Справа № 757/13300/15-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

08 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Желтобрюх І.Л.,

при секретарі судового засідання Кваші Я.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представників сторін:

від відповідача Маковій О.О.,

від третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київський області, заступника директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київський області - начальника Інспекційного управління № 1, третя особа ОСОБА_6 про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № А 0302/6 від 03 лютого 2015 року про накладення на ОСОБА_2 штрафу за адміністративне правопорушення у розмірі 6 800 грн.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючи на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 14 січня 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області видано направлення №1315/03 для проведення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства під час виконання будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1 Бориспільського району Київської області на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 05 січня 205 року та звернення ОСОБА_4 від 23 грудня 2014 року.

14 січня 2015 року позивачу направлено повідомлення про проведення позапланової перевірки за вищевказаною адресою та зазначено про необхідність з'явитися на вказаний об'єкт.

19 січня 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області складено акт про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт будівництва за адресою АДРЕСА_1 Бориспільського району Київської області.

19 січня 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області відносно позивача було складено протокол №3-Л-А-1901/1 про адміністративне правопорушення.

Цього ж дня Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області було винесено припис №С-1901/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів правил.

03 лютого 2015 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області винесено постанову за № А 0302/6 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн.

У зазначеній постанові встановлено, що громадянка ОСОБА_2 не допустила посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт будівництва за адресою АДРЕСА_1 Бориспільського району Київської області для проведення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства, чим порушила положення п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п. 1 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Посилаючись на ту обставину, що вона до початку перевірки не отримувала повідомлення про призначення перевірки та вважаючи оскаржувану постанову незаконною, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова прийнята позивачем на підставі, у спосіб та в порядку, що визначені законодавством.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Процедуру здійснення заходів, що врегульовують питання дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності визначено Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (Порядок).

Згідно з частиною четвертою статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 11 Порядку №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Відповідно до пункту 14 Порядку №553 суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб інспекції до проведення перевірки складається відповідний акт.

Абзацом 11 п. 7 Порядку передбачено, що під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Державний архітектурно-будівельний контроль, згідно п. 9 Порядку, здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з винесенням відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, якою останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП, та накладено штрафу в розмірі 6 800 грн.

Як зазначає позивач в адміністративному позові, нею не були допущені працівники державної архітектурно-будівельної інспекції у Київський області до проведення позапланової перевірки у зв'язку тим, що вона не отримувала повідомлення про проведення та підстави призначення такої перевірки. Повідомлення було отримане лише 27.01.2016, тобто після виходу посадових осіб відповідача для проведення перевірки. Крім того, позивач вказує, що їй не було вручено протокол у справі про адміністративне правопорушення та не повідомлено про розгляд справи.

Таким чином, факт недопуску до перевірки посадових осіб відповідача позивачем підтверджено у позовній заяві.

Посилання ОСОБА_2 на неотримання повідомлення про призначення позапланової перевірки, колегія суддів відхиляє, оскільки Порядком № 553 не визначено обов'язку суб'єкта владних повноважень надсилати таке повідомлення.

Інших підстав порушення відповідачем вимог законодавства, що могли бути підставою для недопуску позивачем не зазначено, а судом не встановлено.

Відповідачем зазначено, що при виїзді на перевірку позивачу було пред'явлено направлення на проведення перевірки, в якому зазначено про підстави призначення перевірки, та службове посвідчення.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про підтвердження факту недопуску до перевірки, що зафіксовано у відповідних акті та протоколі.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вручення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (частина перша статті 256 Кодексу). Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу). У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (частина третя статті 256 Кодексу). Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 Кодексу).

У частині першій статті 277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Щодо порушення процедури розгляду адміністративної справи, на що посилається позивач, то з матеріалів справи вбачається, що від отримання копій протоколу, в якому зазначено дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, акта та припису ОСОБА_2 відмовилася, про що зроблено відповідні запису у вказаних документах.

У зв'язку з цим вказані документи були надіслані на адресу позивача поштою 20.01.2015.

Цим самим спростовуються доводи позивача щодо неповідомлення її про розгляд справи.

Згідно зі ст. 188-42 КУпАП недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, оскаржувана у даній справі постанова відповідача є законною та обґрунтованою.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 195, 198, 200, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
І.Л. Желтобрюх

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 12.09.2016

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Беспалов О.О.

Желтобрюх І.Л.