Справа № 760/13175/16-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

07 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі: Бродацькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 04.08.2016 року по справі за його позовом до Солом'янського районного відділу м. Києва Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Солом'янського районного відділу м. Києва Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про:

визнання протиправними дій щодо зняття з реєстраційного обліку його сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1;

зобов'язання скасувати рішення про зняття з реєстраційного обліку;

зобов'язання поновити на реєстраційному обліку .

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 04.08.2016 року повернуто позовну заяву, оскільки дана справа не підсудна загальному місцевому суду як адміністративному, адже відповідачем у ній є орган державної влади.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу про скасування незаконної, на його думку, ухвали суду першої інстанції та просить направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому апелянт посилається на неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 1 та 7 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №405/2011, Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади та входить до системи органів виконавчої влади.

ДМС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через головні управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління, відділи (сектори) міграційної служби в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2011 року №658 утворені територіальні органи Державної міграційної служби, зокрема, Головне Управління ДМС у м. Києві.

Таким чином, відповідач в даній справі є територіальним органом виконавчої влади (органом державної влади).

Відповідно до частини другої та третьої статті 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Тобто, Солом'янським районним судом м. Києва зроблено правильний висновок про те, що дана справа не підсудна загальному місцевому суду як адміністративному суду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що пунктом 1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства (далі -КАС) України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ.

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу (далі -ЦК) України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 Житлового кодексу України; ст.405 ЦК України).

Як видно із матеріалів справи в даному випадку має місце спір щодо захисту цивільних прав, а саме: про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, а також про виселення.

Враховуючи вищенаведене, вказаний спір повинен розглядатися в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Однак, не дивлячись на необхідність розгляду даної справи в порядку цивільного судочинства, підстави для скасування спірної ухвали відсутні, оскільки по суті спір не підлягає розгляду місцевим загальним судом як адміністративним. З огляду на це, скасування ухвали про повернення позовної заяви не призведе до відновлення прав позивача.

Згідно з ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а … ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, ухвалу суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 199, 202, 205 та 207 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 04.08.2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 12.09.2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.