів перевірок арбітражних керуючих, а п. 2.5.1 взагалі відсутній.

Як вбачається з матеріалів справи саме на виконання вказаних норм Міністерством юстиції України було видано наказ від 04.07.2016 № 595/7 "Про затвердження Плану перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на III квартал 2016 року" (а.с 27.-30).

З тексту цього наказу від 04.07.2016 року вбачається, що Міністерством визначені органи контролю, які здійснюватимуть планові перевірки, - головні територіальні управління юстиції в областях та у місті Києві, та коло осіб, щодо яких мають проводитися такі перевірки, - перелік конкретних арбітражних керуючих, в тому числі ОСОБА_1.

Натомість, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем оскаржується правомірність наказу Міністерства юстиції України від 04.07.2016 року № 595/7 "Про затвердження Плану перевірок діяльності перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на III квартал 2016 року", з підстави допущення відповідачем формального порушення п. 2.5.1 Порядку контролю в редакції, що на момент прийняття оскаржуваного наказу вже не діяла.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, з наведених положень п. 2.5 Порядку в редакції чинній на день прийняття спірного рішення суб'єкта владних повноважень не вбачається встановлення відповідачем жодних вимог до строків затвердження квартальних планів перевірок арбітражних керуючих.

Також слід зазначити, що оспорюваний наказ Міністерства юстиції України жодним чином не звужує прав арбітражного керуючого щодо його поінформованості про проведення перевірки, оскільки п 2.7. Порядку контролю передбачено, що орган контролю проводить перевірки за умови письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку планової перевірки та не пізніше ніж за п'ять днів до дня початку позапланової перевірки з урахуванням особливостей, визначених у цьому Порядку. При обчисленні зазначених строків при повідомленні арбітражного керуючого про проведення перевірки повинен враховуватись час на перебіг поштової кореспонденції, установлений законодавством.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції, що наказ Міністерства юстиції України від 28.12.2015 № 375/7 «Про затвердження Плану перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на ІІІ квартал 2016 року» був прийнятий відповідачем в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене , доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Арбітражного керуючого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.07.2016р. по справі № 818/805/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 12.09.2016 р.