Справа № 489/2328/16-а
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

06 вересня 2016 року Справа № 489/2328/16-а

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., позивача ОСОБА_1, пр. відповідача Ракети В.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54056

доГоловного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, пр. Центральний (Леніна) 141-В, м. Миколаїв, 54055

провизнання протиправним дії та стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про визнання протиправними дії щодо невиплати щорічної грошової допомоги до 5 травня в сумі 4522грн. по виконавчому листу № 2-а-11183/2011, стягнення по виконавчому листу № 2-а-11183/2011 суму 4522 грн., накладення штрафу згідно п.п.2,4,8,9 ст.267 КАС України в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, стягнення моральної шкоди 78300 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що постанова суду по справі № 2а-11183/11 набрала законної сили 29.10.2011 року, але досить не виконана відповідачем. Невиплата коштів відповідачем призвело до погіршення здоров'я позивача, тому він просить стягнути моральну шкоду.

Відповідач проти позову заперечував, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки діяв відповідно до вимог чинного законодавства та його вини в неотриманні грошей немає.

У судовому засіданні судом було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.10.2011 року по справі № 2а-11183/2011 за позовом ОСОБА_1»ячеслава Миколайовича до Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради зобов'язано Департамент нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня у 2010 році, відповідно до ст.13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, встановленої на день нарахування, з урахуванням виплаченої суми.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.06.2014 року змінено порядок виконання постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.10.2011 року, а саме: стягнути з Департамента праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня у 2010 році відповідно до ст.13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 4522 грн.

Відповідно до ст.3 Закону України « Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік ( абзац 4 п.3 розділ ІІ Закон України № 4901 «Прикінцеві та перехідні положення» ).

Відповідач у своїх заперечень зазначає, що головним управлінням прийнято до виконання виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва 07.12.2011 року по справі № 2а-11183/2011. Акт приймання-передачі за 4 кв. 2014 року по першій черзі відображений у програмному забезпеченні та свідчить, що заборгованість включає 103 рішення суду на суму 553 660 190, 79 грн. Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено видатки за бюджетною програмою 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою» у сумі 144 757,5 тис. грн.

Позивач просить визнати протиправними дії казначейства щодо невиплати коштів, але протиправність буде мати місце тоді, коли суб'єкт владних повноважень допустив невиконання покладених на нього обов'язків. В правовідносинах позивача та відповідача, казначейство виступає, як банк Департамента праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради та здійснює безспірне списання коштів державного бюджету за черговістю надходжень рішень суду та в межах бюджетних асигнувань, тому вина відповідача у невиконанні рішення суду по справі № 2а-11183/2011 відсутня, тому що відсутні бюджетні асигнування на виконання рішення позивача.

Повторно стягнути з відповідача заборгованість в сумі 4 522 грн. на користь позивача неможливо, оскільки для цього відсутні правові підставі, та ця заборгованість вже стягнута з Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради, що підтверджується постановою та ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 2а-11183/2011.

Позивач просить стягнути з казначейства моральну шкоду в сумі 78 300 грн., оскільки затягування виплат по рішенню суду № 2а-11183/2011 принижує його гідність та порушує право на гідний матеріальний рівень.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;3) в інших випадках, встановлених законом.

При вирішенні спору про стягнення моральної шкоди необхідно з'ясувати : наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини у її заподіянні позивачеві.

Оскільки вина відповідача у невиконанні рішення суду відсутня, тому й відсутні правові підстави для задоволенні позову в цій частині.

Позивач просить на підставі п.п.2,4,8,9 ст.267 КАС України накласти на відповідача штраф у розмірі 30 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч.1,2,4 ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Згідно з ч.9 ст.267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

В цій справі застосувати ст.267 КАС України неможливо, оскільки суд не зобов'язав казначейство здійснювати будь-які дії при розгляді цієї справи. Правила ч.9 статті 267 КАС України можливо б було застосувати позивачем по справі № 2а-11183/2011, в якій відповідачем був Департамент праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради , яка розглядалась Ленінським районним судом м. Миколаєва при дотриманні правил та строків передбачених вищезазначеною статтею.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 12.09.2016р.