Справа № 521/10691/15-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 р.м.ОдесаСправа № 521/10691/15-а

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Гуревський В.К.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарях Кіселик Д.С. та Жигайловій О.Е.,

за участю представника позивача - адвоката Кириліна Ю.А. та представника відповідача Безлущенка О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - Кириліна Ю.А. на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 17 травня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

02.07.2015 року представник ОСОБА_3 - Кирилін Ю.А. звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просило суд

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача №0237/50000/15 від 22.06.2015 року про порушення позивачем митних правил (т.б. за порушення ст.485 МК України), якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 727 955,43 грн.;

- закрити провадження по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв'язку з відсутністю в діях ознак порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова Одеської митниці ДФС про порушення саме позивачем, як директором підприємства, який фактично не є належним декларантом, митних правил №0237/50000/15 від 22.06.2015 року є необґрунтованою, безпідставною та не підтвердженою належними доказами, у зв'язку з чим, підстави для притягнення до адміністративної відповідальності відсутні.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2015 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник позивача - адвокат Кирилін Ю.А. 06.06.2016 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 17.05.2015 року та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

31.03.2014 року до Одеського морського торгівельного порту на морському судні «WESTERDIEK» надійшов контейнер GLDU9381402 з товаром «кишкові оболонки свинячі у солі (мокро - солені)» вагою нетто 21381 кг.

04.04.2014 року, з метою митного оформлення вказаного товару у митному режимі «Імпорт» та випуску його у вільний обіг, декларантом ПП «Мерідіан 2010» - ОСОБА_4 (т.б. сином позивача) до Південної митниці Міндоходів було оформлено та подано митну декларацію №500060001/2014/012044 вже із попередньо (т.б. згідно картки відмови від 18.03.2014р. по 1-й партії) скоригованою митницею ціною та усі необхідні для митного оформлення документи, серед яких був зовнішньоекономічний Контракт №3 від 27.07.2012 року та інвойс від 07.03.2014 року №1654555.

Відповідно до наданих документів, товар - «кишкові оболонки свинячі у солі (мокро-солені)» вагою нетто 21381 кг., надійшов в рамках Контракту, укладеного між компанією «FENFOLD TRADE LIMINED» (Suite 14,157 end Lane West Hampstead London NW621G,UK) та ПП «Мерідіан 2010». Продавцем та відправником товару є безпосередньо компанія «Van Hessen B.V.» Королівство Нідерланди, а покупцем та одержувачем - ПП «Мерідіан - 2010».

В графах же 22 та 42 митної декларації №500060001/2014/012044 було задекларовано загальну вартість товару у розмірі 27 192,06 доларів США.

Далі, на підставі поданих декларантом вищевказаних документів, товар - «кишкові оболонки свинячі у солі (мокро-солені)» було оформлено та розмитнено, після чого, в той же день (т.б. 04.04.2014р.) випущено у вільний обіг на митну територію України.

В подальшому, Південною митницею Міндоходів, в рамках міжнародної Угоди «Про партнерство і співробітництво між Україною і Європейськими Співтовариствами та їх державами - членами» (ратифікованою ЗУ від 10.11.1994р. №237/94-ВР) було ініційовано запит до митних органів Королівства Нідерланди.

24.12.2014 року з Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням до Одеської митниці ДФС надійшла відповідь з митних органів Королівства Нідерланди разом з копією експортної митної декларації № 14NL06277С21273844, яка одержана в митній базі даних Королівства Нідерланди, відповідно до якої, товар - «кишкові оболонки свинячі у солі (мокро - солені)» дійсно постачався компанією «Van Hessen B.V.» на адресу ПП «Мерідіан 2010», але вартість цього товару складає не 27 192,06 доларів США, як це заявлялось Південній митниці Міндоходів в поданій декларантом митній декларації №500060001/2014/012044, а - 86 712,70 Євро, що на момент митного оформлення складає 1340185,45 грн.

Таким чином, при декларуванні даного товару - «кишкові оболонки свинячі у солі (мокро солені)» ПП «Мерідіан 2010» в своїй митній декларації №500060001/2014/009253 від 04.04.2014р. фактично заявило неправдиві відомості про дійсну вартість придбаного товару та надала інвойс №13005070, який теж містить неправдиві відомості про вартість цього товару.

19.03.2015 року головним державним інспектором ВБНПНЗ Управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням до Одеської митниці ДФС Головань В.І. відносно директора ПП «Мерідіан 2010» ОСОБА_3 було складено протокол про порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України та призначено його розгляд на 12 год. 22.04.2015р., який, в свою чергу, з невідомих причин не відбувся.

І тільки 22.06.2015 року заступником начальника Одеської митниці ДФС Погоріловським О.Д. було розглянуто матеріали справи про порушення ОСОБА_3 митних правил та винесено постанову №0237/50000/15, згідно якої громадянина України - директор ПП «Мерідіан 2010» ОСОБА_3 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 % несплаченої суми митних платежів по МД №500060001/2014/012044, що складає 727 955,43 грн.

Не погоджуюсь з зазначеними вище діями та рішенням митного органу, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та, відповідно, з правомірності дій та спірної постанови відповідача.

Проте, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може повністю погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх частково не обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

А згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Як слідує зі змісту приписів ст.266 МК України, декларант зобов'язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленим Митним кодексом України, та несе у повному обсязі відповідальність за вчинення порушення митних правил.

Проте, разом з тим, відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як видно з вимог ч.1 ст.467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил, відповідно до ст.522 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через 6 (шість) місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені ст.ст.469,477-481,485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через 6 (шість) місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Так, правопорушення, за вчинення якого, згідно з оскарженою постановою, на позивача накладено штраф, визначене ст.485 МК України, відповідно до якої заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів.

В теорії адміністративного права під триваючими адміністративними проступками розуміють проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою, що припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. В переважній більшості випадків ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Таким чином, аналізуючи зміст наведених положень ст. 485 МК України, апеляційний суд приходить до висновку, що названа стаття Кодексу фактично визначає декілька складів адміністративних правопорушень, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також на ухилення від сплати митних платежів. При цьому, лише окремі з цих порушень є триваючими порушеннями митних правил.

Як вбачається зі змісту протоколу про порушення митних правил від 19.03.2015 року №0237/50000/15 та постанови заступника начальника Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 22.06.2015 року, позивача, за ст.485 МК України визнано винним в тому, що ним, як директором ПП «Мерідіан 2010», при митному оформленні товару «кишкові оболонки свинячі у солі (мокро солені)» надано документи, які містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Так, відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 264 вказаного Кодексу, зокрема, встановлено, що митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Дата та час подання митної декларації фіксується органом доходів і зборів шляхом її реєстрації, у тому числі з використанням інформаційних технологій. Орган доходів і зборів не має права відмовити в реєстрації митної декларації.

Як слідує зі змісту приписів ч.5 ст.255 МК України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Таким чином, передбачене статтею 485 МК України порушення митних правил, яке полягає в заявлені у митній декларації або в інших документах, що надані контролюючому органу, неправдивих відомостей з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, визначеною статтею 255 МК України, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю.

Із врахуванням викладеного, зазначене порушення митних правил не можна вважати триваючим, оскільки воно припиняється із поданням митної декларації контролюючому органу, а відтак, на підставі наведених вище положень ч.1 ст.467 МК України, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через 6 (шість) місяців з дня його вчинення.

Аналогічний висновок щодо застосування вищенаведених норм права міститься в і постанові Верховного Суду України від 09.04.2012 року по справі №21-260а11, який, в свою чергу, відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як встановлено судовою колегією з матеріалів справи, 04.04.2014 року декларантом - ПП «Мерідіан 2010» до митного поста «Одеса-порт» Південної митниці Міндоходів було подано митну декларацію та усі документи, необхідні для митного оформлення другої партії товару - «кишкові оболонки свинячі у солі (мокро солені)», в яких, в свою чергу, було зазначено вже раніше (т.б. 18.03.2014р.) відкориговану митницею вартість товару.

Отже, адміністративне стягнення на позивача, як керівника підприємства, за порушення митних правил могло бути накладено не пізніше 05.10.2014 року, однак оскаржену постанову про порушення митних правил фактично було прийнято аж 22.06.2015 року, т.б. більш ніж через 14 місяців, що свідчить про порушення відповідачем строку для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.467 МК України.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності поза межами строків накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил, апеляційний суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для визнання протиправною та скасування постанови Одеської митниці ДФС від 22.06.2015 року та закриття провадження в справі про порушення митних правил.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, до того ж, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Отже, за таких обставин, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі п.4 ч.1 ст.202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - Кириліна Ю.А. - задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2016 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Одеської митниці ДФС Погоріловського О.Д. №0237/50000/15 від 22.06.2015 року про порушення ОСОБА_3 митних правил, передбачених ст.485 МК України.

Провадження по справі про порушення позивачем митних правил - закрити.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко