Справа № 815/2740/16
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2740/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В. розглянувши в порядку письмового провадження за наявними матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідвача ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення № 29261565, скасування запису та внесення запису про скасування державної реєстрації право власності,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідвача ОСОБА_2, та з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати противоправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 Управління державної реєстрації Головного територіального управління у м. Київ від 14.04.2016 року №29261565 про внесення запису про скасування державної реєстрації права власності форма власності приватна, розмір частки: 1, за номером 8077971, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 66 (спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно);

- скасувати запис від 14.04.2016 року про скасування державної реєстрації для внесення запису про скасування державної реєстрації права власності форма власності приватна, розмір частки 1, за номером 8077971, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 66 (спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- зобовязати Управління державної реєстрації Головного територіального управління у м. Київ поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру №268, яка розташована по вул. Микільсько-Слобідська 1-А в м. Києві за ОСОБА_1.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов лист від Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві в якому зазначено, що на момент отримання повістки про виклик до суду Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві припинило трудові правовідносини з державним реєстратором ОСОБА_3. З урахуванням даного листа в судовому засіданні, яке відбулось 13.09.2016 року представник позивача, просив позовні вимоги, адресовані до державного реєстратора ОСОБА_3, звернути до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що договір дарування квартири №268, яка розташована по вул. вул.Микільсько-Слобідська 1-А в м.Києві від 18.11.2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, визнано недійсним, а відтак дії відповідача щодо реєстрації договору купівлі продажу є протиправними.

З зазначених підстав позивач був змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні 13.09.2016 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив розглянути в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Представник відповідача в судове засідання, яке відбулось 13.09.2016 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки невідомі, заперечення не надсилались, свою правову позицію стосовно адміністративного позову не висловив.

Третя особа або її представник в судове засідання, призначене на 13.09.2016 року, не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, заперечення не надсилались, свою правову позицію стосовно адміністративного позову не висловив.

Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

На підставі ч. 1 ст. 41 та ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто без здійснення фіксування судового засідання.

З урахуванням зазначених обставин, а також клопотання представника позивача щодо розгляду справи без його участі, згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги позивача, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що Приморським районним судом м. Одеси 30.04.2014 року було прийнято рішення по справі №1522/2203/2012 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи, - ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «РВ Лізінг», Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» про поділ майна подружжя, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «РВ Лізінг», Публічне акціонерне товариство ОСОБА_6», про поділ сумісно нажитого майна подружжя, визнання договору дарування недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно, виселення, вселення в квартиру, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання добросовісним набувачем.

Вказаним рішенням встановлено, що 17.09.2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб, зареєстрований у РАГСу м.Кишинева. За час ОСОБА_1 він та ОСОБА_4 придбали квартиру №268, яка розташована по вул. вул.Микільсько-Слобідська 1-А в м.Києві, та була зареєстровано з моменту придбання у встановленому законом порядку його право власності в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна». 18.11.2011 року він з відповідачкою за зустрічним позовом ОСОБА_4 оформили договір дарування квартири №268, яка розташована по вул. вул.Микільсько-Слобідська 1-А в м.Києві. 29.07.2013 року, між відповідачем ОСОБА_4, та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу даної квартири.

Вищезазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 страждав стійким хронічним розладом у формі рекурентної (періодичної) шизофренії, шизоефектний варіант, змішаний (біполярний) ефективний тип зі здатністю вживати наркотичні засоби (марихуана), що абсолютно виключає здатність ОСОБА_1 розуміти значення своїх дій та керувати ними під час укладання договору дарування квартири №268, яка розташована по вул.Микільсько-Слобідська 1-А в м. Києві.

З наведених підстав рішенням Приморського районного суду: визнано недійсним договір дарування квартири №268, яка розташована по вул.Микільсько-Слобідська 1-А в м. Києві від 18.11.2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7; витребувано квартиру №268, яка розташована по вул.Микільсько-Слобідська 1-А в м. Києві з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та повернуто її у власність ОСОБА_1; зобовязано ОСОБА_2 звільнити квартиру №268, яка розташована по вул.Микільсько-Слобідська 1-А в м. Києві; та вселити в квартиру №268 яка розташована по вул.Микільсько-Слобідська 1-А в м. Києві Чекой ОСОБА_9.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 22.10.2014 року у вказаній вище частині рішення Приморського районного суду від 30.04.2014 року було залишено без змін.

У звязку з цим 09.12.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на квартиру №268, яка розташована по вул.Микільсько-Слобідська 1-А в м. Києві, номер запису про право власності 8077971

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ від 28.01.2015 року були скасовані рішення Приморського районного суду від 30.04.2014 року та рішенням Апеляційного суду Одеської області від 22.10.2014 року, а справа була передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи вказані рішення колегія суддів зазначила, що ні суд першої інстанції, ні апеляційний суд не забезпечили права ОСОБА_1, а саме: не дослідили, чи вирішується судом питання згідно зі ст. 36 ЦК України, щодо обсягу дієздатності ОСОБА_1 та чи міг він самостійно, з урахуванням наведеного діагнозу, здійснювати свої цивільно-процесуальні права чи уповноважувати на це іншу особу.

На підставі вказаної ухвали 14.04.2016 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 Управління державної реєстрації Головного територіального управління у м. Київ прийнято рішення №29261565 про внесення запису про скасування державної реєстрації права власності форма власності приватна, розмір частки: 1, за номером 8077971, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 66 (спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

Відповідно до п.п.2.5, 2.6 Наказу №3502/5 від 12.12.2011 року Міністерства юстиції України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 року за №1429/20167 для внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв'язку зі зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права, інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав, заявник подає документ, що є підставою для зміни відомостей, копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, та документ про внесення плати за внесення змін до запису Державного реєстру прав. Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що рішення №29261565 про внесення запису про скасування державної реєстрації права власності форма власності приватна, розмір частки: 1, за номером 8077971, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 66 (спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) від 14.04.2016 року винесене Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 Управління державної реєстрації Головного територіального управління у м. Київ є правомірним, оскільки винесено на підставі ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ від 28.01.2015 року, результатом якої було скасування рішення Приморського районного суду від 30.04.2014 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 22.10.2014 року, якими договір дарування визнано нечинним, а відтак на теперішній час він є дійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління у м. Києві, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення № 29261565, скасування запису та внесення запису про скасування державної реєстрації право власності необхідно відмовити у повному обсязі, оскільки вказане рішення є правомірним.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання противоправним та скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 Управління державної реєстрації Головного територіального управління у м. Київ від 14.04.2016 року №29261565 про внесення запису про скасування державної реєстрації права власності форма власності приватна, розмір частки: 1, за номером 8077971, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 66 (спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), скасування запису від 14.04.2016 року про скасування державної реєстрації для внесення запису про скасування державної реєстрації права власності форма власності приватна, розмір частки 1, за номером 8077971, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 66 (спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зобовязання Управління державної реєстрації Головного територіального управління у м. Київ поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру №268, яка розташована по вул. Микільсько-Слобідська 1-А в м. Києві за ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.В. Балан