Справа № 819/198/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року № 876/2956/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської обласної державної адміністрації про визнання незаконним рішення,

встановив:

У лютому 2016 року позивач ОСОБА_1. звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача Департаменту архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської ОДА, в якому просила визнати незаконним рішення відповідача, що відключення централізованого опалення від будинку по АДРЕСА_1 проведено відповідно до діючого законодавства.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив у задоволенні позову відмовити.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

З цією постановою суду не погодилась позивач і оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини у справі та дослідив докази, висновки зроблені судом не відповідають дійсним обставинам справи, постанова прийнята з невірним застосуванням норм права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції, що між позивачем та відповідачем як суб'єктом владних повноважень мають місце публічно-правові відносини лише в частині неналежного розгляду звернення суперечить чинному законодавству. Суд першої інстанції зробив невірний висновок, що листи відповідача від 28.10.2014 року № 02-01/157, від 24.11.2014 року № 02-01/378 та від 05.12.2014 року № 02-01/452 є відповіддю, наданою державним органом відповідно до вимог ЗУ «Про звернення громадян», тобто вони не є рішенням суб'єкта владних повноважень. Вказує апелянт, що відповідач, надавши копії листів у відповідь на запит про надання копій рішень, визнав, що його листи є рішеннями по запиту позивача.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 29.03.2016 р. та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задоволити повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 27.06.2014 р. позивач ОСОБА_1. звернулась до Управління житлово-комунального господарства Тернопільської обласної державної адміністрації зі скаргою на підставі ст. 28 Закону України «Про звернення громадян», в якій у п. 2 прохальної частини просила зобов'язати Управління надати їй відповідь на звернення від 28.04.2014 р. № Н-397, у якій відповідно до Закону України «Про звернення громадян» буде однозначно і аргументовано, із посиланням на нормативні акті визначено рішення Тернопільської ОДА з питання чи було здійснено згідно чинного законодавства чи з його порушенням відключення будинку по АДРЕСА_1 від централізованого опалення.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.09.2014 року по справі №819/1757/14-а зобов'язано Управління житлово-комунального господарства Тернопільської ОДА (правонаступником якого є Департамент архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської ОДА) надати відповідь по суті звернення ОСОБА_1. від 27.06.2014 р., в частині наявності або відсутності порушення законодавства при відключенні від централізованого опалення будинку АДРЕСА_1 (а.с.5-7).

На виконання вищенаведеного судового рішення від 24.09.2014 року відповідач надав позивачу письмові відповіді від 28.10.2014 року № 02-01/157, від 24.11.2014 року № 02-01/378 та від 05.12.2014 року № 02-01/452 (а.с. 19-24).

Зі змісту вищенаведених листів (відповідей) видно, що відповідач на виконання постанови суду, надав відповідь на звернення заявника, в яких посилаючись на інформацію отриману від органу місцевого самоврядування, норми чинного законодавства та судові рішення у цивільних справах виклав свою позицію щодо того, що відключення централізованого опалення від будинку АДРЕСА_1 проведено відповідно до діючого законодавства.

Повнота виконання постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.09.2014 року по справі № 819/1757/14-а встановлена постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.04.2015 року у справі № 819/542/15-а, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2016 року (а.с. 8-10).

Цим судовим рішенням встановлено, що листами від 28.10.2014 року № 02-01/157, від 24.11.2014 року № 02-01/378 та від 05.12.2014 року № 02-01/452 відповідач надав позивачу відповідь по суті звернення, зокрема про те, що відключення централізованого опалення від будинку АДРЕСА_1 проведено відповідно до діючого законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що листи від 28.10.2014 року № 02-01/157, від 24.11.2014 року № 02-01/378 та від 05.12.2014 року № 02-01/452 за своєю суттю є відповіддю, наданою державним органом відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та не містять в собі ознак нормативного акта чи акта індивідуальної дії, а тому не є рішенням суб'єкта владних повноважень, з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду, а відповідач - це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Із змісту наведених правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов'язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем і конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій. Задоволення адміністративного позову є можливим в разі встановлення судом фактів того, що оскаржені позивачем рішення, дії чи бездіяльність відповідача вчинені з порушенням ознак, передбачених частиною 3 статті 2 КАС України.

Із змісту адміністративного позову та матеріалів справи видно, що позивач ОСОБА_1. оскаржує рішення Департаменту архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської ОДА про те, що відключення централізованого опалення від будинку по АДРЕСА_1 проведено відповідно до діючого законодавства.

Судом першої інстанції вірно враховано, що відповідач не приймав рішення щодо питань законності чи незаконності відключення централізованого опалення від будинку по АДРЕСА_1.

Вказані вище листи відповідача від 28.10.2014 року № 02-01/157, від 24.11.2014 року № 02-01/378 та від 05.12.2014 року № 02-01/452 є відповідями на звернення позивача від 27.06.2014 р.. Такі відповіді являються способом виконання вказаної вище постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.09.2014 року по справі №819/1757/14-а.

Ці відповіді не є самостійними рішеннями суб'єкта владних повноважень, тобто відповідача, які б породжували певні правові наслідки, в тому числі для позивача.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської обласної державної адміністрації про визнання незаконним рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено 12.09.2016 року.