Справа № 324/403/16-а
Суддя: Лінник Г. О.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 324/403/16-а
Провадження № 2-а/324/20/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2016р. м.Пологи

Пологівський районний суд Запорізької області в складі судді Лінник Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пологи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Пологівському районі Запорізької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2016 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що з 30.12.2003 року вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області як пенсіонер за вислугою років та отримувала пенсію відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення". Позивач є державним службовцем, працює на посаді начальника відділу організаційної роботи апарату Пологівської РДА. З 01.04.2015 року виплату пенсії позивачу було припинено відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі Закон № 213). Позивач зазначає, що оскільки відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 до 01.06.2015 року не було прийнято закону щодо призначення усіх пенсій на загальних підставах, то з 01.06.2015 року займана нею посада державного службовця не дає права на призначення пенсії за нормами Закону України «Про державну службу», тому виплата призначеної позивачу пенсії має бути поновлена. 03.02.2016 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області з заявою про поновлення виплати пенсії з 01.06.2015 року. Листом управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області від 17.02.2016 року № 7/Г-1 позивачу було відмовлено в поновленні виплати пенсії.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на відсутність підстав для поновлення виплати пенсії позивачу, в тому числі на прийнятий Верховною Радою України 10.12.2015 року Закону України «Про державну службу», за яким позивач матиме право на призначення пенсії, а також просить застосувати строк позовної давності.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України справа в порядку скороченого провадження розглядається без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, якими сторони обґрунтовували свої позиції по справі, вважаю, що позов підлягає частковому задоволенню в зв'язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що з 30.12.2003 року позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області та отримує пенсію за вислугою років. З 02.07.2012 року по теперішній час позивач ОСОБА_1 працює на посаді начальника відділу організаційної роботи апарату Пологівської РДА, є державним службовцем.

З 01.04.2015 року відповідач припинив виплату позивачу пенсії за вислугою років з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, яким внесені зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

03.02.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області із заявою про поновлення виплати пенсії з 01.06.2015 року.

Управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області листом від 17.02.2016 року № 7/Г-1 відмовило позивачу ОСОБА_1 в поновленні виплати пенсії з посиланням на те, що посада, на якій працює позивач, дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 47 ч.1 абзацу 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції чинній з 01.04.2015 року, встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Слід зазначити, що на час призначення позивачу пенсії, займана нею посада давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», тому припинення виплати пенсії позивачу з 01.04.2015 року було правомірним.

Разом з тим, пунктом 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі Закон № 213) передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

З цього часу особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», за наявності права на пенсію, пенсія призначається лише відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч.1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» правові підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відсутні.

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивач просить суд зобов'язати відповідача поновити виплату їй пенсії з 01.06.2015 року.

Приймаючи до уваги те, що позивач пред'явив адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 01.06.2015 року по 15.09.2015 року поза межами шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду, встановленого ч.2 ст. 99 КАС України, підстав для його поновлення немає, тому адміністративний позов в цій частині має бути залишений без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2,11,86,94,183-2,186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області по відмові в поновленні виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з 01.06.2015 року протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за вислугою років з 16.09.2015 року та виплатити належні суми пенсії.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 01.06.2015 року по 15.09.2015 року включно - залишити без розгляду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через Пологівський районний суд, протягом десяти днів.

Суддя: