Справа № 806/11/16
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року м.Житомир справа № 806/11/16

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черняхович І.Е.,

секретар судового засідання Господарчук І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Житомирській області до Фермерського господарства "Грасс Авеню" про застосування заходів реагування,

встановив:

Державна екологічна інспекція у Житомирській області звернулась до суду з позовом, в якому просить застосувати заходи реагування до Фермерського господарства "Грасс Авеню" шляхом часткової зупинки діяльності, а саме: забороною використання самовільної зайнятої земельної ділянки з послідуючим приведенням її до попереднього стану. В обґрунтування позову зазначає, що під час перевірки було встановлено порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства.

Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти позову з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу від 09.12.2015 №65-П, направлення на перевірку від 09.12.2015 №210 посадовими особами Державної екологічної інспекції у Житомирській області у період із 09.12.2015 по 22.12.2015 було проведено позапланову перевірку дотримання Фермерським господарством "Грасс Авеню" вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

За наслідками перевірки було складено ОСОБА_3 (а.с. 11-19), висновки якого стали підставою для винесення Припису №21/03-15 від 25.12.2015 (а.с. 26-27).

Окрім того, старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища винесено протокол про адміністративне порушення № 07570, та постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн за порушення ОСОБА_4, головою ФГ "Грасс Авеню" вимог ст. 125, 126 Земельного кодексу України, а саме: самовільне зайняття земельної ділянки площею 1,3 га. Сума штрафу була добровільно сплачена (а.с. 35-37)

При звернення до суду позивач зазначає, що відповідачем не виконано п. 1 припису, в якому приписано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку в межах прибережної захисної смуги р. ОСОБА_1 площею 1,3 га під будівництвом водонакопичувальних басейнів та привести її у попередній стан.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

21.08.2012 укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець - Радомишльська районна державна адміністрація Житомирської області та орендар - ОСОБА_4 приймає на умовах оренди земельну ділянку загальною площею 154,3459 га для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с. 91-92). ОСОБА_3 викопіювання земельної ділянки, яка передається в оренду для ведення фермерського господарства гр. ОСОБА_4 за межами населених пунктів Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області вбачається, що північна межа земельної ділянки, що передається в оренду, проходить вздовж р. ОСОБА_1.

В матеріалах справи міститься копія робочого проекту "Система краплинного зрошення насаджень чорниці звичайної на площі 62,0 га та водонакопичувальні басейни для ФГ "Грасс Авеню" на території Забілоцької сільської ради Радомишльського району" (далі - Робочий проект, а.с. 102-109, 127-129), на сторінці 15 якого зазначено, що ділянка будівництва водонакопичувальних басейнів розташована на правому березі р. ОСОБА_1. Судом безспірно встановлено, що водонакопичувальні басейни побудовані.

ОСОБА_3 обстеження земельної ділянки від 22.12.2015 вбачається, що відповідачем здійснено будівництво водонакопичувальних басейнів на відстані 11 метрів від р. ОСОБА_1, в межах прибережної захисної смуги р. ОСОБА_1 (а.с. 29, 30), що є порушенням вимог водоохоронного законодавства.

Однак, представник ФГ "Грасс Авеню" в судовому засіданні зазначила, що факт будівництва водонакопичувальних басейнів на прибережній захисній смузі не є та не може бути підтвердженням самовільного зайняття земельної ділянки, оскільки не доводить факту використання земельної ділянки без договору оренди.

Отже, відповідачем не заперечується будівництво водонакопичувальних басейнів на прибережній захисній смузі.

Так Постановою КМ України, від 08.05.1996 №486 затверджено Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них (далі - Порядок №486).

У пунктах 4, 5 Порядку № 486 визначено, що у межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до статей 88 - 91 водного кодексу України. Розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації. Проекти цих зон розробляються на замовлення фізичних та юридичних осіб, узгоджуються з власниками землі, землекористувачами, Мінприроди, Держводагентством та територіальними органами Держземагентства, а на території Автономної Республіки Крим - з органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів, водного господарства та земельних ресурсів і затверджуються відповідними місцевими органами виконавчої влади або виконавчими комітетами рад.

Представником позивача не заперечується, що земельна ділянка під будівництво водонакопичувальних басейнів (водойм) знаходиться на території Забілоцької сільської ради, на правому березі р. ОСОБА_1, та передана в оренду відповідачу, однак зазначається, що для використання земель, що відносяться до прибережних захисних смуг, передбачено окремі проекти землеустрою.

Представником Фермерського господарства "Грасс Авеню" не надано до суду нормативно - технічної документації з землеустрою щодо використання земель, що належать до прибережних захисних смуг.

Відповідно до статті 88 Водного кодексу України, яка узагальнюється зі ст. 60 Земельного кодексу України, з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період): для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів, шириною 25 метрів. При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється. Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації. Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках усіх категорій земель, крім земель морського транспорту.

Статтею 89 Водного кодексу України встановлено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється:

1) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво;

2) зберігання та застосування пестицидів і добрив;

3) влаштування літніх таборів для худоби;

4) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів;

5) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки;

6) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо.

Представник відповідача в судовому засіданні наголошувала на тому, що законодавством не заборонено будівництво на землях прибережної захисної смуги водонакопичувальних басейнів (водойм), оскільки вони є гідротехнічними спорудами.

Відповідно до п. 1.9.18. Методики обстеження і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного вилучення та складування промислових відходів, затвердженої Наказом Держкоммістобудування №252 від 19.12.1995, гідротехнічні споруди - споруди для використання водних ресурсів, а також для боротьби з шкідливим впливом вод: греблі й дамби різного призначення та їхні конструктивні елементи; водоскиди, водоспуски, споруди водовідведення: тунелі, канали, труби, лотки; регуляційні споруди, накопичувачі промислових відходів, ставки, відкриті водозабори, гідромеханічне та механічне обладнання, призначене для нормального функціонування споруд.

У Робочому проекті чітко зазначено, що Фермерським господарством "Грасс Авеню" "прийняте рішення про влаштування двох водонакопичувальних басейнів (водойм)", а відповідно до ст.1 Водного кодексу України, водойма - безстічний або із сповільненим стоком поверхневий водний об'єкт. Отже, твердження представника відповідача про те, що водонакопичувальний басейн (водойма) є гідротехнічною спорудою, є помилковим.

Оскільки, під час розгляду справи представником відповідача не надано належних доказів на підтвердження того, що земельна ділянка площею 1,3 га, яка розташована в межах прибережної захисної смуги, використовується згідно проекту на основі нормативно-технічної документації з використання земель прибережної захисної смуги, суд вважає, що вона є самовільно зайнятою.

Статтею 212 Земельного кодексу України визначено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовна вимога є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Застосувати заходи реагування до Фермерського господарства "ГРАСС АВЕНЮ" шляхом часткової зупинки діяльності, а саме: забороною використання самовільно зайнятої земельної ділянки з послідуючим приведенням її до попереднього стану.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Е.Черняхович

Повний текст постанови виготовлено: 12 вересня 2016 р.