Справа № 803/781/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року м. Київ К/800/18483/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Мороза В.Ф.,

Васильченко Н.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Ягодинської митниці на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області, Ягодинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Ягодинської митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 28.01.2013№205070000/2013/000003/2, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.01.2013 №205070000/2013/00003 та стягнення надмірно сплачених митних платежів на загальну суму 21567,89 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Ягодинською митницею Міндоходів протиправно, на підставі хибного висновку щодо не підтвердження поданими позивачем документами заявленої митної вартості товарів, що ввозилися на територію України, прийнято необґрунтоване рішення щодо її коригування та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, чим позивачеві завдано збитків у вигляді надмірно сплачених митних платежів.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 28.01.2013 № 205070000/2013/000003/2, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.01.2013 №205070000/2013/00003 скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Ягодинської митниці про коригування митної вартості товарів від 28.01.2013 №205070000/2013/000003/2; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.01.2013 №205070000/2013/00003; в іншій частині постанову залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі Ягодинська митниця із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу від 03.01.2013 №1/2013/NL, укладеного між позивачем та фірмою «Vion Sales West BV» (Нідерланди) та інвойсу від 23.01.2013 №5446507, позивачем 28.01.2013 ввезено на територію України товар: шкіра свійських свиней морожена без вмісту спецій, солі та інших приправ, без консервування, без харчових добавок, без кулінарної та теплової обробки - вагою нетто 20037 кг. на загальну суму 15228,12 євро .

З метою митного оформлення товару позивачем відповідачеві подано ВМД від 28.01.213 №205070000/2013/004301, згідно з якою митну вартість імпортованого товару визначено за ціною контракту нарівні 0,76 євро за один кілограм.

Позивачем до ВМД у тому числі на підтвердження заявленої митної вартості товару додано: контракт № 1/2013/NL від 03.01.2013 року, рахунок-фактуру (інвойс) № 5446507 від 23.01.2013 року, вантажно-митну декларацію (ВМД) № 205070000/2013/004301 від 28.01.2013 року, попередню митну декларацію № 205070000/2013/003947 від 25.01.2013 року, міжнародну товарно-транспортну накладну CMR № 975050 від 23.01.2013 року, контракт на перевезення товару № 7/2013/PL від 17.01.2013 року, декларацію митної вартості ДМВ № 205070000/2013/004301 від 28.01.2013 року, сертифікат про походження товару № S 100293266 від 23.01.2013 року, ветеринарне свідоцтво Ч-28 № 095677 від 28.01.2013 року, сертифікат якості від 23.01.2013 року, копію ВМД іноземної країни №MRN13NL02237D248DCA47 від 23.01.2013 року; довідку про транспортні витрати від 25.01.2013 року, калькуляція собівартості виробництва від 23.01.2013 року, пояснення до калькуляції №U0301 від 23.01.2013 року, прайс-лист продавця товару від 23.01.2013 року, довідку про відсутність пільг та дотацій від 23.01.2013 року, довідку про не страхування товару №19 від 23.01.2013.

У зв'язку з виникненням у митного органу сумніву щодо достовірності заявленої митної вартості товару Ягодинською митницею від позивача витребувано: платіжне доручення на передоплату товару, оригінал прайс-листа фірми виробника, висновки про вартісні та якісні характеристики товару, підготовленні спеціалізованими організаціями.

У зв'язку з ненаданням позивачем додатково витребуваних документів, Ягодинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 28.01.2013 №205070000/2013/000003/2, згідно з яким митну вартість імпортованого товару скориговано із застосуванням резервного методу на рівні 1,1582 євро за 1 кг. Також відповідачем винесено кратку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2013/00003 з причин невідповідності граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 Митного кодексу України.

Позивачем подано нову ВМД від 29.01.2013 №205070000/2013/004633, згідно з якою товар випущено у вільний обіг із сплатою митних платежів під гарантійні зобов'язання.

Листом від 05.09.2013 №67 позивачем до Ягодинської митниці подано платіжне доручення від 05.02.2013, прайс-лист фірми виробника від 05.03.2013 №U-0520; висновки про якісні та вартісні характеристики товару.

Листом від 15.03.2013 Ягодинською митницею повідомлено позивача про неможливість застосування першого методу визначення митної вартості імпортованого товару, у тому числі, із урахуванням документів, додатково наданих позивачем.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності рішення про коригування митної вартості товарів від 28.01.2013№205070000/2013/000003/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.01.2013 №205070000/2013/00003 як таких, що прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Зазначена позиція суду ґрунтується, у тому числі, на тому, що прайс-лист, наданий позивачем на вимогу відповідача, не є прайс-листом фірми, з якою позивачем укладено контракт купівлі-продажу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем у повному обсязі виконано вимоги митного органу та надано прайс-лист фірми, яка є безпосередньо виробником товару.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується із позицією суду апеляційної інстанції щодо протиправності рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови, вважаючи при цьому за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Частиною четвертою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені у частині четвертій цієї статті документи.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

У той же час, митним органом не обґрунтовано та судами попередніх інстанцій не встановлено, якими саме розбіжностями у поданих декларантом документах або відсутністю яких саме відомостей щодо складових митної вартості обґрунтовувалася необхідність витребування додаткових документів.

Колегія суддів зазначає, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Крім того, колегія суддів зазначає, що витребовуючи у позивача платіжне доручення на здійснення попередньої оплати товару, митним органом не враховано, що згідно з умовами поставки, що визначені в інвойсі від 23.01.2013, строк здійснення платежів зазначено як "до 06.02.2013", що узгоджується з умовами пункту 4.1 контракту від 03.01.2013 №1/2013/NL щодо можливості здійснення оплати товару по факту поставки.

Так само, витребовуючи від декларанта оригінал прайс-листа фірми виробника, висновки про вартісні та якісні характеристики товару, підготовленні спеціалізованими організаціями, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити, чим необґрунтовано обмежив позивача в можливості довести відповідачу правильність визначення митної вартості товару за першим методом.

Відповідно до частини другої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Згідно з частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що митним органом під час судового розгляду справи не спростовано правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також не обґрунтовано, що відомості про митну вартість товарів, заявлені декларантом є неповними та/або недостовірними, та не доведено наявності підстав для витребування у декларанта будь-яких додаткових документів на підтвердження митної вартості товару, колегія суддів погоджується із позицією суду апеляційної інстанції щодо протиправності рішення про коригування митної вартості товару від 28.01.2013№205070000/2013/000003/2 та винесеної на підставі нього картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.01.2013 №205070000/2013/00003.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судом апеляційної інстанції дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення судом не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Ягодинської митниці відхилити, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: