Справа № 357/7570/16-а
Суддя: Кошель Л. М.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/7570/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 4 справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа ОСОБА_1, про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 13.06.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа у справі № 357/3068/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача провести перерахунок і виплату пенсії, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2015 року, апеляційну скаргу Управління ПФУ в м.Біла Церква залишено без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2015 року залишено без змін. Позивач вважає постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа по даній справі протиправною, оскільки її винесено в порушення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ № 845 від 03.08.2011 року, цими нормативно-правовими актами встановлено чіткий механізм виконання відповідних судових рішень, який не дотримано відповідачем. Позивач просив в судовому порядку скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 13.06.2016 року про відкриття виконавчого провадження №51398708 по виконанню виконавчого листа у справі №357/3068/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління ПФУ у м. Білій Церкві.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, а також додатково вказала на те, що підставою для скасування вищевказаної постанови є також та обставина, що виконавчий документ пред'явлено стягувачем до виконання з пропуском встановленого законом строку.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомлено.

Від третьої особи до суду надійшли письмові заперечення відносно позову з проханням розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 15.04.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області винесено постанову по справі №357/3068/15-а 2-а/357/468/15 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у м.Біла Церква Київської області про визнання дій протиправними та зобов»язання відповідача провести перерахунок і виплату пенсії, згідно якої позов задоволено частково та зобов»язано провести перерахунок та виплату доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, визначеної в Законі про державний бюджет України на відповідний календарний рік, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, встановивши її в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст..51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством України на відповідний період, підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством України на відповідний період, за період з 01 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно з урахуванням сум раніше проведених виплат.

Згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2015 року апеляційну скаргу Управління ПФУ в м.Біла Церква залишено без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2015 року залишено без змін. Наведене стверджується копіями зазначених судових рішень, які знаходяться в матеріалах справи.

19.05.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області стягувачу видано виконавчий лист по даній справі, в якому зазначено строк пред'явлення його до виконання - протягом одного року з дня вступу постанови в законну силу, тобто до 21.05.2016 року, що слідує з копії цього виконавчого листа.

13.06.2016 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51398708 щодо примусового виконання виконавчого листа №357/3068/15-а, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 19.05.2016 року, з наданням семиденного строку на добровільне виконання, що слідує з копії цієї постанови. Заяву про примусове виконання подано стягувачем ОСОБА_110.06.2016 р.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно до п.5 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, в т. ч. рішень у справах щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За ч.3 цієї статті відповідачем у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

В ч.2 цієї статті визначено перелік документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.2 ст.25 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ст.ст.2,3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

На виконання приписів вищенаведеного Закону постановою КМ України № 845 від 03.08.2011 року затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, в п.2 якого роз'яснено, що боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства; виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

А згідно п.3 Порядку, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

У разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження /п.7 Порядку/.

Крім того, постановою КМ України № 440 від 03.09.2014 року затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, в якому передбачено, зокрема, що рішення -це виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Відповідно до п.3 цього Порядку, рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Цим Порядком визначено перелік документів, які заявник подає до органу державної виконавчої служби, в т.ч. оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірену його копію); у разі зміни способу і порядку виконання рішення до виконавчого документа або рішення суду заявник додає відповідну ухвалу суду про зміну способу і порядку виконання рішення; передбачено, яким чином ведеться облік таких рішень в органах державної виконавчої служби.

Згідно п.13 Порядку передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік /п.19 Порядку/.

Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845 /п.20 Порядку/.

Отже, чинним законодавством України встановлено механізм виконання відповідних судових рішень, визначено порядок дій органів державної виконавчої служби при надходженні до них відповідних судових рішень, боржниками за якими є органи, визначені в Законі України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Але в зв'язку з прийняттям вказаних вище в рішенні нормативно-правових актів, якими встановлено механізм виконання відповідних судових рішень, зміни до Закону України «Про виконавче провадження» не вносилися.

А тому державний виконавець мав діяти у відповідності з приписами Закону України «Про виконавче провадження».

Як вказано вище в постанові, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пропуску встановленого строку пред'явлення виконавчих доку ментів до виконання /ст.26 Закону «Про виконавче провадження/.

Положеннями ст.25 вказаного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

З копії постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що виконавчий лист було пред'явлено до виконання 10.06.2016 року, строк пред'явлення до виконання виконавчого листа - до 21.05.2016 року, постанову про відкриття виконавчого провадження винесено державним виконавцем 13.06.2016 року.

Тобто, виконавчий документ було пред'явлено до виконання з пропуском встановленого законом строку, а тому у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний був винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

За ст.261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред"явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В даному випадку доказів того, що судом було поновлено строк пред'явлення до виконання даного виконавчого листа, не надано.

А тому суд вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.181 КАС України позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач копію оскаржуваної постанови

одержав 21.06.2016 року, а до суду з даним позовом позивач звернувся 24.06.2016 року, що підтверджується відстеженням Укрпошти про пересилання поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором на конверті.

На підставі вищевикладеного та Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженимпостановою КМ України № 845 від 03.08.2011 року, Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМ України № 440 від 03.09.2014 року, керуючись ст.ст.2,17,18,70, 159-163, 181, 185,186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 13 червня 2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 51398708 по виконанню виконавчого листа у справі № 357/3068/15-а 2-а/357/468/15, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 19.05. 2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л. М. Кошель