Справа № 2-а-6392/10
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2010-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-6392/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" травня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Ярмоленка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2009 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що вона є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення, а тому відповідно до Закону України від 28.02.1991 року № 796 - XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи /далі Закон № 796 - XII/, тому має право на щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва. Однак, всупереч згаданому Закону вказані виплати проводились без застосування кратності до встановленого розміру мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, /далі «Постанова № 836»/ тому позивач вважає своє рраво порушеним та просить стягнути з управління праці та соціального захисту населення Коростен- ської районної державної адміністрації недовиплачені кошти, передбачені ст. 37 Закону № 796-ХІІ в Ьозмірі 5591, 40 грн. за період з 01.12.2006 року по 30.11.2009 року. Відповідач позов не визнав.

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щомісячної грошової Допомога в звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва в розмірі 30% мінімальної заробітної плати .

Проте в спірний період часу ця допомога виплачувались частково, у фіксованому розмірі, іизначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні іиплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати.

Згідно п. 2 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, ювязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», атвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 розпорядниками іюджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються в числі інших управління праці та оціального захисту населення виконкомів міських Рад. Виплата компенсацій та допомог певних видів, т.ч. і передбачених ст. ст. 37, 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам іроводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального ахисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за іісцем реєстрації. Правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної останови.

Таким чином, управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної ержавної адміністрації є належним відповідачем по справі. В порушення вимог ст. 71 КАС України станнє не довело належними доказами факти відсутності фінансування та видатків Державного юджету України, що направляються управлінням Міністерства праці і соціального захисту населення пя реалізації виплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи за ст.ст. 37, 39, 51 Закону № 796 XII. Згідно вказаної норми Закону обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи ^діяльності покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, доказів правомірності своїх дій відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого імоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у юсіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності за і них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про етапе і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та законі України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радої України.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового акт Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість яких надав Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має виш юридичну силу.

Постанова Кабінету Міністрів України, на яку посилається відповідач, в частині встановлень обмежень щодо розмірів виплати пенсій та допомоги не відповідає розмірам, встановленим іншим законами України.

Оскільки Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконним нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи», а не вказана Постанова КМУ.

В силу ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобо; інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася аб повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Порушення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративногс позову за умови якщо на цьому наполягає одна із сторін. Як вбачається згідно заперечень відповідача, останній наполягає на застосуванні наслідків пропуску строку звернення до адміністративного суду' як на підставу для відмови в задоволенні поданого позову.

Виходячи з цього, в межах строку звернення до суду підлягають судовому захисту позовні вимоги за період з 18.12.2008 року по 30.11.2009 року.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд керується п.2 ч.2 ст.162 КАС України та зобовязує відповідачів вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити позивачу невиплачену частину допомоги.

Керуючись ст.ст. 37,39 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11,94,99, 100, 158-163, 167, 254 Кодексу

адміністративного судочинства України, -

постановив: І і

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської районнрї державної адміністрації щодо не нарахування та не виплати позивачу допомоги в звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до визначених законом розмірів неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації перерахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу в звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 18.12.2008 року по 30.11.2009 року.

В решті позовних вимог відмовити за пропуском строку звернення до суду.

Від сплати судових витрат сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення , а в разі проголошення вступної та резолютивної частини , з дня складання постанови в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження постанови суду, з послідуючою подачею апеляційної скарги, яка може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду .

Суддя