Справа № 2а-5134/11/1370
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 р. Справа № 876/5287/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року про відмову в перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплект «Ріксос-Прикарпаття» до Державної податкової інспекції в місті Трускавці Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.07.2013 року було задоволено позов ТзОВ «ДЛРКК «Ріксос-Прикарпаття»: визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Трускавці Львівській області від 11.04.2011 року № , яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 8106729,00 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2015 року дану постанову Львівського окружного адміністративного суду було скасовано та прийнято нову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.06.2015 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2015 року було скасовано, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.07.2013 року залишено в силі.

23.07.2015 року Дрогобицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (яка є правонаступником Державної податкової інспекції в м. Трускавці Львівській області) подала до Львівського окружного адміністративного суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами зазначеної вище постанови цього суду, в якій просила суд скасувати дану постанову і прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовну.

Заява мотивована тим, що під час розгляду справи суду і сторонам у справі не були відомі обставини, які мають істотне значення для розгляду справи. Так, підставою для скасування податкового повідомлення-рішення від 11.04.2011 року за № стали висновки суду про безпідставність доводів податкового органу щодо відсутності фактів реального здійснення господарських операцій між ТзОВ «ДЛРКК «Ріксос-Прикарпаття» і ТзОВ «РА «Фаворит». Заявник зазначає, що постановою Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2014 року у справі № 1-180/12 керівника та засновника ТзОВ «РА «Фаворит» ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 205 та ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України на підставі Закону України «Про амністію». Однак ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а саме реєстрації та створення ТзОВ «РА «Фаворит» з метою прикриття незаконної діяльності, визнав повністю. Також постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.07.2011 року у справі № 2а-7041/11/2670 визнано недійними статут та запис про проведення державної реєстрації ТзОВ «РА «Фаворит». А вироком Подільського районного суду м. Києва від 07.03.2014 року у справі № 2607/3761/12 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 205, 212, 358 Кримінального кодексу України, а саме у повторному створенні ТзОВ «РА «Фаворит» з метою отримання незаконного доходу. Крім того, заявник вказує, що згідно з відповідями ТзОВ «Медіапартнерство» вказане товариство не може підтвердити чи спростувати розміщення в ефірі ТРК «Україна» рекламних роликів ТзОВ «ДЛРКК «Ріксос-Прикарпаття». Крім того, заявник посилається на правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 05.03.2012 у справі № 21-421а11, згідно з якою податкові накладні, виписані від імені підприємств, зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України і Реєстрі платників податку на додану вартість за зверненням невстановлених осіб від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності цих товариств, зокрема, й у підписанні будь-яких первинних документів, не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставним. На думку заявника, обставини, встановлені зазначеними судовими рішеннями та відповідями ТзОВ «Медіапартнерство», є нововиявленими і достатніми для перегляду судового рішення.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року заяву залишено без задоволення.

Ухвала мотивована тим, що всі обставини, які заявник вважає нововиявленими, були відомі суду та іншим учасникам процесу під час розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вказані обставини не можуть розглядатися як нововиявлені.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив заявник, вважає її незаконною та постановленою з порушенням норм матеріального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою заяву задовольнити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає ті ж доводи, що і на обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Зокрема, вказує, що копії зазначених у заяві судових рішень ним отримано лише 24.06.2015 року згідно з листом Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області від 23.06.2015 року № 7913/13-01-09-20-14. Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги наведену ним у заяві правову позицію Верховного Суду України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 цієї статті, на яку посилається заявник, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз'яснив Пленум Вищого адміністративного суду України в постанові від 22.05.2015 року № 7 «Узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об'єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Також в зазначеній постанові роз'яснено, що обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.

Крім того, Пленум Вищого адміністративного суду України зазначив, що на відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Як зазначено вище, Дрогобицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області вважає, що нововиявленими обставинами є постанова Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2014 року у справі № 1-180/12, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.07.2011 року у справі № 2а-7041/11/2670, вирок Подільського районного суду м. Києва від 07.03.2014 року у справі № 2607/3761/12 та відповіді ТзОВ «Медіапартнерство».

Однак, як правильно встановив суд першої інстанції, обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, були відомі суду та іншим учасникам процесу під час розгляду даної справи, а саме копію постанови Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2014 року у справі №1-180/12 та копію постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.07.2011 року у справі № 2а-7041/11/2670 заявник додавав до заперечення на касаційну скаргу ТзОВ «ДЛРКК «Ріксос-Прикарпаття», а копії відповідей ТзОВ «Медіапартнерство» від 24.11.2014 року № 2411/01 і ТРК «Україна» від 05.12.2014 року № К-1409 - надав в судовому засіданні 22.01.2015 року під час апеляційного розгляду справи.

Тобто заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами Дрогобицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області фактично мотивує доводами та доказами, які апеляційний і касаційний суди досліджували і надавали їм оцінку під час розгляду даної справи.

Щодо посилання заявника на вирок Подільського районного суду м. Києва від 07.03.2014 року у справі № 2607/3761/12, то, як правильно зазначив суд першої інстанції, цим вироком встановлено, що обвинувачені ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у березні 2010 року створили ТзОВ «РА «Фаворит» для отримання незаконного доходу та ухилення від сплати податків, однак під час перевірки позивача, за результатами якої винесено оскаржене податкове повідомлення-рішення, перевірялись взаємовідносини позивача з ТзОВ «РА «Фаворит» в інші періоди, а саме з 01.04.2010 року до 31.12.2010 року, тому вказаний вирок не містить висновків щодо взаємовідносин позивача з даним контрагентом в період, що був об'єктом перевірки.

Крім того, заявник не надав суду жодних пояснень щодо того, чому вказаний вирок не подавався ним під час розгляду справи судами апеляційної та касаційної інстанцій.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені Дрогобицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області обставини не являються нововиявленими в розумінні ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, отже, не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами постанови Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року в даній справі, тому правильно та обґрунтовано відмовив у задоволенні даної заяви.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. ст. 245, ч. 1 ст. 252, ст. ст. 253, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року про відмову в перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 2а-5134/11/1370 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплект «Ріксос-Прикарпаття» до Державної податкової інспекції в місті Трускавці Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 09.09.2016 року