Справа № 813/1092/16
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року № 813/1092/16

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Іванес Х.О.

за участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5, ОСОБА_6 державної реєстрації ОСОБА_1 міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 міська рада, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» про скасування рішення та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5, ОСОБА_6 державної реєстрації ОСОБА_1 міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 міська рада, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт», з урахуванням уточнених позовних вимог просить:

- визнати дії державного реєстратора ОСОБА_5 неправомірними щодо внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності на обєкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 р за №01;

- скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №20846761 від 22.04.2015 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що державна реєстрація права власності здійснена на підставі договору оренди землі від 30.03.2006 р. Зазначає, що реєстрація права власності на незаконне незавершене будівництво на орендованій землі, яка є у комунальній власності і належить членам територіальної громади, порушує права громадян так і мешканців навколишніх будинків, в тому числі порушує права позивача, оскільки будівництво розпочато на відстані 2м від вікон позивача. Додатково зазначає, що державна реєстрація права власності на незавершене будівництво була здійснена 21.04.2015 року, а рішення про державну реєстрацію винесено 22.04.2015 року, на день пізніше, що свідчить про протиправність дій державного реєстратора.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Позивач додаткового пояснила, що ТОВ «Кіносвіт» зареєструвало право власності 5% незавершеного будівництва на пр. Шевченка, 3 пл.. Галицька,15 від 22.04.2015 р., на новозбудований обєкт, а не на реконструйований, а також на здійснення будівельних робіт ТОВ «Кіносвіт» не мало жодного дозвільного документу.

Відповідачем ОСОБА_6 державноі реестраціі ОСОБА_1 міськоі ради було подано письмові заперечення на адміністративний позов, однак в судовому засіданні 08 вересня 2016 року представник відповідача просила суд їх до уваги не брати, визнала адміністративний позов в повному обсязі, подала суду письмову заяву в порядку ст. 136 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання адміністративного позову (вхідний № 22484 від 08.09.2016 року).

Представник третьої особи - ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» надав письмові заперечення на адміністративний позов, в яких вказав, що до заяви про проведення державної реєстрації прав власності на обєкт незавершеного будівництва третьою особою подано усі необхідні документи, передбачені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868. Звертає увагу, що заяву про проведення державної реєстрації прав власності на обєкт незавершеного будівництва було подано державному реєстратору 21.04.2015 року, рішення про державну реєстрацію права власності прийнято державним реєстратором 22.04.2015 року. Відтак, у відповідності до п. 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень датою і часом державної реєстрації речових прав вважаються дата і час реєстрації заяви в базі даних про реєстрацію заяв і запитів. Виходячи з наведеного, вважає, що відповідачем вчинено дії щодо державної реєстрації прав власності на обєкт незавершеного будівництва у відповідності до вимог законодавства, а позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Представник третьої особи ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» в судовому засіданні позовні вимоги заперечив повністю, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсягу.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що 21.04.2015 року ТОВ Кіносвіт звернулось до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), у якій просив провести державну реєстрацію права власності, форма власності приватна, на обєкт незавершеного будівництва, що розташований у м. Львові, проспект Шевченка, 3 - площа Галицька, 15, кадастровий номер земельної ділянки :06:004:0023 за ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю Кіносвіт.

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ТОВ «Кіносвіт» додано: дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер ЛВ4, виданий 03.11.2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області; договір оренди землі, серія та номер Г-252, виданий 30.03.2006 року ОСОБА_1 міською радою; технічний паспорт, виданий 12.02.2015 року ОКП ЛОР БТІ та ЕО.

22.04.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5 прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20846761, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності приватна, на обєкт незавершеного будівництва, що розташований у м. Львові, проспект Шевченка, 3/площа Галицька, 15, кадастровий номер земельної ділянки :06:004:0023 за ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю Кіносвіт.

Не погодившись з вказаними діями державного реєстратора та рішенням позивач звернулась до суду за захистом своїх прав, оскільки зареєстрована і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, будівництво об*єкта ОСОБА_8 з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» за адресою: місто Львів, проспект Шевченка 3 площа Галицька 15 порушує її право на користування прибудинковою територією.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Закріплений у ч.1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст.18 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Згідно з частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім тих, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

У пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України, справу адміністративної юрисдикції визначено, як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3 КАС України).

Частиною 2 статті 50 КАС України встановлено, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-ІV (надалі - Закон N 1952-ІV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав проводиться згідно частини 5 статті 3 Закону N1952-ІV органом державної реєстрації прав.

Згідно частини 1 статті 6 Закону N 1952-ІV, систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну реєстраційну службу України, затвердженого указом Президента України від 6 квітня 2011 року №401/2011 (надалі - Положення) Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади.

Укрдержреєстр є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у низці сфер, в тому числі у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Згідно пункту 7 Положення, Укрдержреєстр здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, а також районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру.

Відповідно до частини 7 статті 3 Закону N 1952-ІV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться згідно ст. 15 Закону N 1952-ІV в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державна реєстрація прав проводиться відповідно до ст. 19 Закону N 1952-ІV на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобовязань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Державний реєстратор відповідно до ч.2 ст. 9 Закону N 1952-ІV: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться згідно ч.1 ст.15 Закону N 1952-ІV в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Судом встановлено, що до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень третьою особою подано дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер ЛВ4, виданий 03.11.2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області. Вказаний дозвіл видано на виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень першого поверху будинків № 3 на просп. ОСОБА_9 та № 15 на пл. Галицькій у м. Львові та їх розширення під торгівельно-розважальний центр. Також додано технічний паспорт на обєкт незавершеного будівництва, виданий 12.02.2015 року ОКП ЛОР БТІ та ЕО, Позитивний комплексний висновок державної експертизи 2008№793, виданий 26.08.2010 року Філією ДП Спеціалізована державна експертна організація-ЦСДБЕ у Львівській області Львівдержбудекспертиза до проекту Реконструкція нежитлових приміщень першого поверху будинків № 3 на просп. ОСОБА_9 і № 15 на пл. Галицькій в м. Львові та їх пристосування під торгівельно-розважальний центр.

На переконання суду, вказані документи містять розбіжності стосовно виду здійснюваних будівельних робіт, зокрема, реконструкції та незавершеного будівництва (здійснення нового будівництва), а саме: відповідно до договору оренди землі від 30.03.2006 року земельна ділянка передається в оренду для обслуговування існуючих споруд, а орендар лише за письмовою згодою орендодавця має право зводити в установленому законом порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди; дозвіл № ЛВ4 від 03.11.2011 року видано на виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень; довідка ОКП ЛОР БТІ та ЕО № юр 2/335 від 16.04.2015 року містить інформацію про знесення обєкта нерухомості та здійснення будівельних робіт. Доказів встановлення наявності факту виконання умов правочину відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема, письмової згоди орендодавця на зведення будівель і споруд на орендованій земельній ділянці, відповідачами суду не надано.

Водночас відповідач не вжив заходів щодо встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями.

Відповідно до ст. 26 цього Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно із пп. 5 п. 4 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1141 від 26.10.2011, ведення Державного реєстру прав передбачає, зокрема, внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та х обтяжень (далі - державна реєстрація прав), скасування записів Державного реєстру прав.

Відповідно до п. 41 вказаного Порядку державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013, за відсутності державної реєстрації таких прав у Держаному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

У такому випадку ОСОБА_6 державної реєстрації ОСОБА_1 міської ради, яка станом на момент вирішення справи, є органом державної реєстрації прав, у відповідності до вимог ст. 26 Закону № 1952-IV зобов'язана внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень №20846761 від 22.04.2015 р.

Судом не приймаються до уваги твердження позивача щодо розгляду питання проблемного будівництва Галицького центру кіномистецтва за адресою: місто Львів, проспект Шевченка 3 площа Галицька 15 на засіданні депутатської комісії із землекористування ОСОБА_1 міської ради 06 вересня 2016 року та на засіданні постійної комісії архітектури, містобудування та охорони історичного середовища ОСОБА_1 міської ради 07 вересня 2016 року, оскільки жодних рішень депутатськими комісіями 06.09.2016 року та 07.09.2016 року щодо Галицького центру кіномистецтва прийнято не було. Відтак, відеозаписи засідань вищевказаних депутатських комісій, долучені позивачем на відеоносіях судом не оглядались і до уваги не беруться.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказані положення відповідачем не дотримані, що зумовило необхідність звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

Відповідачем визнано адміністративний позов в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Відповідно до ст. 162 КАС України у разі задоволення позовних вимог суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та вищенаведених норм чинного законодавства суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 08 вересня 2016 року задоволено клопотання позивача щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом:

1. Зупинення дії рішення Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 22.04.2015 року за № 20846761 та

2. Заборони відповідачу ОСОБА_6 державної реєстрації ОСОБА_1 міської ради вчиняти будь які реєстраційні дії щодо 5% незавершеного будівництва за адресою:

місто Львів, проспект Шевченка 3 площа Галицька 15 до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 118 КАС України суд може одночасно з прийняттям постанови або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення адміністративного позову.

З врахуванням встановлених фактичних обставин справи, виходячи із повязаності заходів забезпечення адміністративного позову з його предметом, а також беручи до уваги те, що суд вважає позовні вимоги позивача підставними, є доцільним скасувати заходи забезпечення адміністративного позову в частині зупинення дії рішення Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 22.04.2016 року за № 20846771.

Щодо Заборони відповідачу ОСОБА_6 державної реєстрації ОСОБА_1 міської ради вчиняти будь які реєстраційні дії щодо 5% незавершеного будівництва за адресою: місто Львів, проспект Шевченка 3 площа Галицька 15 до набрання законної сили рішенням суду, суд вважає залишити в силі для захисту порушених прав та свобод позивача та третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати дії державного реєстратора ОСОБА_5 неправомірними щодо внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності на обєкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 р за №01;

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №20846761 від 22.04.2015 р та зобовязати ОСОБА_6 державної реєстрації ОСОБА_1 міської ради внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень №20846761 від 22.04.2015 р.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_6 державної реєстрації ОСОБА_1 міської ради на користь ОСОБА_2 (вул.. кн. Романа,4 кв.1, м. Львів, 79005) судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві ) грн. 40 коп.

Скасувати частково заходи забезпечення адміністративного позову вжиті ухвалою суду про забезпечення адміністративного позову від 08 вересня 2016 року в частині зупинення дії рішення реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 22.04.2016 року №20846761.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 09 вересня 2016 року.

Суддя Гулкевич І.З.