Справа № 646/12896/15-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 р. Справа № 646/12896/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.07.2016р. по справі № 646/12896/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці ДФС

про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №253/80700/15 від 02.10.2015р. за статтею 485 Митного кодексу України у відношенні ОСОБА_1.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.07.16 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

ОСОБА_1, не погодившись з постановою суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу , вважає постанову суду безпідставною, прийнятою з порушеннями норм матеріального і процесуального права , просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову , прийняти нову , якою позов задовольнити.

Харківська митниця ДФС заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги , вважає її необґрунтованою та просить суд апеляційної інстанції в задоволені апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, постанову залишити без змін.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача перевіривши матеріали справи у їх сукупності, постанову суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що уповноваженою особою ПП "Спецімпекс" ОСОБА_1 до митного оформлення подано електронні митні декларації (ЕМД) 807100000/2015/001752 від 23.01.2015, № 807100000/2015/002104 від 27.01.2015, № 807100000/2015/002210 від 28.01.2015, № 807100000/2015/002108 від 27.01.2015, № 807100000/2015/002247 від 28.01.2015, № 807100000/2015/002248 від 28.01.2015, № 807100000/2015/002250 від 28.01.2015.

За результатами здійснення митного контролю за вказаною митною декларацією Харківською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, якими збільшено митну вартість задекларованого товару.

Постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС Мороз P.C. від 02 жовтня 2015 року у справі про порушення митних правил №253/80700/15 ОСОБА_1, працюючого директором ПП «Спецімпекс» було визнано винним у вчиненні порушення митних правил за статтею 485 Митного кодексу України у зв'язку з несплатою ПП «Спецімпекс» митних платежів, а саме, різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю випущеного у вільний обіг згідно з митним оформленням електронної митної декларації №807100000/2015/002104 товару «покриття з деревинно-полімерного композиту», визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною митницею на підставі Рішення про коригування митної вартості товарів від 27.01.2015р. №807000011/2015/000166/2, а саме, 15224,75 грн. у строк, зазначений у графі 48 «відстрочення платежів» ЕМД №807100000/2015/002158 до 27.04.2015р.

Вказаною постановою від 02.10.2015р. на позивача накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 22837,14 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції виходив з того , що позивач, який є директором ПП «Спецімпекс», вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.485 Митного кодексу України.

Проте , колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 319 Митного кодексу України (далі - МК України) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України передбачено адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Таким чином, з об'єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується наявністю дій, зокрема щодо несплати митних платежів у строк, встановлений законодавством.

Згідно з п. 39 ч. 1 ст. 4 МК України платник податків це особа, на яку відповідно до МК України, Податкового Кодексу України та інших законів України покладено обов'язок зі сплати митних платежів.

Відповідно до ст. 6 Податкового кодексу України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього кодексу.

Згідно з ст.9 Податкового кодексу України до загальнодержавних належать такі податки та збори: податок на додану вартість, мито.

Пунктом 9.2 ст. 9 Податкового кодексу України визначено, що відносини, пов'язані з установленням та справлянням мита, регулюються митним законодавством, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 271 МК України мито це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

Частиною 2 ст.271 МК України передбачено види мита, до яких зокрема відносяться ввізне мито та додатковий імпортний збір.

Пунктом 1 ч.1 ст.276 МК України закріплено, що платником мита є, зокрема, особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 278 МК України датою виникнення податкових зобов'язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Згідно з п. 180.1 ст. 180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку є зокрема особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до МК України.

Відповідно до п. 206.1 ст. 206 Податкового кодексу України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку на додану вартість підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Згідно з п. 46.1 Податкового кодексу України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань.

Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з ч. 3 ст. 75 МК України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна серед іншого сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту.

Відповідно до положень ст. 4 МК України:

- випуск товарів - надання органом доходів і зборів права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети;

- вільний обіг - обіг товарів, який здійснюється без обмежень з боку органів доходів і зборів України.

Згідно з ч. 7 ст. 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товару.

Матеріали справи свідчать , що рішення про коригування митної вартості товару №807000011/2015/000152/2 від 27.01.2015 року; №807000011/2015/000165/2 від 27.01.2015 року; №807000011/2015/000166/2 від 27.01.2015 року; №807000011/2015/000176/2 від 28.01.2015 року; №807000011/2015/000177/2 від 28.01.2015 року; №807000011/2015/000178/2 від 28.01.2015 року; №807000011/2015/000179/2 від 28.01.2015 року , на підставі яких винесена постанова у справі про порушення митних правил у відношенні уповноваженої особи ПП "Спецімпекс" ОСОБА_1, оскаржені до суду.

Так, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2016р. скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2015р. по справі № 820/7316/15 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними і скасування рішень Харківської митниці ДФС про коригування заявленої митної вартості товарів: №807000011/2015/000152/2 від 27.01.2015 року; №807000011/2015/000165/2 від 27.01.2015 року; №807000011/2015/000166/2 від 27.01.2015 року; №807000011/2015/000176/2 від 28.01.2015 року; №807000011/2015/000177/2 від 28.01.2015 року; №807000011/2015/000178/2 від 28.01.2015 року; №807000011/2015/000179/2 від 28.01.2015 року та прийнято в цій частині нову постанову про задоволення позовних вимог.

Вказаною постановою суду встановлено , що позивачем при митному оформленні товару застосовано перший метод визначення митної вартості товарів, що ввезені на митну територію України.

Відмовляючи в митному оформленні товару за основним ( першим ) методом, митний орган посилався на те, що декларантом не надано додаткових документів на підтвердження митної вартості товару, а також спрацював ризик, згенерований системою аналізу управління ризиками з приводу того , що задекларований за ціною угоди рівень митної вартості був значно менший, на думку митного органу, ніж рівень вартості ідентичних/ подібних товарів, оформлених за іншими митними деклараціями.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, відповідач посилається на наявність митної декларації Одеської митниці ДФС № 500060001/2/2014/41532 вд 17.12.2014року.

При судовому дослідженні вказаної декларації встановлено, що по ній здійснювалось митне оформлення товару " Покриття із вспіненого етіленвінілацетату , несамоклейне, двошарове для підлоги - мат розміром 1000х1000 мм, виробник " Good Seller CO., LTD." Країни виробництва : Китай. Товар загальною вагою 2314,6 кг поставлявся за умовах поставки CIF Одеса.

Цей товар відрізняється від оцінюваного товару - дошки із деревинно-полімерного композиту.

Порівнянням встановлено, що у складі оцінюваного товару переважають волокна бамбука -45%, поліетилен високого тиску становить 35%, добавки - 20%, тоді як мат з вспіненого етіленвінілацетату не містить такого складу.

Також, порівнювані товари виготовлені різними виробниками.

Крім того, товар за порівнюваною декларацією поставлявся на умовах поставки CIF місто Одеса (вартість, страхування і фрахт), що передбачає зобов'язання продавця оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в порт призначення, в тому числі і витрати на розвантаження судна в порту призначення та оплатити страхування вантажу. Позивач поставляв товар на умовах поставки FOB Китай, які суттєво відрізняються від умов поставки CIF, в тому числі не передбачалось страхування вантажу.

Так, є різною вага порівнюваних товарів: позивача - 24970 кг, порівнюваний - 2314,6 кг.

Судовим розглядом встановлено, що в декларації № 500060001/2/2014/41532 від 17.12.2014року одиницею виміру товару зазначено кілограм, у той час при декларуванні товару у спірних правовідносинах позивачем зазначено одиницю виміру метр.

Відповідно до Митного тарифу України основною одиницею виміру та обліку (далі - ОВО) кількості товарів в УКТЗЕД є одиниця маси - кілограм (кг). У разі потреби для цілей тарифного регулювання, нетарифного регулювання (ліцензування, квотування тощо), збору та оброблення статистичних даних застосовуються додаткові ОВО. У третій графі УКТЗЕД наведено додаткові ОВО.

Таким чином , основна одиниця виміру в обов'язковому порядку застосовується для вимірювання кількості товарів в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД). В інших випадках, в тому числі і для цілей тарифного регулювання, може застосовуватися додаткова одиниця виміру.

Товар ПП "Спецімпекс" "Покриття з дерево-полімерного композиту" класифікується згідно з УКТ ЗЕД за кодом 3918 90 00 00. Для даної товарної підкатегорії встановлена додаткова одиниця вимірювання - метр квадратний (мІ), що підтверджується витягом з УКТ ЗЕД.

Цінова база ЄАІС дає можливість митним органам здійснювати порівняння рівнів вартості товарів як за рівнем ціни за кілограм, так і за рівнем вартості за додаткову одиницю виміру.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, яке затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.12 №598, у графі 30 "Коригування" зазначається визначена митним органом митна вартість товару. При цьому в підрозділ графи "вартість за одиницю" - зазначається митна вартість за додаткову одиницю товару.

Оскільки коригування митної вартості здійснюється митним органом з розрахунку за додаткову одиницю виміру - метр квадратний, то і порівняння рівнім митної вартості повинно також здійснюватися в таких одиницях.

Вартість однієї одиниці (м2) товару з ЕМД №500060001/2014/41532 від 17.12.14 складає 86,459963 грн. - 5, 48 доларів США, а вартість за митними деклараціями позивача - 23, 03 доларів США.

За таких підстав колегія суддів прийшла до висновку, що наявні у матеріалах справи докази та розрахунки позивача підтверджують відповідну вартість декларування товару у додаткових одиницях виміру, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідачем під час застосування шостого (резервного) методу митного оформлення товарів не зазначено докладної інформації та джерел, які використовувались при її визначенні. Також, не доведено неможливість застосування інших методів визначення митної вартості, окрім резервного.

У відповідності до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем були подані до відповідача всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів які імпортуються, належними документами, наявними в матеріалах справи, підтверджено ціну товару, який був імпортований позивачем на митну територію України, тому коригування митної вартості товару відповідачем за другорядними методами проведене з порушенням вимог ч. 9 ст. 58 Митного кодексу України, тобто не на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Згідно до приписів частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищенаведене, ПП «Спецімпекс» як особа, відповідальна за сплату митних платежів, не мало сплачувати різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною митницею .

Тобто, враховуючи, що позивач ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора ПП Спецімпекс», не вчиняв протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, які полягали у несплаті митних платежів у строк, встановлений законом, що спричинило недобори митних платежів, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача об'єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття провадження у справі.

Зважаючи на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.07.2016р. по справі № 646/12896/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову,якою задовольнити позовні вимоги .

Визнати протиправною та скасувати постанову Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №253/80700/15 від 02.10.2015р. за статтею 485 Митного кодексу України у відношенні ОСОБА_1 .

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Григоров А.М.
Повний текст постанови виготовлений 13.09.2016 р.