Справа № 826/6605/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 серпня 2016 року № 826/6605/16

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Калпатару Пауер Трансмішн Україна» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві та Міжрегіонального Головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Калпатару Пауер Трансмішн Україна» (далі по тексту Позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту Відповідач 1) та Міжрегіонального Головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників (Далі по тексту Відповідач 2), в якому просило:

- визнати протиправними висновки Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві викладені в актах перевірок від 30.11.2015 року № 201/26-57-15-01-41, № 202/26-57-15-01-41, № 203/26-57-15-01-41, № 204/26-57-15-01-41, № 205/26-57-15-01-41, № 206/26-57-15-01-41, № 207/26-57-15-01-41, № 208/26-57-15-01-41, №209/26-57-15-01-41;

- визнати протиправними рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві про відмову у прийнятті уточнюючих розрахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Калпатару Пауер Трансмішн Україна» податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 30.11.2015 року № за травень 2014 року №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № за січень-грудень 2014 року;

- зобов'язати Міжрегіональне Головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників прийняти уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Калпатару Пауер Трансмішн Україна» у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за період квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2013 року, травень, січень-грудень 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про необґрунтованість оскаржуваних висновків Відповідача 1, викладених у актах та рішеннях з огляду на дотримання позивачем визначеного Податковим кодексом України (далі - ПК України) строку включення до свого податкового кредиту за звітний період сум коштів, визначених податковими накладними.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх в повному обсязі.

Представники Відповідача 1 та Відповідача 2 в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Так 26.11.2015 року до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві позивачем були подані уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за період 2013-2014 років.

30.11.2015 року Відповідачем 1 проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість Позивача за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2013 року за поданими уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за вказаний період.

За результатами проведеної перевірки Відповідачем 1 складені акти від 30.11.2015 року за номерами № 201/26-57-15-01-41, № 202/26-57-15-01-41, № 203/26-57-15-01-41, № 204/26-57-15-01-41, № 205/26-57-15-01-41, № 206/26-57-15-01-41, № 207/26-57-15-01-41, № 208/26-57-15-01-41, № 209/26-57-15-01-41, в яких встановлено те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Калпатару Пауер Трансмішн Україна» в порушення вимог пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року зі змінами та доповненнями, завищило податковий кредит за поданими уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за період квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2013 року, які були подані до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві 26.11.2015 року.

Крім цього згідно з листами «Про відмову у прийнятті податкової звітності» Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 04.12.2015 року №13384/10/25-57-15-01-34 та від 01.12.2015 року №14334/10/26-57-15-01-34 ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві повідомило, що подані уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 30.11.2015 року № за травень 2014 року №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № за січень-грудень 2014 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Калпатару Пауер Трансмішн Україна» вважаються не прийнятими (не вважається податковою звітністю) в зв'язку з порушенням п. 48.3 ст. 48, ст. 192, ст. 198.6 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) та наказу ДПСУ від 14.06.2012 року №516 «Про затвердження методичних рекомендацій щодо приймання комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України».

Позиція податкового органу, зводиться до того, що позивачем пропущено встановлений ПК України 365-денний строк включення визначених наведеними вище податковими накладними сум сплаченого позивачем податку на додану вартість до податкового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Калпатару Пауер Трансмішн Україна».

Відповідно до приписів ПК України п. 201.10 статті 201, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно ж з п. 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

При цьому, положенням п. 50.1 статті 50 ПК України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Виходячи з наведеного вбачається, що платник податку на додану вартість має право включити до складу податкового кредиту звітного податкового періоду суму, визначену в отриманих податкових накладних, з дати виписки яких не минуло 365 календарних днів, в тому числі шляхом подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації.

Водночас, суд звертає увагу на те, що Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII було внесено зміни до ПК України, згідно з якими, в тому числі, починаючи з 01 січня 2015 року було змінено порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Так, з урахуванням внесених до п. 198.6 статті 198 розділу ПК України змін, з 01 січня 2015 року втратила чинність норма, згідно з якою у разі, якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігалося за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Таким чином, всі податкові накладні, складені в звітних податкових періодах, могли бути включені до складу податкового кредиту (за умови дотримання інших вимог ПК України щодо формування податкового кредиту).

Відповідно, на думку суду, виходячи з приписів п. 50.1 статті 50 ПК України, які залишись незмінними у зв'язку з прийняттям Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIII, платники, які не включили податкові накладні, складені до 01 січня 2015 року, до складу податкового кредиту відповідних періодів, могли реалізувати своє право на формування податкового кредиту шляхом подання уточнюючих розрахунків за відповідні звітні періоди.

Відповідно до пп. 19-1.1.39 п. 19-1.1 статті 19-1 ПК України, до функцій контролюючих органів належить забезпечення інформування громадськості про реалізацію державної податкової і митної політики.

В контексті наведеного суд звертає увагу на те, що листом від 17 лютого 2015 року № 5292/7/99-99-19-03-02-17 Державною фіскальною службою України, як центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики, було надано роз'яснення порядку застосування нових положень ПК України, в тому числі особливостей формування податкового кредиту на підставі податкових накладних, складених до 01 січня 2015 року, яке повністю співпадає з наведеним вище висновком суду.

Наведене, в розрізі наведених положень законодавства та висновків суду, які узгоджуються з офіційною позицією Державної фіскальної служби України, свідчить про те, що позивачем було правомірно включено до складу свого податкового кредиту відомості про сплачені суми податку на додану вартість з податковими накладними, а тому, відповідно, необґрунтованими є викладені податковим органом в актах перевірки та рішеннях висновки про порушення ним вимог п. 198.6 статті 198 ПК України в частині неправомірності такого включення у зв'язку із закінченням 365 денного строку з дати виписки податкових накладних.

Згідно зі статтею 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Калпатару Пауер Трансмішн Україна» задовольнити.

2. Визнати протиправними висновки Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві викладені в актах перевірок від 30.11.2015 року № 201/26-57-15-01-41, № 202/26-57-15-01-41, № 203/26-57-15-01-41, № 204/26-57-15-01-41, № 205/26-57-15-01-41, № 206/26-57-15-01-41, № 207/26-57-15-01-41, № 208/26-57-15-01-41, №209/26-57-15-01-41;

3. Визнати протиправними рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві про відмову у прийнятті уточнюючих розрахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Калпатару Пауер Трансмішн Україна» податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 30.11.2015 року № за травень 2014 року №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № за січень-грудень 2014 року;

4. Зобов'язати Міжрегіональне Головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників прийняти уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Калпатару Пауер Трансмішн Україна» у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за період квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2013 року та травень, січень-грудень 2014 року.

5. Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Калпатару Пауер Трансмішн Україна» () понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 5512,00 грн.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур