Справа № 357/8714/16-а
Суддя: Подрєзова Г. О.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/8714/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Подрєзова Г. О. ,

при секретарі - Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління ПФУ в м. Біла Церква про визнання дій неправомірним та зобов»язання вчинити певні дії;

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом до Управління ПФУ м. Біла Церква про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії по виплаті пенсії недієздатної ОСОБА_2 в розмірі 5390,48грн., мотивуючи тим, що вона є опікуном над ОСОБА_2, яка перебувала на обліку в Управлінні ПФУ м. Біла Церква та отримувала пенсію по інвалідності, в тому числі у період з 01.08.2014року по 01.12.2014рік. Зазначена пенсія в розмірі 5390,48грн. не була отримана ОСОБА_2, оскільки на той час вона виїзджала з місця проживання м. Біла Церква. Але, повернувшись до м. Білої Церкви 24.03.2016року опікун звернулася до Управління ПФУ в м. Білій Церкві про виплату неотриманої суми пенсії в розмірі 5390,48грн., на що отримала відмову з посиланням на те, що їй необхідно звертатися за вказаною сумою пенсії до Пенсійних органів м. Краснотурінська Свердловської області РФ. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд задовольнити її позов та зобов»язати відповідача виплатити їй нараховану, але не отриману пенсію по інвалідності в розмірі 5390,48грн.

В судовому засіданні позивач та його представник за договором позов підтримали в повному обсязі. Послалися на ті обставини, що дійсно ОСОБА_2 22.11.2014року зареєструвалася за місцем проживання АДРЕСА_1. А пенсійна справа ОСОБА_2 була направлена до РФ в січні 2015року, у виплаті пенсії по інвалідності за період з 01.08.2014року по 01.12.2014р. органами пенсійного фонду РФ ОСОБА_2 було відмовлено.

Представник відповідача Управління ПФУ м. Біла Церква за довіреністю, позов не визнав повністю, надав письмові заперечення проти позову, згідно з якими позивачем ОСОБА_2 на обліку в Управлінні ПФУ м. Біла Церква не перебуває , пенсійна справа направлена до Пенсійного фонду м. Краснотурінська 06.01.2015року, а тому згідно Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992року пенсійне забезпечення громадян держав учасниць Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держав, на території яких вони проживають.

Але, суд вважає, що в даному випадку необхідно врахувати наступне.

Відповідно до вимог статті 24 Конституції України, яка говорить, що громадяни України мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Ця ж стаття говорить про те, що не може бути привілеїв чи обмежень через місце проживання громадянина.

У міжнародному праві, зокрема, в тексті Конвенції про захист прав і основних свобод громадян, право громадянина на пенсію прямо не гарантується, але практика Європейського суду з прав людини все ж свідчить про наявність такого права.

Згідно з рішеннями Європейського суду, зокрема, в справі Байлера проти Італії, поняття власності або «майно» (ст.1 Протоколу №1) трактується дуже широко і може включати в себе як рухоме і нерухоме майно, так і майнові і немайнові інтереси.

Ще в 1975 році Європейська комісія з прав людини в справі Мюллер проти Австрії сформулювала позицію щодо права власності громадянина на пенсію. Зокрема, в рішенні суду було зазначено, що у зв'язку зі сплатою обов'язкових внесків до пенсійного фонду може виникнути право власності щодо внесеної частини в цей фонд.

З практики Європейського суду випливає, що пенсія є майном, яке підпадає під захист ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, яка передбачає, що «Кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права ».

Згідно ст. 1 Протоколу №1 Конвенції будь-яке втручання публічної влади в право власності або позбавлення його повинно бути законним, а сама держава має право здійснювати контроль за використанням майна лише шляхом «виконання законів».

Відповідно до ст.. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як роз»яснив ВССУ в постанові від 07.02.2014року № "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" п.5- Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Суд виходить з того, що пенсія по інвалідності ОСОБА_2 як громадянину України призначалася за законодавством України. Відповідно до листа Управління пенсійного фонду РФ м. Краснотурінська від 24.02.2015року РФ не має міжнародних угод про визнання громадян інвалідами, тому визнання осіб інвалідами проводиться за законодавством РФ, а призначення пенсій по інвалідності можливе лише після встановлення статусу інваліда за законом РФ.

Крім цього, суд вважає, що призначена до виплати пенсія по інвалідності, яка була перерахована до поштового відділення №09107 м. Біла Церква (за місцем проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_2) в розмірі 1347,62грн. за липень 2014р., в сумі 1347,62грн. за серпень 2014р., в сумі 2695,24грн. - за вересень 2014р., в сумі 4042,86грн. за жовтень 2014р., 5390,48грн. за листопад 2014р. є власністю пенсіонера, не перераховувалася до органів Пенсійного фонду РФ, а тому підстав для відмови у її виплаті інваліду не має.

Також, суд не бере до уваги твердження представника відповідача щодо пропуску строку позовної давності для звернення до суду, оскільки на звернення опікуна щодо виплати недоотриманої пенсії по інвалідності зверталася кілька разів, відповідь на заяву від 07.05.2015року опікун отримала лише у березні 2016року, коли повернулася до м. Біла Церква. На повторне звернення 24.03.2016року отримала листа 11.04.2016року, із змісту якого виявилося, що у виплаті пенсії відмовлено. До суду подавала цивільний позов, але Апеляційний суд Київської області відмовив у задоволенні апеляції на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду про відмову у відкритті провадження у справі. Мотивовану відповідь Управління ПФУ м. Біла Церква про причини відмови у виплаті пенсії, отримала 10.05.2016року. А тому, з врахуванням вказаних обставин, суд вважає, що за відсутності рішення суб»єкта владних повноважень щодо відмови у виплаті нарахованої та не отриманої пенсії ОСОБА_2, отримання мотивованої відповіді на звернення опікуна 10.05.2016року № 158/К-01, а тому підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності передбачених ст.. 100 КАС України, в даному випадку, суд не вбачає.

Керуючись ст.. 41 Конституції України, ст..ст.17,18,156-161,185 КАС України, ст. ст..319, 328 ЦК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити .

Визнати протиправною відмову Управління ПФУ в м. Біла Церква щодо виплати неотриманої суми пенсії по інвалідності недієздатній ОСОБА_2 .

Зобов»язати Управління ПФУ в м. Біла Церква провести виплату не отриманої суми пенсії по інвалідності недієздатній ОСОБА_2 у розмірі - 5390,48грн. за період з 01.08.2014року по 01.12.2014рік.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова