Справа № 285/900/16-а
Суддя: Літвин О. О.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/900/16-а

провадження № 2-а/0285/78/16

08.09.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…………..Літвин О.О.

за участю секретаря…………Сарган О.А.

сторін:

представника позивачки……ОСОБА_4розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Державної екологічної інспекції у Житомирської області

про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову № 07823 в справі про адміністративне правопорушення від 14.03.2016 року, винесену відповідачем, про притягнення її до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу в розмірі 136 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що постановою відповідача була притягнута до адміністративної відповідальності за те, що, як посадова відповідальна особа Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства (далі - Водоканал) здійснювала самовільне водокористування за відсутності дозволу на спецводокористування. З винесеною постановою не згідна, оскільки проконтролювала своєчасність підготовки заявки та відповідного пакету документів для оформлення дозволу у відповідні установи, однак у їх прийнятті було відмовлено з посиланням на зміни в законодавстві.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просила їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений в порядку, визначеному главою 3 КАС України, причини неявки невідомі, заперечення проти позову та заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача не надійшло.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси її континентального шельфу, виключеної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування, а відповідно до ст. 16 Конституції України, ст.ст.1,4,5,11,16,20,35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» держава, через уповноваженні державні органи, забезпечує охорону навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини.

Водокористування може бути загальним або спеціальним (ст.ст. 46, 48 ВК України). Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (п.9 ч.1 ст.44, ст.49 ВК).

З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2016 року посадовою особою Державної екологічної інспекції в Житомирської області складено протокол № 07823 та постанову про накладення адміністративного стягнення № 07823 від 14.03.2016 року, згідно якої притягнуто до адміністративної відповідальності директора Водоканалу ОСОБА_3, позивачку по справі, та накладено на неї адміністративне стягнення за ст. 48 (порушення права державної власності на води) Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 136 грн.

З вказаних протоколу та постанови вбачається, що ОСОБА_3, як посадовою особою і директором Водоканалу, допущено самовільне водокористування в період часу з 26.05.2014 року по 14.01.2015 року при відсутності спеціального дозволу на спецводокористування, що є порушенням права державної власності на води згідно ст. 44 Водного кодексу України та є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 48 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За приписами статей 4, 14, 65 Водного кодексу України та ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Водоканал повинен мати спеціальний дозвіл на користування водами, який у нього на час перевірки був відсутній, а отриманий лише 15.01.2015 року.

Встановлено, що станом на 25.04.2014 року Водоканал звернувся до Департаменту екології та природних ресурсів Житомирської обласної адміністрації з заявою щодо оформлення дозволу на спецводокористування та наданням певних документів.

Листом від 22.05.2014 року № 658/с-4/1-4-1059 Департамент екології та природних ресурсів Житомирської обласної адміністрації повідомив Водоканал, що Законом України від 09.04.2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру» внесено зміни до ВК України, з якого виключені погодження центральних органів виконавчої влади, що реалізують політику у сфері розвитку водного господарства, однак до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року № 321 «Про затвердження Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування» змін не внесено. У зв'язку з не визначенням переліку та форми документів, на підставі яких отримуються відповідні висновки та дозволи на спеціальне водокористування, видача таких дозволів можлива лише після внесення змін до відповідних законодавчих актів України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року № 321 затверджено Порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування (далі - Порядок), який визначає процедуру погодження та видачі юридичним і фізичним особам - водокористувачам дозволів на спеціальне водокористування.

Дозволи видаються за клопотанням водокористувачів в місячний термін з дня подання в установленому порядку клопотання. У разі відмови у погодженні клопотання або у видачі дозволу водокористувачу надається відповідь з обґрунтуванням причин відмови.

Відповідно до частини 5 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру. Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру. Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Положеннями статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначене поняття принципу мовчазної згоди, як принципу, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Відповідно до частини 6 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності у разі якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано або не направлено документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, то через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

Ураховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що Водоканал у встановлені законом спосіб та порядок у квітні 2014 року звернувся до дозвільного органу - Департаменту екології та природних ресурсів Житомирської обласної адміністрації за отриманням дозволу на спеціальне водокористування, а документи повернуто без прийняття рішення про видачу або про відмову у видачі дозволу, з підстав не передбачених законом.

Крім того, суд, враховує відсутність письмового повідомлення Департаменту екології та природних ресурсів Житомирської обласної адміністрації про відмову у видачі дозволу за наслідками розгляду документів, поданих Водоканалом у квітні 2014 року.

Таким чином, Водоканал у період часу з 26.05.2014 року (коли закінчився термін дії попереднього дозволу) по 14.01.2015 року (коли видано новий дозвіл) здійснював використання водних ресурсів на підставі принципу мовчазної згоди, що не охоплюється поняттям самовільного використання.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); розсудливо.

Будь-які матеріали, що були або мали бути взяті відповідачем до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення, суду надані не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Так як відповідач не прибув в судове засідання та не надав суду заперечень проти позову, не навів переконливих доказів про відповідність постанови про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 обставинам справи, суд вважає, що є підстави для скасування вказаної постанови.

Відтак, докази, що підтверджують наявність події і складу правопорушення відсутні, а тому суд приходить до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на позивачку є необґрунтованою і задовольняє позов.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП суд скасовує постанову і закриває справу.

Керуючись статтями 11, 94, 104, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, п. 1 ст. 247, статтями 287-289, 293 КУпАП, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірною постанову № 07823 в справі про адміністративне правопорушення від 14.03.2016 року, винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Житомирської області Люлевичем Валентином Віталійовичем, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.48 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 грн., та скасувати її.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.48 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Житомирської області.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя О.О.Літвин