Справа № 802/1196/16-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 вересня 2016 р. Справа № 802/1196/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача Стягайла М.Ф.

представника відповідача: Малищука І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Військової частини польова пошта НОМЕР_1

про: визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

12.08.2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - ОСОБА_1 з адміністративним позовом до відповідача - Військової частини польова пошта НОМЕР_1 . У позовній заяві позивач просить визнати протиправними та скасувати абзац 3 пункту 15 наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 91 в частині не виплати ОСОБА_1 премії у розмірі 680 % від посадового окладу та надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % від посадового окладу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31.03.2016 року відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 91 його, сапера інженерно-саперного відділення інженерно - саперного взводу інженерно - саперної роти, на підставі наказу по особовому складу командира військової частини НОМЕР_1 № 7-РС від 28.03.2016 року, звільнено із військової служби у запас. Вислуга років у Збройних Силах України станом на 01.03.2016 року становить 02 роки 03 місяців 07 днів.

Разом з тим, вирішено не виплачувати премію у розмірі 680 % від посадового окладу та надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 31.03.2016 року, із посиланням на підставу - постанову Яворівського районною суду Львівської області від 25.01.2016 року.

Позивач вказав, що постановою Яворівського районного суду Львівської області від 25.01.2016 року його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у розмірі 1190,00 грн. Проте, на думку позивача, факт прийняття вказаної постанови від 25.01.2016 року та її виконання жодним чином не впливає на його право отримати премію у розмірі 680 % від посадового окладу та надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % від посадового окладу.

Також позивач зазначив, що позбавлення його оскаржуваним наказом премії та надбавки до посадового окладу є видом дисциплінарного стягнення, яке застосовано відповідачем всупереч порядку, встановленому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, зокрема із порушенням норм п.п. 87, 91 Статуту.

Зокрема зіслався позивач на те, що відповідно до ст. 87, 91 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV, дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення. Заборонено також за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень або поєднувані одне стягнення з іншим.

Відтак, на думку позивача, застосування до нього засобів дисциплінарного впливу шляхом позбавлення премії майже через три місяці після вчинення правопорушення не відповідає вимогам Дисциплінарного Статуту Збройних сил України та Інструкції.

07.09.2016 року за вх. № 18673 на адресу суду від Військової частини польової пошти НОМЕР_1 надійшли письмові заперечення на заявлений адміністративний позов.

Представник відповідача у наданих запереченнях вказав, що дії командування військової частини є правомірними, вчинені в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а вимоги, вказані у позовній заяві не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Крім того, наголосив, що посилання позивача на ст. 87, 91 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України є помилковими.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити. Додатково вказав, що абзац 3 пункту 15 наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 91 в частині не виплати ОСОБА_1 премії у розмірі 680 % від посадового окладу та надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % від посадового окладу є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки не ґрунтується на нормах Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України.

Представник відповідача у судовому засіданні проти вимог адміністративного позову заперечив та просив суд у його задоволенні відмовити. Крім того, зазначив, що позивач помилково вважає свій проступок таким, відповідальність за який повинна наступати в порядку визначеному Дисциплінарним статутом Збройних сил України.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, надавши оцінку письмовим доказам, що містяться у матеріалах адміністративної справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову із наступних мотивів.

Судом встановлено, що 06.08.2015 року наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 179-РС молодшого сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду сапера інженерно - саперного відділення інженерно - саперного взводу інженерно - саперної роти.

21.08.2015 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 208 молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення, призначено на дану посаду та встановлено посадовий оклад 530,00 гривень на місяць.

В період з 18.12.2015 року по 30.01.2016 року згідно із наказами командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.12.2015 року № 327 та від 30.01.2016 року № 30 молодший сержант ОСОБА_1 перебував у 184 навчальному центрі (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , с. Старичі, Яворівського району Львівської області).

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 25.01.2016 року (справа № 460/95 16-п) був визнаний винним у скоєнні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 КУпАП (перебував на військовій службі в стані алкогольного сп`яніння) та притягнений до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі сто п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190,00 (одна тисяча сто дев`яносто гривень).

В березні 2016 року до військової частини польова пошта НОМЕР_1 надійшла копія постанови Яворівського районного суду Львівської області від 25.01.2016 року по справі № 460/95 16-п, на підставі якої 09.03.2016 року внесені відомості до Журналу обліку протоколів про військові адміністративні правопорушення у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 .

31.03.2016 року відповідно до ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" молодший сержант ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас.

31.03.2016 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 91, відповідно до абзацу 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, пунктів 15.7, 15.8, 31.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 позивач забезпечений грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням та позбавлений премії і надбавки за виконання особливо важливих завдань за скоєння військового адміністративного правопорушення, що передбачене статтею 172-20 глави 13-Б КУпАП.

Позивач вважаючи, що наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.03.2016 року № 91 порушує його права та інтереси, з метою скасування вказаного наказу в частині позбавлення його виплати премії у розмірі 680 % від посадового окладу та надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % від посадового окладу, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносин суд зазначає наступне.

Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХП) визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі.

Пунктом 2 статті 9 Закону № 2011-ХП визначено, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №1294) установлено склад грошового забезпечення військовослужбовців, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням, щомісячні (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразові додаткові види грошового забезпечення, порядок його виплати.

Крім того, керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право:

1) установлювати:

посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, - у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами згідно з додатками 1-23 і 30-32 за аналогічними посадами;

надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Порядок та умови виплати такої надбавки визначаються залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних завдань. У разі несвоєчасного або низькоякісного виконання завдань надбавка скасовується або розмір її зменшується;

2) здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Відповідно до п. 1.2. Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 (далі - Інструкція) грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 15.1. Інструкції визначено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, виплачується надбавка за виконання особливо важливих завдань в розмірах до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Також згідно п. 31.1. Інструкції командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби. Командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково.

Розміри премії, але не менше 10 відсотків посадових окладів, установлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження служби, (п. 31.2. Інструкції).

Виплата премії військовослужбовцям здійснюється щомісяця за попередній місяць під час виплати грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира військової частини, який видається до 5 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, (п. 31.4. Інструкції).

Відповідно до наказу Міністра оборони України від 27.01.2016 року № 44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у 2016 році» (далі - Наказ № 44) витрати на грошове забезпечення військовослужбовців здійснювати за нормами, установленими законодавством України, у межах виділених асигнувань на грошове забезпечення та дотримуватися такого порядку щодо виплат: у першу чергу - щомісячне грошове забезпечення військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у антитерористичній операції; у другу - грошове забезпечення іншим військовослужбовцям та розрахунки зі звільненими військовослужбовцями; у третю - грошова допомога на оздоровлення; у четверту - інші одноразові додаткові види грошового забезпечення (за наявності коштів).

Щомісячне грошове забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) виплачувати з розрахунку: основні види грошового забезпечення (оклад за військовим званням, посадовий оклад надбавка за вислугу років); надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби (у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років) всім військовослужбовцям - 50 відсотків; премія військовослужбовцям на посадах рядового, сержантського та старшинського складу яким встановлено посадовий оклад за I тарифним розрядом - 680 відсотків посадового окладу.

Згідно до Тимчасового порядку встановлення розміру щомісячної премії, затвердженого Міністром оборони України 17.02.2016 року (далі - Тимчасовий порядок) преміювання військовослужбовців є дієвим засобом додаткового стимулювання особового складу до проходження військової служби та зміцнення військової дисципліни.

Для забезпечення якісного виконання військовослужбовцями своїх обов`язків, додержання порядку і правил служби, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, недопущення вживання військовослужбовцями алкогольних напоїв (наркотичних речовин) командирам (начальникам) надано право встановлювати підлеглим військовослужбовцям премію за старанність, розумну ініціативу та сумлінне виконання службових (посадових) обов`язків, також встановлювати її у зменшеному розмірі або не встановлювати у разі вчинення військовослужбовцем правопорушень.

З огляду на вказане, суд доходить висновку, що виплата премії у розмірі 680 % від посадового окладу та надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % від посадового окладу є стимулюючими виплатами з метою забезпечення якісного та своєчасного виконання особовим складом службових обов`язків, а також заохоченням до проходження військової служби та зміцнення військової дисципліни.

Водночас позивач помилково вважає, що вказані виплати є заходом дисциплінарного впливу на особу, яка вчинила військове адміністративне правопорушення передбачене положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, позбавлення ОСОБА_1 премії у розмірі 680 % від посадового окладу та надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % від посадового окладу не є заходами дисциплінарного впливу та не є формою дисциплінарної відповідальності. Тому посилання позивача на порушення норм Дисциплінарного статуту Збройних Сил України при прийнятті оскаржуваного наказу, як і посилання на подвійне притягнення його до відповідальності за одне і те ж правопорушення є безпідставними.

Надаючи правову оцінку підставам прийняття оскаржуваного наказу та підставам позбавлення позивача премії та надбавки, суд виходить із наступних мотивів.

Згідно пункту 15.7. Інструкції, командири (начальники) військових частин (установ та організацій) у разі несвоєчасного або неякісного виконання завдань за місяць, у якому військовослужбовцями було допущено несвоєчасне або неякісне виконання завдань, мають право зменшувати розмір надбавки за виконання особливо важливих завдань або скасовувати (відміняти) її.

Рішення про зменшення розміру надбавки або її скасування (відміну) оформлюється наказом командира (начальника) військової частини (установи, організації). У наказі про зменшення розміру надбавки або її скасування (відміну) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для прийняття такого рішення.

Абзацом 9 пункту 15.8 Інструкції встановлено, що у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, надбавка не виплачується за місяць, в якому така постанова надійшла у військову частину.

Надбавка за виконання особливо важливих завдань виплачується за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць. Військовослужбовцям, які вибувають з військової частини, надбавка виплачується до дня звільнення від обов`язків за посадою включно, п. 15.9. Інструкції.

Крім того, пунктом 31.6. Інструкції визначено, що командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії повністю у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією (за місяць, у якому така постанова надійшла у військову частину).

Відповідно до вимог Тимчасового порядку критеріями для встановлення розміру премії є: бездоганне і неухильне додержання порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України; сумлінне виконання службових (посадових) обов`язків.

Військовослужбовцю у розрахунковому місяці премія не встановлюється у разі притягнення військовослужбовця у встановленому порядку до адміністративної відповідальності за вчинене військове адміністративне правопорушення.

Таким чином, аналізуючи зміст норм, які регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку, що премія та надбавка за виконання особливо важливих завдань військовослужбовцю не встановлюється та не виплачується у випадку накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення. При цьому, такі виплати не виплачуються за місяць, в якому постанова суду про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення надійшла у військову частину.

Як видно із постанови Яворівського районного суду Львівської області від 25.01.2016 року ОСОБА_1 визнано винним саме у скоєнні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі сто п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190,00.

Із журналу обліку протоколів про військові адміністративні правопорушення у військовій частині польова пошта В1579 постанова Яворівського районного суду Львівської області від 25.01.2016 року надійшла до відповідача 09.03.2016 року.

Відтак, з огляду на наведені норми законодавства та досліджені обставини справи, суд вважає, що командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 позбавляючи позивача премії у розмірі 680 % від посадового окладу та надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % від посадового окладу за період з 01.03.2016 року по 31.03.2016 року діяло правомірно, в межах та спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Зважаючи на вищевказане, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу від 31.03.2016 року № 91 в частині невиплати йому премії у розмірі 680 % від посадового окладу та надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % від посадового окладу слід відмовити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не встановив їх понесення сторонами у справі.

Керуючись ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні вимог адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович