Справа № 804/1387/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2016 р. Справа № 804/1387/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючкової Тамари Віталіївни, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 про визнання неправомірним та скасування рішення, -
ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючкової Тамари Віталіївни, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5 з позовними вимогами про: - визнання неправомірним та скасування рішення державного реєстратора - приватног нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковох Тамари Віталіївни - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер : 28470903 від 26.02.2016 14:09:58; - визнати неправомірним та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючкової Тамари Віталіївни - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 28472958 від 26.02.2016 14:52:59.
В обґрунтування адміністративного позову, позивачка зазначила що з вона 2005р. перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Отже на думку позивачки на праві спільної сумісної власності їй належить майно набуте нею разом з ОСОБА_7 Спори з приводу права власності на спадкове майно тривають другий рік. До складу спірного майна серед іншого входить об'єкт нерухомого майна база відпочинку - спортивно-оздоровчий клуб «ІНФОРМАЦІЯ_2». Станом на час звернення до суду у різних судових справах на вказаний спірний об'єкт нерухомості накладались обтяження у вигляді арештів нерухомого майна та заборон на нерухоме майно. 25.02.2016р. державним реєстратором - приватним нотаріусом прийнято неправомірне рішення та здійснено державну реєстрацію права власності на спірне майно - базу «ІНФОРМАЦІЯ_2» (на 1/3 бази «ІНФОРМАЦІЯ_2» за ОСОБА_5, та ОСОБА_4 відповідно). Вказані рішення не відповідають п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ПКМУ № 1127 від 25.12.2015р.
Відповідач надав письмові заперечення проти позову, за змістом яких зазначає що, заявниками були подані усі необхідні документи для проведення державної реєстрації речових прав. П.6 ч.1 ст.24 З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено що у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі наявності зареєстрованих обтяжень. Однак закон передбачає спеціальну норму п.1 ч.4 ст.24 вказаного Закону якою прямо передбачено що відмова в державній реєстрації прав з підстави зазначеної у п.6 ч.1 цієї статті не застосовується у разі державної реєстрації на підставі рішення суду. Відповідно підстав для відмови в державній реєстрації за наявності записів про обтяження у нотаріуса не було, при вчиненні оскаржуваних діяла відповідно до чинного законодавства, заявлені вимоги є необґрунтованими в задоволенні позову просила відмовити.
Треті особи на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5 надали заперечення на адміністративний позов згідно яких зазначили що Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації прав. Спеціальної нормою п.1 ч.4 ст.24 вказаного Закону якою прямо передбачено що відмова в державній реєстрації прав з підстави зазначеної у п.6 ч.1 цієї статті не застосовується у разі державної реєстрації на підставі рішення суду. При вчиненні оскаржуваних дій відповідач діяла відповідно до чинного законодавства, заявлені вимоги є необґрунтованими в задоволенні позову просили відмовити.
Третя особа на стороні позивача ОСОБА_6, який залучений до участі у справі судом на підставі заяви останнього від 12.04.2016р., надав письмові пояснення згідно яких вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню оскільки на момент державної реєстрації права власності за ОСОБА_5, та ОСОБА_4 квартира за адресою АДРЕСА_1 знаходилась під арештом. Постановою Верховного Суду України від 10.07.2015р. рішення Дніпропетровського районного суду скасовано.
В судове засідання 21.07.2016р. представник позивача не з'явився , про дату час та місце якого повідомлений належним чином. Причини неявки до суду не повідомив.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням приписів ч.6 ст.128 КАС України суд ухвалив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши чинне законодавство та докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 25.02.2015 р. до державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючкової Тамари Віталіївни надійшли заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від ОСОБА_4, ОСОБА_5.
До заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень заявниками було надано правовстановлюючі документи, а саме: - ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №2-175/1874/15-ц, від 10 липня 2015 року; - рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №2-175/1874/15-ц, від 10 липня 2015 року. Вказане рішення набрало законної сили 04.11.2015р. згідно Ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області.
Згідно вказаної Ухвали від 04.11.2015р. встановлено, що висновок суду першої інстанції узгоджується з положеннями ЦК України, щодо черговості спадкування сторонами у справі після смерті ОСОБА_7та розміру часток спадкоємців у спадковому майні. Доводи ОСОБА_2 про те що у судовому порядку остання встановлює факт проживання зі спадкодавцем ОСОБА_7 з початку 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сімє'ю, не можуть бути підставою для скасування законного рішення , оскільки встановлення зазначеного факту не впливає на розподіл спадкового майна між спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7
Так згідно вищевказаного рішенням позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_8, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Євчук Ірина Леонідівна про поділ спадщини - задоволені. Визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (по 1/3 частки за кожним) крім іншого, право власності на: 1/3 Бази відпочинку-Спортивно-оздоровчий клуб "ІНФОРМАЦІЯ_2" - нерухоме майно (будівлі та споруди), що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, та складається з: спальний корпус, А, загальна площа 764,0 кв.м.; котедж, Б, загальна площа 39,5 кв.м.; котедж, В, загальна площа 37,2 кв.м.; котедж, Г, загальна площа 156,2 кв.м.; котедж, Д, загальна площа 146,2 кв.м.; сарай, Е; будівля охорони, Ж; вбиральня, З; альтанка, Л; альтанка Л1; альтанка Л2; альтанка Л3; альтанка Л4; альтанка Л5; котедж, И, загальна площа 160,3 кв.м.; котедж, М, загальна площа 169,0 кв.м.; котедж, Н, загальна площа 104,6 кв.м.; конюшня, О, загальна площа 463, 4 кв.м.; навіс, П; господарський блок, Р, загальна площа 21,1 кв.м.; навіс, С; басейни, бас, бас4; огорожа, №1-5, 7, 9, 13-15; очисні споруди, №10-12; трансформаторна підстанція, ТП; колодязь, К; замощення, І-ІІІ І; вбиральня, З1; альтанка, Л6, альтанка, Л7, альтанка, Л8, альтанка, Л9, альтанка, Л10, навіс, С1, навіс, С2, навіс, С3, навіс, С4, навіс, С5, навіс, С6, навіс, С7, навіс, С8, будівля часовні, Т, загальна площа 17,8 кв.м; господарській блок, У, загальна площа 25,4 кв.м., сарай,Ф, адміністративна будівля, Х, загальною площею 1233,6 кв.м;, сарай, Ч; овочесховище, Ш; вольєр, Щ, сарай Ю; стоянка для автомобілів, IV, тенісний корт, V.
За результатами пошуку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, державним реєстратором була встановлена наявність наступних записів про обтяження: - Арешт нерухомого майна, на підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.03.2015 року по справі № 524/2462/15-к; -Арешт нерухомого майна, на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2015 року по справі № 203/239/15-ц; - Арешт нерухомого майна, на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2015 року по справі № 203/239/15-ц; - Арешт нерухомого майна, на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2015 року по справі № 175/5567/14-ц; -Арешт нерухомого майна, на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2015 року по справі № 175/5567/14-ц.
За результатами пошуку у Базі заяв державного реєстру прав була вставлена відсутність попередніх заяв, що дало змогу продовжити здійснення процедури державної реєстрації.
Судом також встановлено, що Постановою Верховного Суду України від 25.05.2016р. заяву ОСОБА_2 задоволено, а Ухвалу ВССУ від 11.02.2016р., Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.11.2015р. та рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2015р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Ч.1,2 ст.14 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав здійснюється у порядку визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01 липня 2004 року та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року
Порядок проведення державної реєстрації передбачений ст. 18 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», так згідно ч.1 вказаної статті передбачено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.
Ч.2 вказаної статті передбачено, що Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Згідно ч.4 ст.18 вказаного Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування (пункт 23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).
Статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені підстави, за яких у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, відповідно до п.6) ч.1 вказаної статті наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.
Згідно ч.2. вказаної статті за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.
Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена (ч.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Відповідно до пункту 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.
Пунктом 9 частини 1 статті 27 3акону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації прав.
П. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачено, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини 1 цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до положень пункту 19 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав.
За наявності зареєстрованих речових прав на об'єкт нерухомого майна, об'єкт незавершеного будівництва або обтяжень таких прав у спеціальному розділі Державного реєстру прав, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі прав реєстратор переносить такі відомості про речові права на таке майно та їх обтяження, про суб'єктів цих прав до відповідного відкритого розділу (підпункт 2 пункту 20 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).
Таким чином приймаючі рішення по суті спору судом враховано, що станом на час спірних правовідносин 26.02.2016р. рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №2-175/1874/15-ц, від 10 липня 2015 року. набрало законної сили згідно Ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області 04.11.2015р.
При цьому згідно ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, відповідно до п.6) ч.1 вказаної статті наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Наявність обтяжень станом на момент спірних правовідносин відповідачем не заперечується.
Проте суд не приймає доводи позивача та звертає увагу на п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою передбачено, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини 1 цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Разом з тим вказане рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №2-175/1874/15-ц, від 10 липня 2015 року. яке набрало законної сили згідно Ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області 04.11.2015р. та було чинне на час спірних правовідносин, було надано відповідачу.
Щодо доводів представника позивача наданих в судовому засіданні з посиланням на наявність спору в Бабушкінському районному суді про встановлення факту проживання зі спадкодавцем ОСОБА_7 однією сім'єю, та визнання права власності на спільне майно то вказане не може бути підставою для скасування законного рішення, державного реєстратора, оскільки це обставини які можливо будуть встановлені в майбутньому, при цьому лише порушене право підлягає захисту, а не ті права та інтереси які, можливо, у майбутньому будуть порушені.
Рішення суду не може бути прийнято на майбутнє, не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, котрі на момент ухвалення рішення ще не відбулися, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Щодо наявності постанови Верховного Суду України від 25.05.2016р. якою заяву ОСОБА_2 задоволено, а рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2015р. скасовано, та справу направлено на новий розгляд до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, то суд зазначає що оцінку діям та рішенням суб'єкта владних повноважень суд надає саме на час вчинення окремої дії, що відповідає вимогам п.3, 6 ч.3 КАС України в частині обґрунтованості, тобто урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та розсудливості, а на час прийняття оскаржуваних дій вказана постанова була відсутня.

Також суд звертає увагу, що згідно ч.1 ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

З огляду на вищевикладене, державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючкової Тамарою Віталіївною правомірно було зроблено висновок щодо належності наданих правовстановлюючих документів для подальшої реєстрації права власності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, норми чинного законодавства, обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач вчиняючи оскаржувані дії по реєстрації права власності при наявності рішення суду, яке набрало законної сили, отримання якого разом з заявами третіх осіб та необхідним переліком документів для проведення державної реєстрації речових прав судом встановлено, діяв в межах чинного законодавства, правомірність своїх дій ним доведена, вказане є підставою для відмови в задоволенні поданого адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючкової Тамари Віталіївни, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 про визнання неправомірним та скасування рішення, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова