Справа № 2-а-6369/10
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2010-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-6369/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" травня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Ярмоленка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Коростені адміністративну аву за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення юстенської міської ради про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2009 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що а є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, постійно проживає та працює в м. юстені, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення, а тому відповідно до Закону таїни від 28.02.1991 року № 796 - XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали слідок Чорнобильської катастрофи /далі Закон № 796 - XII/, має право на щомісячну грошову юмогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, доплату до обітної плати. Однак, всупереч згаданому Закону вказані виплати проводились без застосування тності до встановленого розміру мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах, встановлених :тановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, /далі «Постанова № 836»/ тому ивач вважає своє право порушеним та просить стягнути з управління праці та соціального захисту елення Коростенської міської Ради недовиплачені кошти, передбачені ст.ст. 37, 39 Закону № 796- в розмірі 41957,50 грн. за період з 01.01.2006 року по 01.02.2009 року.

Відповідач позов не визнав .

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи З егорії. Відповідно до ст.ст.37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які лраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щомісячної грошової юмога в зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва в розмірі 40% іімальної заробітної плати та доплату до заробітної плати, як особа, що працює на території іантованого добровільного відселення в розмірі 2 мінімальних заробітних плат.

Проте в спірний період часу ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому (мірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про шенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному ношенні до мінімальної зарплати.

Згідно п. 2 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, і'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 розпорядниками джетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються в числі інших управління праці та ііального захисту населення виконкомів міських Рад. Виплата компенсацій та допомог певних видів, '.ч. і передбачених ст. ст. 37, 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали іслідок Чорнобильської катастрофи" працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам зводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального ;исту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за :цем реєстрації. Правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної ¦станови.

Таким чином, управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради є пежним відповідачем по справі. В порушення вимог ст. 71 КАС України останній не довів пежними доказами факти відсутності фінансування та видатків Державного Бюджету України, що іравляються управлінням Міністерства праці і соціального захисту населення для реалізації виплат терпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи за ст.ст. 37, 39, 51 Закону № 796 - XII. Згідно ізаної норми Закону обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності кладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, доказів правомірності своїх дій відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого иоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у осіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок орнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного пс да визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльно, ідЛ них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції |та закс з України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховцою Радії України.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового ак і Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надаї; Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має ви1 ' юридичну силу.

Оскільки Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-якгцс рішень .. цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконнии нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильсью катастрофи», а не вказана Постанова КМУ.

В силу ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Порушення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративної о позову за умови якщо на цьому наполягає одна із сторін. Як вбачається з заперечення відповідача останній наполягає на застосуванні наслідків пропуску строку звернення до адміністративного суду і к на підставу для відмови в задоволенні поданого позову.

Виходячи з цього, в межах строку звернення до суду підлягають судовому захисту позов іі вимоги за період з 29.12.2008 року по 01.12.2009 року.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд керується п.2 ч.2 ст.ІК КАС України та зобов'язує відповідача вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити позива1 у невиплачену частину допомоги.

Керуючись ст.ст. 37,39 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11, 94, 99, 100, 158-163, 167, 254 Кодеку

адміністративного судочинства України, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради тоді не нарахування та не виплати позивачу допомоги в зв'язку з обмеженням споживання продукті з місцевого виробництва та доплату до заробітної плати відповідно до визначених законом розміри неправомірними.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради перерахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу в зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до вино. ' ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслдаї: Чорнобильської катастрофи» та доплату до заробітної плати згідно ст.39 вказаного закону за період У 29.12.2008 року по 01.12.2009 року.

Від сплати судових витрат сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміисЧ ративного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з ди їі проголошення , а в разі проголошення вступної та резолютивної частини , з дня складання постами в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження постанови суду, з послідуючою подачею апеляція«* скарги, яка може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду.

Суддя