Справа № 815/549/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/549/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., суддів: Тарасишиної О.М., Вовченко О.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Одеська обласна дирекція ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про визнання протиправною відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, стягнення грошової суми в розмірі 275600,00 грн., -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Одеська обласна дирекція ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015р. «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції»;

стягнути з Головного управління МВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) одноразову грошову допомогу у розмірі 275 600,00 грн. (двісті сімдесят п'ять тисяч шістсот гривень 00 коп.) шляхом перерахування на рахунок № НОМЕР_2, відкритий у філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (МФО 328845, ).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому безпідставно відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням інвалідності, яка пов'язана з виконанням службових обов'язків. Позивач зазначає, що 26.01.2016 р. ним отримано відповідь № 14/3-1341, згідно з якою повернуто матеріали, подані для отримання одноразової грошової допомоги без виконання з посиланням на необхідність приведення у відповідність до вимог законодавства та узгодження між собою долучених матеріалів документів. Позивач вважає, що така відмова є незаконною, необґрунтованою, грубо порушує його права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки при поданні заяви долучено до неї всі необхідні додатки, встановлені п. 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015р. (далі - Порядок № 850), що підтверджується описом додатків до заяви.

Від Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області надійшли письмові заперечення, в яких, зокрема, зазначено, що відповідно до пунктів 7, 8, 9 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначена грошова допомога, у разі встановлення інвалідності, подає за місцем служби перелік документів, які керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. При цьому, акцентується увага, що розгляд поданих документів та виплата допомоги мала здійснюватись саме Міністерством внутрішніх справ України.

Від Міністерства внутрішніх справ України надійшли письмові заперечення, в яких, зокрема, зазначено, що згідно п. 10 Порядку №850 одноразова грошова допомога виплачується за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС. При цьому наголошується, що згідно вказаного Порядку позивачу були повернуті матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги на доопрацювання у зв'язку з виявленими розбіжностями між інформацією про перелік тілесних ушкоджень, яка міститься в актах розслідування нещасного випадку, та свідоцтві про хворобу. Також відповідач зазначив, що рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги МВС України не приймалось. Відповідач звертає увагу, що вирішення питання про призначення ОСОБА_1 вказаної допомоги можливе за умови повторного надсилання відповідних документів Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області на адресу МВС України після усунення виявлених розбіжностей.

Третя особа явку представника до судового засідання не забезпечила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином та завчасно.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, у зв'язку з відсутністю перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст.128 КАС України, відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015 р. наказом Одеського державного університету внутрішніх справ № 119 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ОСОБА_1 (НОМЕР_3), проректора державного університету-начальника Херсонського факультету, 31 серпня 2015 року звільнено у запас Збройних Сил України за п. 64 «б» (через хворобу) (а.с. 9).

06.11.2015 р. позивач звернувся до ректора Одеського державного університету внутрішніх справ із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

До вищевказаної заяви додано наступні документи:

копія паспорта та ідентифікаційного номера;

витяг з акту огляду МСЕК;

довідка про результат втрати працездатності;

копія свідоцтва про хворобу;

рахунок Ощадбанку;

копія висновку спеціального службового розслідування, копія акта Н-1, копія акта Н-5, копію довідки з сектору державного нагляду за охороною праці ГУМВС України в Одеській області (а. с. 11).

26.01.2016 р. (вих. № 14/3-1341) Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області позивачу повернуто матеріали для отримання одноразової грошової допомоги без виконання, для приведення у відповідність до вимог законодавства та узгодження між собою долучених до матеріалів документів (а.с. 10).

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» (в редакції від 13 лютого 2015 року, який набрав чинності 12 березня 2015 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Так, Законом України від 13.02.2015 р. № 208-VIII внесено зміни до ст. 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції та викладено частину шосту статті 23 Закону України «Про міліцію» у вищезазначеній редакції.

У «Прикінцевих положеннях» вказаного Закону зазначено про необхідність Кабінету Міністрів України, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади у тримісячний строк після набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015р.

При цьому, п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015р. «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» установлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. № 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. № 707.

Згідно п. 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» № 900 від 23.12.2015р. право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Враховуючи, що 12.10.2015р. позивачу була встановлена друга група інвалідності (тобто після набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. № 208-VIII), на нього розповсюджується Порядок № 850.

Відповідно до п. 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно п.8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

При цьому, п.9 Порядку № 850 передбачено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог щодо визнання протиправною відмови Міністерства внутрішніх справ України у виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015р. «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», суд керувався критеріями, закріпленими у ч. 3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи, які повинні дотримуватися при реалізації повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином суд з'ясовує, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Як вбачається із доданої до адміністративного позову відповіді Головного управління MBС України в Одеській області від 26.01.2016 р. (вих. № 14/3-1341) позивачеві УФЗБО ГУМВС України в Одеській області повернуто матеріали для отримання одноразової грошової допомоги без виконання, для приведення у відповідність до вимог законодавства та узгодження між собою долучених до матеріалів документів.

Водночас, в матеріалах справи міститься лист Ліквідаційної комісії Головного управління MBС України в Одеській області від 23.03.2016р. (вих. № 14/1-156), в якому зазначено, що Ліквідаційною комісією Головного управління MBС України в Одеській області документи ОСОБА_1 направлено на затвердження до МВС України 08.12.2015р. (вих. № 15/5-7386), однак листом МВС України останні повернуто для приведення у відповідність до вимог чинного законодавства та узгодження між собою долучених до матеріалів документів (а.с. 84).

Зі змісту листа МВС України від 18.12.2015р. (вих. № 15/5-7386) вбачається, що відповідач повернув на доопрацювання матеріали на ОСОБА_1 для приведення у відповідність між собою долучених документів разом з додатком на 27 арк., не зазначивши при цьому жодних мотивів такого повернення, в тому числі з посиланням на приписи діючого законодавства (а.с. 85).

Таким чином, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, МВС України в місячний строк після надходження заяви та документів позивача не приймалось жодного з рішень, передбачених п.9 Порядку № 850, тобто рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги за результатами розгляду документів ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи, у письмових запереченнях, наданих до суду МВС України, відповідачем самостійно зазначено, що за результатами розгляду документів ОСОБА_1 не приймалось рішення про відмову в призначенні грошової допомоги, а було повернуто документи на доопрацювання.

Разом з тим Порядком № 850 не передбачено можливості повернення МВС України заяви та доданих до неї документів на доопрацювання, в тому числі без зазначення мотивів такого повернення.

Суд вважає, що прийняття рішення суб'єктом владних повноважень має здійснюватися з використанням повноважень та з метою, з якою це повноваження надано.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Так, згідно п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 19 серпня 1993 року по 31 серпня 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

За період проходження служби в органах внутрішніх справ, а саме 28 серпня 2012 року, внаслідок ДТП, яка сталася у службовому відрядженні, у позивача виникла травма, пов'язана з виконанням службових обов'язків, що підтверджується висновком за результатами спеціального службового розслідування (а.с. 14-16).

Згідно довідки № 1590-04-21/47 від 03.02.2016 р., виданої Одеською обласною дирекцією ПАТ «НАСК «ОРАНТА», позивач не звертався із заявою про нарахування страхової виплати за державним обов'язковим особистим страхуванням осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України та страхова виплата йому не проводилася (а.с. 24).

Згідно довідки № 125696 серії 10 AAA про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках у позивача ступінь втрати професійної працездатності становить 60 відсотків (травма, пов'язана з виконанням службових обов'язків) (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про хворобу № 572/2 від 15.08.2015р., виданого військово-лікарською комісією Головного управління МВС України в Одеській області, в ОСОБА_1 встановлено віддалені наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку (2012 р.) (а.с. 13).

10.09.2012 р. комісією, створеною наказом Одеського державного університету внутрішніх справ № 239 від 04.09.2012р., зроблено висновок за результатами спеціального службового розслідування по факту дорожньо-транспортної пригоди за участю службового автомобіля університету під керуванням ОСОБА_2, згідно з яким встановлено, що полковник міліції ОСОБА_1 внаслідок ДТП отримав наступні тілесні ушкодження: «забій м'яких тканин голови, забій шийного відділу хребта, струс головного мозку» (а.с. 14-16).

Згідно з Актом № 3 про нещасний випадок (у тому числі поранення) від 11.09.2012р. комісією встановлено, що нещасний випадок з першим проректором університету з навчально-методичної та наукової роботи ОСОБА_1 28.08.2012 р. стався у зв'язку з грубим порушення ПДД України водієм ОСОБА_2, внаслідок чого позивач отримав «забій м'яких тканин голови». Також зазначено, що нещасний випадок стався у період проходження служби в органах внутрішніх справ при виконанні службових обов'язків (а.с. 17-19).

Обставини отримання ушкоджень під час виконання службових обов'язків також підтверджуються актом форми Н-5* від 11.09.2012 року та довідкою № 10/27 від 28.07.2015 року (а.с. 20-23).

Як зазначено позивачем, отримавши повернуту відповідачами заяву від 06.11.2015 р. про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та додані до неї документи, останній 28.04.2016р. знову звернувся до відповідача, яким надано відповідь за № 14/4-324 від 28.04.2016р., в якій зазначено, що діагноз, зазначений у актах форми № Н1, Н-5 не відповідає діагнозу, вказаному у свідоцтві про хворобу та діагнозу МСЕК, на підставі якого встановлено групу інвалідності. Враховуючи наведене, отримавши висновок про результати службового розслідування від 12.05.2016р., позивач 17.05.2015р. повторно звернувся до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги.

Суд враховує, що 21.07.2016р. (вих. № 15/2-2755), тобто вже під час розгляду даної справи судом, МВС України надіслано на адресу Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області лист відділу державного нагляду за охороною праці Департаменту державного майна та ресурсів МВС України стосовно розслідування нещасних випадків, що сталися з ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в якому зазначено про доцільність оформити відповідні акти згідно вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002р.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач - МВС України, повертаючи позивачу документи, діяв не у межах повноважень та не у спосіб, передбачений законодавством та Порядком № 850, в зв'язку з чим вважає за необхідне задовольнити позов шляхом визнання протиправними дій МВС України щодо повернення 18.12.2015р. (вих. № 15/5-7386) на доопрацювання матеріалів ОСОБА_1, поданих з метою отримання одноразової грошової допомоги; зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України розглянути по суті заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015р. «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015р. «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», з урахуванням вищезазначених обставин, а також встановлених при повторній перевірці обставин.

При цьому Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області має бути направлено до МВС України заяву ОСОБА_1 щодо виплати одноразової допомоги у зв'язку з тим, що захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ від 17.05.2016р. разом з долученими до неї документами у спосіб та відповідно до вимог Порядку № 850.

Щодо позовних вимог про стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) одноразову грошову допомогу у розмірі 275 600,00 грн. (двісті сімдесят п'ять тисяч шістсот гривень 00 коп.) шляхом перерахування на рахунок № НОМЕР_2, відкритий у філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (МФО 328845, ), суд відмовляє в їх задоволенні, з огляду на наступне.

Так, за результатами розгляду заяви позивача щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, МВС України не вирішено останню по суті, тобто відповідач не приймав рішень, передбачених п.9 Порядку № 850, зокрема рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цього Порядку, про відмову в призначенні грошової допомоги за результатами розгляду документів ОСОБА_1, відтак, з огляду на положення ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які діючим законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України 21.10.2010 року № П-278/10.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративний суд, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем - Міністерством внутрішніх справ України належними та допустимими доказами, з посиланням на приписи діючого законодавства, не доведено правомірності повернення 18.12.2015р. за вих. № 15/5-7386 на доопрацювання матеріалів на ОСОБА_1 для приведення у відповідність між собою долучених документів разом з додатком на 27 арк. (а.с. 85).

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для їх часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 128, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Одеська обласна дирекція ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про визнання протиправною відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, стягнення грошової суми в розмірі 275600,00 грн., - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії МВС України щодо повернення 18.12.2015р. (вих. № 15/5-7386) на доопрацювання матеріалів ОСОБА_1, поданих з метою отримання одноразової грошової допомоги.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути по суті заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015р. «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015р. «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: Г.П. Самойлюк

Суддя О.А.Вовченко Суддя О.М. Тарасишина