Справа № 806/5012/15
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шимонович Р.М.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"13" вересня 2016 р. Справа № 806/5012/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін позивача- ОСОБА_7 та їх представників: від позивача ОСОБА_5; від відповідача - Зотов А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" червня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_7 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області за участю третьої особи: Житомирського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання незаконними та скасування наказів в частині, зобов'язання поновити на посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 червня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7.

Вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернулась до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_7 проходила службу в органах внутрішніх справ з червня 2008 року, що підтверджується наказом управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області (а.с. 6).

Наказом управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області № 1005 від 13.08.2015 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" старшого лейтенанта міліції ОСОБА_7 за грубе порушення дисципліни, невихід на службу без поважних причин, керуючись статтями 2, 12, 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, слідчого слідчого відділу Житомирського МВУМВС України в Житомирській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_7 звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС (а.с. 9).

Вказаний наказ було реалізовано наказом управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області № 218 о/с від 14.08.2015 (по особовому складу), яким старшого лейтенанта міліції ОСОБА_7, слідчого слідчого відділу Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області, звільнено з органів внутрішніх справ України у запас (із поставкою на військовий облік) за пунктом 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни) (а.с. 41).

Від підпису про ознайомлення із вище зазначеним наказом позивач відмовилась, про що Управлінням складено відповідний акт (а.с. 56).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що дослідженими судом доказами та встановленими обставинами підтверджено правомірність дій відповідача при звільненні позивача з роботи за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР №114 від 29.07.1991 р.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-XII (далі - Закон № 565-XII), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (далі - Положення № 3114), Дисциплінарним статутом працівників органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІV, що визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст.2 Статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Як встановлено ст.5 Статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до п.64 "Є" Положення 3114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) - за порушення дисципліни.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу стосовно її дотримання, види дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, визначено Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Дисциплінарний статут, Статут).

Пунктом 8 ст.12 Статуту передбачено за порушення службової дисципліни накладення на осіб рядового і начальницького складу такого дисциплінарного стягнення, як "звільнення з органів внутрішніх справ".

Порядок накладення дисциплінарних стягнень регламентується ст.14 Статуту.

Відповідно до ч.1 ст.14 Статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Згідно ч.4 Статуту, порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України.

Згідно ч.6 ст.14 Статуту про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу.

Відповідно до ч.8 ст.14 Статуту зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

За правилами ч.10 ст.14 Статуту, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Згідно ч.8 ст.13 Статуту, таке дисциплінарне стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ, накладається начальником, якому надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні визначається правовими нормами Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року № 230 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 року за № 541/23073 (надалі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно пунктів 5.1 - 5.4 Інструкції, службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Встановлено, що 06.08.2015 року під час перевірки перебування на службі працівників міського відділу міліції було встановлено, що слідчий слідчого відділу Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області старший лейтенант міліції ОСОБА_7 відсутня на службі, про причини відсутності на службі керівництво слідчого відділу не повідомила та на телефонні дзвінки не відповідала.

З метою встановлення причин відсутності на службі, слідчого слідчого відділу Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_7 було проведено звірку з СМЗ УМВС області, під час якої було встановлено, що слідчий слідчого відділуи Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області старший лейтенант міліції ОСОБА_7 в період з 06.08.2015 року по 08.08.2015 року на лікарняному не перебуває.

За фактом відсутності на службі з 06 серпня по 08 серпня 2015 року слідчого слідчого відділу Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_7, комісією міського відділу міліції складено відповідні акти. Тобто, в період з 06 серпня по 08 серпня 2015 року слідчий слідчого відділу Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області старший лейтенанта міліції ОСОБА_7 була відсутня на сліжбі та виконанням своїх безпосередніх службових обов'язків не займалась.

Разом з тим, слідчий слідчого відділу Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області старший лейтенант міліції ОСОБА_7 відмовилась надати письмові пояснення з приводу відсутності на службі в період з 06 серпня по 08 серпня 2015 року, про що комісією міського відділу міліції складено відповідні акти.

Матеріалами справи підтверджено, що 05.08.2015 року позивачем на імя т.в.о. начальника Житомирського МВ УМВС було написано рапорт з проханням надати короткострокову відпустку з 06.08.2015 по 10.08.2015, у звязку із сімейними обставинами за власний рахунок (а.с. 51).

Проте, на вказаному рапорті відсутні резолюції начальника Житомирського МВ щодо надання позивачу відпустки або відмови в наданні вказаної відпустки. Крім цього, на рапорті відсутній реєстраційний номер канцелярії про надходження рапорту до Житомирського МВ та вказаний рапорт відсутній в секторі кадрового забезпечення Житомирського МВ.

Вищенаведене свідчить про те, що написання позивачкою рапорту про надання відпустки не звільняло її від обовязку вийти на службу 06.08.2015, так як рапорт не було належним чином погоджено та не прийнято керівництвом жодного рішення за результатами його розгляду.

Відповідно з частинами першою, другою статті 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Згідно ст.18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

З аналізу статті 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України можливо дійти висновку, що на осіб рядового і начальницького складу за вчинення порушень службової дисципліни наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади видається з дотриманням строків, передбачених статтею 16 Статуту, у тому числі й щодо осіб, які тимчасово непрацездатні. Подальше виконання такого наказу, відповідно до статті 18 Статуту, здійснюється після прибуття їх до місця проходження служби.

Із наведеного слідує, що відповідачем правомірно прийнято спірний наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача з органів внутрішніх справ, який було реалізовано наказом по особовому складу у період тимчасової непрацездатності позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо правомірних дій відповідача, а саме прийняття наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача з органів внутрішніх справ.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу стало відомо про перебування позивача на лікарняному лише у ході судового розгляду справи судом першої інстанції, внаслідок долучення останньою до матеріалів справи оригіналів листків непрацездатності серії АГЗ№847850 та серії АГТ№91832.

Саме ці обставини стали підставою для прийняття відповідачем наказу № 337о/с від 15.12.2015, яким внесено зміни до наказу №218о/с від 14.08.2015 у частині звільнення старшого летейнанта міліції ОСОБА_7 слідчого слідчого відділу Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області, а саме вважати її звільненою з 15.09.2015 (а.с. 101).

Приписами ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" червня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення виготовлено

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_7 АДРЕСА_1,13300

3- представник позивача: ОСОБА_5 АДРЕСА_2

4- відповідачу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області Старий бульвар, 5/37,м.Житомир,10008

5-третій особі: Житомирський міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області - вул.Лесі Українки, 17,м.Житомир,10003

,