Справа № 823/1256/16
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 вересня 2016 року справа № 823/1256/16

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Каліновська А.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - прокуратура Черкаської області, про визнання неправомірною та незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним позовом, в якому просить:

- визнати неправомірною та незаконною бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень в особі Генеральної прокуратури України під час розгляду звернення позивача з огляду та підстав: «У зв'язку з прийняттям Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року, згідно з п. 3 «Прикінцевих положень» якого, визнано такою, що втратила чинність статтю 48 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями), положення якої регламентували питання дисциплінарної відповідальності прокурорсько-слідчих працівників, розглянути питання про приведення запису № 16 від 12 березня 1999 року до трудової книжки серії УКР № 1331565 від 17 липня 1985 року про звільнення з посади прокурора Лисянського району Черкаської області на підставі ст. 8, п. 5 ст. 9 Дисциплінарного статуту прокуратури України, внесеного на підставі наказу Генерального прокурора України від 02 березня 1999 року № 130-К до належної позивачу трудової книжки у відповідність до приписів ст.ст. 1, 3, 8, 21, 22, 43, 68 Конституції України, Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року (з наступними змінами та доповненнями), ст. 48 Кодексу законів про працю України, а також нормативно-правових документів,які регламентують порядок ведення трудових книжок працівників»;

- зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень в особі Генеральної прокуратури України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року,згідно з п. 3 «Прикінцевих положень» якого, визнано такою, що втратила чинність статтю 48 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями), положення якої регламентували питання дисциплінарної відповідальності прокурорсько-слідчих працівників, розглянути питання про перегляд та приведення запису № 16 від 12 березня 1999 року у трудовій книжці серії УКР № 1331565 про звільнення з посади прокурора Лисянського району Черкаської області на підставі ст. 8, п. 5 ст. 9 Дисциплінарного статуту прокуратури України, внесеного на підставі наказу Генерального прокурора України від 02 березня 1999 року № 130-К до належної позивачу трудової книжки у відповідність до приписів ст.ст. 1, 3, 8, 21, 22, 43, 68 Конституції України,Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року (з наступними змінами та доповненнями), ст. 48 Кодексу законів про працю України, а також нормативно-правових документів, які регламентують порядок ведення трудових книжок працівників»;

- зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень в особі Генеральної прокуратури України розглянути питання про проведення службової перевірки щодо обставин, пов'язаних з фактом дорожньо-транспортної пригоди,покладені в основу службового розслідування від 29 січня 1999 року, як підстави видання наказу Генерального прокурора України від 02 березня 1999 року № 130-К про звільнення позивача по справі - ОСОБА_1 з посади прокурора Лисянського району Черкаської області на підставі ст. 8, п. 5 ст. 9 Дисциплінарного статуту прокуратури України,в частині відповідності формулювання підстав звільнення,зазначених у наказі,положенням статті 48 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, а також статті 8,пункту 5 статті 9 Дисциплінарного статуту прокуратури України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 06 листопада 1991 року № 1796-ХІІ, відповідно до положень ч. 3 ст. 48 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ;

- зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень в особі Генеральної прокуратури України розглянути питання про проведення службової перевірки щодо обставин внесення представником третьої особи до належної ОСОБА_1 трудової книжки запису № 16 від 12 березня 1999 року про звільнення з посади за ст. 8 та п. 5 ст. 9 Дисциплінарного статуту прокуратури України, як підзаконного нормативно-правового акта, затвердженого постановою Верховної Ради України від 06 листопада 1991 року № 1796-ХІІ, відповідно до положень ч. 3 ст. 48 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, без посилання на статтю 48 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, схваленого єдиним законодавчим органом України в конституційний спосіб та з дотриманням процедури, передбаченої приписами ст.ст. 82, 83, 89, 91, 92, 94 Основного Закону України, та вирішити питання щодо його персональної відповідальності, передбаченої законодавством.

Вимоги до позовної заяви встановлені ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Дана позовна заява подана з порушенням вищезазначеної статті.

Відповідно до ч. 3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно ч. 2 статті 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-V визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Оскільки позивачем у вказаному позову не заявлено вимоги щодо стягнення заробітної плати або поновлення на роботі, пільги щодо сплати судового збору визначені п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-V на позивача не розповсюджуються.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою розмір ставки судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» № 928-VIII від 25 грудня 2015 року установлено розмір мінімальної заробітної плати на 2016 рік, а саме, у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем одночасно заявлено чотири вимоги немайнового характеру.

Відповідно до п. 3 ст. 6 Закону №3674-VI у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, розмір судового збору за подання позивачем до адміністративного суду вказаного позову становить 2204 грн. 80 коп.

Частиною 1 ст. 88 КАС України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 106 КАС України, зокрема, передбачено, що у позовній заяві у разі необхідності зазначається клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, позивачем не сплачено у повному розмірі судовий збір за подання вказаного адміністративного позову, не надано суду документ, який підтверджує звільнення позивача від сплати судового збору, не заявлено клопотання та не надані відповідні докази щодо вирішення питання про звільнення його від сплати судового збору або розстрочення, відстрочення, зменшення розміру судового збору.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 106 КАС України визначено, що у позовній заяві зазначається перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Всупереч вищезазначеному, в додатках до адміністративного позову від 06.09.2016 відсутні копії паспорта та коду, які зазначена позивачем в якості додатків до позову. Вказана обставина підтверджується актом Черкаського окружного адміністративного суду від 08.09.2016.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що предметом вказаного позову є, зокрема питання щодо приведення у відповідність запису №16 від 12.03.1999 до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 17.07.1985, проведення службового розслідування щодо обставин, пов'язаних із фактом дорожньо-транспортної пригоди, які покладені в основу службового розслідування від 29.01.1999.

Адміністративний позов відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно з ч. 2 вказаної статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Разом з цим, позивачем в позовні заяві не наведено та не додано до нього відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, що унеможливлює вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Крім того, частиною 2 ст. 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливо подання таких доказів.

Всупереч вищезазначеному, позивачем не додано до позовної заяви докази звернення ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України із заявою щодо приведення у відповідність запису №16 від 12.03.1999 до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 17.07.1985 та не зазначено причини неможливості самостійно їх надати.

На підставі вищезазначеного, подана позовна заява підлягає залишенню без руху в силу ч. 1 ст. 108 КАС України.

Враховуючи встановлене, керуючись ст. 108 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - прокуратура Черкаської області, про визнання неправомірною та незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху і надати строк для усунення вказаних недоліків в термін до 07.10.2016. В строк, наданий судом, позивачу необхідно усунути зазначені вище недоліки.

2. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

3.Роз'яснити позивачу, що у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Суддя А.В. Каліновська