Справа № 333/8235/14-а
Суддя: Коротких О.А.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

8 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Коротких О.А.,

суддів: Прокопенка О.Б., Кривенди О.В., -

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 травня 2016 року у справі за її позовом до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 травня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року - без змін.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою ОСОБА_2 звернулась до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС, а саме у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах положень статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та абзацу четвертого пункту 3 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На обґрунтування заяви додано копію ухвали Вищого адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року, яка, на його думку підтверджує неоднакове застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Верховний Суд України вже вирішував питання усунення розбіжностей у застосуванні касаційним судом згаданих положень та, зокрема, у постановах від 27 травня та 2 грудня 2014 року (№№ 21-133а14, 21-534а14 відповідно) аналізуючи норми пункту 3 Прикінцевих положень Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №1058-ІV), пункту 25 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846) колегія суддів дійшла такого правового висновку, що мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-ІV, у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Висновки викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24 травня 2016 року відповідають правовому висновку, висловленому Верховним Судом України.

За таких обставин колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 липня 2015 року у цій справі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 травня 2016 року.

Суддя-доповідач О.А. Коротких
Судді: О.Б. Прокопенко
О.В. Кривенда