Справа № 805/2573/16-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2016 р. Справа № 805/2573/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ» до головного державного інспектору відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно правових актів Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного державного інспектору відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно правових актів Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про визнання дій протиправними.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.06.2016 року ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ» отримало поштою копію Акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 162/4.9-7 та копію Припису 162/4.9-7-137 від 10.05.2016 року, відповідно до яких Головним державним інспектором праці ОСОБА_1 одноособово була проведена позапланова перевірка за Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2016 року в рамках кримінального провадження № 000003 в частині дотримання підприємством чинного законодавства про працю під час звільнення з роботи (у звязку з привозом на військову службу) відповідно до наказу № 163-к від 30.04.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до складеного Припису на підставі пп. 7 п. 6 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента від 06.04.2011 року № 386, Позивача було зобовязано виконати вимоги ст. 119 Кодексу Законів про працю та у строк до 10 червня 2016 року письмово інформувати про виконання вимог Припису.

Позивач вважає дії головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно правових актів Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 щодо проведення перевірки, складання Акту та Припису протиправними, як наслідок останній вважає незаконним, необґрунтованим та винесеним з порушенням норм діючого законодавства України. Просить суд визнати протиправними дії головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно правових актів Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо проведення 05.05.2016 року позапланової перевірки, складання Акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 162/4.9-7 та Припису № 162/4.9-7-137 від 10.05.2016 року.

Представник позивача через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, на підставі ст. 128 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ» () є юридичною особою.

Посадовою особою відповідача здійснено перевірку додержання ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ» законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт № 162/4.9-7.

Даною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог ст. 199 Кодексу Законів про працю.

10.05.2016 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно правових актів Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 видано припис № 162/4.9-7-137, яким у строк до 10.06.2016 року зобов'язано позивача письмово проінформувати про виконання вимог припису, а саме забезпечення виконання вимог ст. 119 КЗпП України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 100 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 929-р, функції і повноваження Державної інспекції України з питань праці передані правонаступникам Державній службі України з питань праці та її територіальним органам.

Держпраця України у межах повноважень, передбачених законом, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної ОСОБА_4 України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінсоцполітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує і контролює їх виконання.

Згідно п. 2 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 02.07.2012 № 390, право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.

Разом з цим, Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 719-VII від 16.01.2014 (далі Закон № 719-VII) доповнено статтею 31 (згідно із Законом України від 31.07.2014 № 1622-VII), якою встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

На виконання наведеної статті, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 13 серпня 2014 року № 408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами», якою затверджено перелік державних інспекцій, яким надаватиметься дозвіл Кабінетом Міністрів України на проведення перевірок, до яких належить і Державна служба України з питань праці.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 (далі Закон № 76-VIII) установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

З аналізу наведених норм вбачається, що Законами № 719-VII обмежено перевірки підприємств контролюючими органами, перелік яких затверджений Переліком № 408, протягом включно серпня 2014 червня 2015 року, при цьому зауважено, що ці обмеження не стосуються Державної фіскальної служби України, мораторій на перевірки якої було введено Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 (далі Закон № 71-VIII).

Так, за змістом абз. 1 п. 3 Прикінцевих положень Закону № 71-VIII, у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраця України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної ОСОБА_4 України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Пунктом 7 вказаного Положення Держпраця України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

З аналізу наведених норм вбачається, що відповідач є контролюючим органом у розумінні п. 1 Указу № 817/98, а тому на його перевірки розповсюджуються обмеження, встановлені п. 3 Прикінцевих положень Закону № 71-VIII.

Суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014 року № 408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» затверджено Перелік державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців, до яких, зокрема належить Держпраці України.

Таким чином, відповідач належить до контролюючих органів, які мають право на проведення перевірки підприємств, установ, організацій виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за виключенням випадків, передбачених п. 3 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014.

Крім того, суд зазначає, що 05.05.2016 року до проведення позапланової перевірки співробітників Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, а саме: головних державних інспекторів відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно правових актів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 допущено не було, адже предявлене направлення на здійснення заходу, було оформлено з порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», що відповідно до статті 10 вищевказаного Закону є підставою для недопущення посадових осіб до проведення перевірки (підстави недопуску до перевірки викладені в Акті про недопуск. Копія направлення на проведення перевірки додається).

Складати та підписувати Акт про недопуск до здійснення перевірки за вищевказаними причинами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відмовились, мотивуючи тим, що прийдуть до кінця строку проведення перевірки з належним чином оформленими супровідними документами. У звязку з чим, Акт про недопуск до здійснення перевірки був складений працівниками Позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позапланова перевірка була проведена одноособово головним державним інспектором праці ОСОБА_3, не в присутності та без участі керівника або його заступника, або уповноваженої особи субєкта господарювання, що є порушенням ч. 11 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно якої «Плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи субєкта господарювання». Про даний факт свідчить відсутність будь-яких інших підписів в Акті, окрім ОСОБА_1

Разом з тим, 16.02.2016 року Головним управління Держпраці в Дніпропетровській області відповідно до наказу від 08.02.2016 року № 63-П вже була проведена позапланова перевірка Позивача на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2016 року у межах кримінального провадження № 000003 з питань дотримання законодавства України про працю відносно ОСОБА_2.

Так за результатами вищевказаної перевірки порушень законодавства про працю з боку Позивача по відношенню до ОСОБА_2 не було виявлено, про що свідчить відповідний Акт перевірки № 14/4.3-1

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Кодексу Законів про працю України, підставами припинення трудового договору є призов або вступ працівника або власника фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу.

Згідно ст. 119 Кодексу Законів про працю України, За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

За працівниками, які були призвані під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у звязку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у звязку з прийняттям на військову службу за контрактом, але не більше ніж на строк укладеного контракту, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, оскільки ОСОБА_2 було призвано на строкову військову службу, а не за призовом під час мобілізації, на особливий період, у Позивача не було підстав для не проведення його звільнення. Тим більше, ОСОБА_2 звернувся особисто у відділ кадрів Позивача з відповідною заявою про звільнення.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 було призвано на строкову військову службу, а не на військову службу за призовом під час мобілізації.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною пятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною пятою статті 61 Закону України «Про освіту».

Однак вищевказана норма набула чинності з 10.06.2015 року, отже, вже після звільнення ОСОБА_2

Таким чином, на час звільнення ОСОБА_2 у Позивача не було законних підстав для залишення за ним середнього заробітку та робочого місця з власної ініціативи.

Відтак, зважаючи на встановлені судом обставини, з урахуванням положень діючого законодавства, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо проведення перевірки та винесені відповідних Акту та Припису є протиправними.

В силу вимог ч. 3 ст. 2 КАСУ України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За результатами судового розгляду справи відповідачем не подано доказів, які б спростовували позовні вимоги та встановлені судом обставини, та відповідно не доведено, що він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, обґрунтовано та розсудливо, з урахуванням всіх необхідних обставин.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ» до головного державного інспектору відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно правових актів Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про визнання дій протиправними.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ» до головного державного інспектору відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно правових актів Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про визнання дій протиправними задовольнити.

Визнати протиправними дії головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 щодо проведення 05.05.2016 року позапланової перевірки, складання Акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 162/4.9-7 та Припису № 162/4.9-7-137 від 10.05.2016 року.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 КАС України, і може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 КАС України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Тарасенко І.М.