Справа № 2а-6527/11/1609
Суддя: Самсонова О. А.
Дата ухвалення: 2011-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № < 2а-6527/11/1609
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2011 року Суддя Київського районного суду м. Полтави Самсонова О.А., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої суми пенсії як інваліду другої групи, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 12 серпня 2011 року звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої суми пенсії як інваліду другої групи.

В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області. З 05 липня 2011 року є інвалідом 2 групи, одержує пенсію по інвалідності, але в меншому розмірі, ніж встановлено ст.22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На його заяву про здійснення перерахунку пенсії відповідач відповів відмовою. У звязку з цим просив суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії та зобовязати його перерахувати пенсію позивача з 05.07.2011 року згідно ст.22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»у розмірі не менше, ніж 130 % від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком з врахуванням ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Суддя, розглянувши справу в порядку скороченого провадження, встановленого законом для звернення до суду, оцінивши повідомлені позивачем обставини, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 як ветеран війни інвалід війни перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.

З 05.07.2011 року при повторному огляді ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності, що виникла внаслідок травми, повязаної з виконанням службових обовязків.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області позивачу призначено пенсію по інвалідності 2 групи, захворювання, повязаного з виконанням службових обовязків на військовій службі, відповідно до п. «а»ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в якій вказано, що пенсія по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом інвалідам війни 2 групи, призначається в розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Позивачем, при зверненні до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, було зазначено, щоб пенсія йому була призначена у відповідності до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст.ст. 18, 20 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»№ 2262-ХП позивач, як інвалід війни, має право на отримання пенсії по інвалідності на умовах і в порядку цього Закону.

Згідно ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, зокрема для інвалідів 2 групи - в розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Статтею 22 зазначеного Закону в редакції, що діяла на час встановлення позивачу другої групи інвалідності, встановлено мінімальні розміри пенсій по інвалідності інвалідам війни з числа солдат і матросів строкової служби 2 групи встановлені у розмірі трьох х половиною мінімальних пенсій за віком.

Законами України Про Державний бюджет на 2006 та на 2007 роки зупинено дію статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»щодо встановлення мінімального розміру пенсії, встановлено на ці роки інші розміри мінімальної пенсії по інвалідності.

Пунктом 29 розділу П «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»статтю 22 зазначеного Закону було змінено щодо встановлення мінімальних розмірі пенсії по інвалідності.

Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення п. 29 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було змінено статтю 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»визнано неконституційним та втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом.

При вирішенні даної справи необхідно звернути увагу на те, що статтею 20 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»введена градація та передбачено, що залежно від причини інвалідності інваліди з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом поділяються на такі категорії: інваліди війни; інші інваліди з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом .

Виходячи із взаємозвязку норми цієї статті та частини 3 статті 22 Закону України від 9 квітня 1992 року N 2262-ХІІ, яка передбачає, що мінімальний розмір пенсії по інвалідності інвалідам (інвалідам війни та іншим інвалідам) з числа осіб офіцерського складу та осіб начальницького складу (крім молодшого) органів внутрішніх справ і державної пожежної охорони 130 процентів відповідних мінімальних розмірів пенсій, передбачених цією статтею для інвалідів (інвалідів війни та інших інвалідів) з числа солдатів і матросів строкової служби, пенсія з числа осіб офіцерського складу міліції які є інвалідами війни II групи повинна бути не менше, ніж 130% від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком.

Пенсія в розмірі не менше 130% від 100% мінімального розміру пенсії за віком, що передбачена для інвалідів II групи з числа солдатів і матросів строкової служби має призначатись та виплачуватись іншим інвалідам з числа осіб офіцерського складу міліції.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України.

Законом України від 14 червня 2011 року «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік», який вступив в законну силу з 19 червня 2011 року, внесено до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" такі зміни. Зокрема, Прикінцеві положення доповнено пунктом 4 такого змісту:

"4. Установити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 13, ст. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., N 4, ст. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік".

Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню для розвязання спорів зазначеної категорії, перевагу слід надавати тій з них, що прийнята пізніше. У розглядуваному випадку пізніше прийняті норми Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік.

Водночас необхідно звернути увагу, що на момент набрання чинності зазначеним Законом, Кабінетом Міністрів України не встановлено нового порядку та розміру виплат окремим категоріям громадян.

З огляду на викладене, до набрання чинності нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України, прийнятого на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, застосуванню підлягали положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

На вказані обставину звернув увагу судів Вищий адміністративний суд України в своєму розясненні від 22.07.2011 № 1091/11/13-11.

На час виникнення у позивача права на пенсію по інвалідності Кабінетом Міністрів України нормативно-правовий акт на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, яким би встановлювався інший, ніж передбачено ст.22 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб мінімальний розмір пенсії по інвалідності, не приймався.

Тому застосуванню в даному випадку підлягають норми ст.22 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб як норми вищої юридичної сили.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно.

Керуючись ст. ст. 7, 8,9, 10, 11, 71, 159,160 163, 183 2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 05 липня 2011 року як інваліду війни другої групи згідно ст.22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 05.07.2011 року відповідно до статті 22 Закону України від 9 квітня 1992 року N 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 130% від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та виплатити недоплачену частину пенсії.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А.Самсонова

05.12.2011