Справа № 125/1663/16-а
Суддя: Питель О. В.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2016 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Питель О.В.,

за участі секретаря Дудник Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Барського відділення поліції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Заволовича Олега Петровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цим позовом і просив скасувати постанову серії ПС1 №996179 від 15.08.2016 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн, яку виніс старший сержант поліції Барського відділення поліції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Заволович О.П. Відповідно до даних постанови 15.08.2016 о 12.05 год. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц» 308, д/н НОМЕР_1 на перехресті вулиць Каштанова-Врублевського здійснив зупинку автомобіля ближче 10 метрів від краю перехрестя проїзної частини.

Позивач не погодився з указаною постановою та на обґрунтування позовних вимог зазначив, що дійсно 15.08.2016 керував своїм автомобілем та був зупинений працівником поліції у дворі багатоповерхового будинку по вул. Соборній, 23 у м. Бар. Після з'ясування причин зупинки, ОСОБА_1 пояснив, що правил дорожнього руху не порушував, не здійснював паркування на перехресті вулиць Каштанова та Врублевського, оскільки такого перехрестя не існує, а дані вулиці є паралельними.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що дану справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки у судове засідання не з'явилися особи, які беруть участь у розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 15.08.2016 старший сержант поліції Барського відділення поліції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Заволович О.П. виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Правопорушення полягало у тому, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц» 308, д/н НОМЕР_1 на перехресті вулиць Каштанова-Врублевського здійснив зупинку автомобіля ближче 10 метрів від краю перехрестя проїзної частини (а.с. 6).

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами. Крім наданої позивачем копії постанови серії ПС1 №996179 від 15.08.2016 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн у справі про адміністративне правопорушення, інших доказів, що вказували б на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суду не надано. Крім того, у постанові у справі про адміністративне правопорушення місцем вчинення правопорушення вказано перехрестя вулиць Каштанова-Врублевського у м. Бар Вінницької області, однак відповідно до даних повідомлення Барської міської ради від 25.08.2016 №1164 вказані вулиці не перетинаються, і відповідно не утворюють перехрестя (а.с. 8). З огляду на викладені обставини у постанові, що оскаржується, відстуній елемент об'єктивної сторони складу правопорушення - місце вчинення правопорушення.

Отже, матеріали справи не містять достатніх доказів, що вказували б на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, відповідачу ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 26.08.2016 відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 107 КАС України, було встановлено обов'язок подати докази для обґрунтування своїх заперечень проти позову, у разі якщо відповідач заперечує проти позову. Відповідачем не було надано жодних доказів вини позивача, тому в силу ч. 2 ст. 71 КАС України суд вважає, що у відповідача немає заперечень проти адміністративного позову ОСОБА_1.

Таким чином, ОСОБА_1 неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності. За зазначених обставин справи, постанова серії ПС1 №996179 від 15.08.2016 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн підлягає скасуванню у зв'язку з недотриманням зазначених принципів правомірної адміністративної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 87 КАСУ до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 90 КАСУ граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З огляду на наведене розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 580 грн за годину (1450 грн / 100 * 40).

Судові витрати позивача у даній справі складають 551,20 грн - витрати на сплату судового збору (а.с. 1) та 600 грн витрати на правову допомогу (а.с. 7, 16, 17), а всього - 1151,20 грн. Відповідно до даних розрахунку суми гонорару за надання правової допомоги (а.с. 17) витрати позивача на правову допомогу не перевищують встановленого законом граничного розміру, відтак підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

З огляду на викладені положення закону на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

На підставі ст.ст. 247, 288, 292, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 2-17, 87, 90, 94, 122, 158-163, 171-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ПС1 №996179 від 15.08.2016 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн - скасувати.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області 1151,20 грн судових витрат.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2015 від 08.04.2015 постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Барський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: