Справа № 822/762/16
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/762/16

Головуючий у 1-й інстанції: Ніколайчук М.Є.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

07 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л.В.,

представника позивача: Морозько М.О.,

представника позивача: Якушевського С.В.,

представника відповідача: Пятковського А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Каленицьке" до Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2016 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Каленицьке" звернулося до суду з позовом до Шепетівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Шепетівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 18.01.2016 року № (форма «Р» на суму 141520 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.05.2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2016 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представники позивача заперечили стосовно задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, з 03.12.2015 по 16.12.2015 Шепетівською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Хмельницькій області, на підставі направлень від 03.12.2015 №№ 93, 94, 95 проведено позапланову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.12.2012 по 02.12.2015, про що складено акт від 30.12.2015 №957/22/03789198, яким встановлено наступні порушення:

- п. 198.1 п. 198.6 ст. 198 абз. "д" та "і" п. 201.10 ст. 201, п. 201.15, п. 209.5, п. 209.18 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями (далі -ПК України), що призвело до заниження податку на додану вартість (загальна декларація по податку на додану вартість) всього у сумі 91248 грн.;

- п. 192.1 ст. 192, п. 198.6 ст. 198, абз. "д" та "і", п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ, що залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства та/або спрямовується на спеціальний рахунок всього у сумі 21968 грн.

У послідуючому, на підставі акта перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 18.01.2016 № , яким СТОВ "Каленицьке" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 141520,00 грн., з якої 113216 грн. - за основним платежем, та 28304 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивачем подано скаргу в Головне управління ДФС у Хмельницькій області, за результатами чого прийнято рішення від 15.02.2016 № 1866/10/22-01-10-03-14, яким податкове повідомлення-рішення скасоване в частині основного платежу з ПДВ в сумі 21968 грн., і збільшено штрафні санкції на таку ж суму.

Крім того, позивач звернувся зі скаргою до ДФС України, яка рішенням від 08.04.2016 №7831/6/99-99-10-01-01-25 залишила без змін податкове повідомлення - рішення Шепетівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 18.01.2016 з урахуванням рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 15.02.2016.

Однак, СТОВ "Каленицьке", не погодившись з вказаними рішеннями, вважачи, що його права порушені, звернулося з вказаним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення - рішення № від 18.01.2016 прийняте Шепетівською ОДПІ ГУ ДФС України у Хмельницькій області необгрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

За приписами п. 201.1 ст. 201 ПК України підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги) на вимогу їх отримувача.

Так, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Згідно п.198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до положень п.п. 198.2, 198.3 ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки позивачем порушено вимоги податкового законодавства в частині повноти визначення податкового кредиту за період з 01.12.2012 по 02.12.2015, а саме його завищення на суму 91248 грн., в тому числі за червень 2013 року в сумі 24333 грн., за липень 2013 року в сумі 50833 грн., за листопад 2013 року в сумі 16082, оскільки, товариство безпідставно включило до податкового кредиту суми ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ "Енселко Агро" за листопад 2013 в сумі 16082 грн. та з ТОВ "Агрополіс" в сумі 75166 грн.

Так, 31.08.2013 між СТОВ "Каленицьке" і ТОВ "Енселко Агро" укладено договір поставки товару,згідно якого протягом строку дії договору продавець зобов'язується передавати у власність покупця нафтопродукти в кількості, по ціні, в порядку і строки, передбачені даним договором, а також додатками до нього, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість.

Крім того, сторонами укладено Додаток № 2 до договору № 31/08 від 31.08.2013, згідно якого сторони погодили найменування, кількість, ціну, вартість та місце поставки товару:

- дизельне паливо 15630 л, по ціні за 1л. 10,78 грн., вартість - 168491,40 грн.,

- бензин А-92 1470 л., по ціні за 1 л. 10,15 грн., вартість - 14920,50 грн.

Товар постачався продавцем на адресу покупця на умовах "EXW - склад Продавця", місце поставки (місце знаходження складу продавця): с. Стахівці, автопарк.

Таким чином, на виконання договору та додатку до нього, ТОВ "Енселко Агро" виписало податкову накладну № 753 від 26.11.2013 за загальну суму з ПДВ 183411,90 грн., ПДВ - 30568,65 грн.

Зазначену податкову накладну позивачем в листопаді 2013 року частково включено до загальної декларації в сумі 96491,78 грн., в тому числі ПДВ 16081,96 грн., а частково до спеціальної декларації по ПДВ в сумі 86920,12 грн., в тому числі ПДВ - 14486,69 грн.12 грн.

Як зазначає відповідач в акті перевірки, в даній податковій накладній відсутні коди товару згідно УКТ ЗЕД, окрім того відсутні відомості, щодо дати та номера договору поставки, а тому податкова накладна не може вважатись оформленою належним чином і бути підставою для формування податкового кредиту покупцем.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції в тій частині, що оскільки TOB "Енселко Агро" не надіслано квитанцію в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття її в електронному вигляді із зазначенням причин, що податкова накладна сформована з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 ст. 201 ПК України, тому податкова накладна TOB "Енселко Агро" від 26.11.2013 №753 на загальну суму 183411,90 грн., в т.ч. ПДВ - 30568,65 грн. виписана у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

Водночас, підтвердженням реєстрації даної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є квитанція податкового органу від 10.12.2013 року №1.

Суд першої інстанції підставно прийшов до висновку, що п. 6.3 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 25.12.2011 року № 1492 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 року за № 1490/20228, на який посилається відповідач в акті перевірки, втратив чинність 13.11.2013, тоді як податкова накладна № 753, виписана для СТОВ "Каленицьке" 26.11.2013.

Крім того, 14.06.2013 між СТОВ "Каленицьке" та ТОВ "Агрополіс" укладено договір поставки товару.

Згідно додатку № 1 до договору поставки від 14.06.2013, сторони погодили найменування, кількість, ціну, вартість та місце поставки товару, а саме: дизельне паливо в кількості 17402л., по ціні 8,39 грн./л, вартість з ПДВ 146000 грн. Товар поставлявся постачальником покупцю на умовах "DDP - Тернопільська обл., Чертковський р-н".

За приписами п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно наявних матеріалів справи, на виконання умов договору СТОВ "Каленицьке" з розрахункового рахунку в ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" № 5 здійснило оплату за дизпаливо в сумі 451000 грн., відповідно до платіжних доручень: № 31 від 27.06.2013 на загальну суму 146000 грн., в тому числі ПДВ 41768,83 грн., № 62 від 31.07.2013 на загальну суму 305000 грн., в тому числі ПДВ 50833,33 грн.

У послідуючому, на суму здійсненої попередньої оплати ТОВ "Агрополіс" виписано податкові накладні від 27.06.2013 № 3 на загальну суму 146000 грн. і від 31.07.2013 № 14 на загальну суму 305000 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає обгрунтованою позицію суду першої інстанції стосовно правомірності віднесення до загальної декларації з податку на додану вартість податкового кредиту за податковими накладними TOB "Агрополіс" від 27.06.2013 року № 3 та від 31.07.2013 року № 4, оскільки придбаний СТОВ "Каленицьке" товар не передбачалось використовувати у виробництві сільськогосподарської продукції.

Провівши системний аналіз норм чинного законодавства та враховуючи обставини справи, колегія суддів в повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішеня № від 18.01.2016 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 12 вересня 2016 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.