Справа № 208/3303/16-а
Суддя: Похваліта С. М.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/3303/16-а
№ провадження 2-а/208/119/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2016 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., при секретарі Шешуревої Я.І.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська із позовом до Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

У своєму позові позивач просить суд визнати неправомірними та протиправними дії Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення їй пенсії в ході виконання рішення суду від 26 січня 2015 року по справі № 208/6697/14а року зміну розміру загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку з 90 відсотків на 70 відсотків; скасувати розпорядження Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 156263 від 04.05.2016 року; зобов'язати Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити їй загальний відсоток розрахунку від заробітку у розмірі 90% замість 70% та повернути не донараховану частину пенсії з 01.11.2014 року по теперішній час; стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 580 грн.

У судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позовні вимоги не визнає.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 19 серпня 2011 року знаходиться на пенсії державного службовця відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від заробітної плати.

Ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі заяви позивача видано довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено пенсію від 01.07.2014 року № 04-20/012.

Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 26 січня 2015 року на управління покладено обов'язок здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року за її позовом до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області на відповідача покладено обов'язок здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01 листопада 2014 року на підставі довідки Дніпродзержинської міської ради від 01.07.2014 року за № 04-20/012 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням зазначенням зазначених в цій графі сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, грошової винагороди за вислугу років, з урахуванням фактично виплаченої пенсії.

Судом встановлено, що відповідач під час виконання судового рішення видав розпорядження 156263 від 04.05.2016 року, яким зменшив загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку з 90 відсотків на 70 відсотків.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Тобто, вказаною нормою встановлено, що об'єктом обчислення розміру пенсії при призначенні пенсії для відповідача є сума заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 встановлено, що керівникам надано право, в межах встановленого фонду оплати праці, надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати. Враховуючи, що джерелом виплати матеріальної допомоги на оздоровлення є фонд заробітної плати, то матеріальна допомога, яка виплачувалася відповідно до статті 35 Закону України „Про державну службу" і з якої нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, є складовою частиною фонду заробітної плати, а тому являється об'єктом для призначення і перерахунку пенсії відповідно до статті 37 Закону України „Про державну службу".

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно частини 1 статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеннями пенсіями, та списання сум переплати пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо.

З наведених норм вбачається, що повернення пенсіонером суми пенсій, виплаченої надміру може відбуватися за наявності однієї із двох підстав. Зокрема, внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що виконуючи рішення суду відповідач помилково не прийняв до уваги, що показники заробітної плати позивача, які були застосовані для призначення пенсії втратили свою чинність на дату першого перерахунку пенсії позивачу, пов'язаного з підвищенням розмір заробітної плати працюючому державному службовцю.

У зв'язку з чим, зменшення в ході перерахунку пенсії позивачу загального відсотку розрахунку основного розміру пенсії підлягає відновленню, а розпорядження 156263 від 04.05.2016 року - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 22 Конституції України, ст.ст. 33, 35, 37 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 41, 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 2, 8, 11, 159-163, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнання дії Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення ОСОБА_1 в ході виконання постанови суду від 26 січня 2015 року по справі № 208/6697/14а розміру загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку з 90 відсотків на 70 відсотків, протиправними.

Скасувати розпорядження Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 156263 від 04.05.2016 року.

Зобов'язати Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 починаючи з 01 листопада 2014 року загальний відсоток розрахунку від заробітку у розмірі 90% замість 70% та повернути не донараховану частину пенсії з 01.11.2014 року по теперішній час.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 580 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровській апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Похваліта С. М.