Справа № 753/19670/15-а
Суддя: Колесник О. М.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/110/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотної Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Дарницької районної м. Києві державної адміністрації, 3-тя особа: ОСОБА_3 про визнання дій незаконними, зобов'язання зареєструвати особу у садовому будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Дарницької районної м. Києві державної адміністрації про визнання дій незаконними, зобов'язання зареєструвати особу у садовому будинку, мотивуючи свої вимоги тим, що вона, як особа, що не має постійного місця реєстрації, звернулась із заявою до Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про проведення реєстрації місця її проживання в садовому будинку за адресою: АДРЕСА_1, який належить її дочці ОСОБА_3 на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.01.2015 року серії та номеру НОМЕР_1, виданого Реєстраційною службою Головного управління юстиції в м. Києві, проте отримала відмову у проведенні такої реєстрації від 05.08.2015 року підставі того, що рішення про переведення дачних і садових будинків у жилі будинки приймається відповідними органами місцевого самоврядування. Однак даний закон не містить норми, яка б вказувала, що позивач не має права зареєструвати своє місце проживання у садовому будинку, який придатний до проживання і є об`єктом житлової нерухомості.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а саме: визнати відмову Дарницького відділу Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві у проведенні реєстрації її місця проживання у садовому будинку незаконною та зобов`язати Дарницьку районну в м. Києві державну адміністрацію здійснити реєстрацію її місця проживання в м. Києві, Дарницькому районі, АДРЕСА_1.

Представник відповідача Матюшенко О.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні на підставі того, що позивач не зверталась до Дарницької РДА в м. Києві з проханням провести її реєстрацію у вказаному садовому будинку.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини щодо реєстрації особи за місцем її проживання регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», іншими підзаконними актами, прийнятими на підставі їх виконання.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Макіївка, Донецької області, без місця реєстрації, знята за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 - 28.07.2015 року (а.с.8).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як особа, що не має постійного місця реєстрації, звернулась із заявою до Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві про проведення реєстрації місця її проживання в садовому будинку за адресою: м. Київ, Дарницький район, АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3 - дочці позивача, третій особі у справі, на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.01.2015 року серії та номер НОМЕР_1, виданого Реєстраційною службою Головного управління юстиції в м. Києві (а.с.6-7). При цьому ОСОБА_3 надавала свою згоду на реєстрацію позивача в садовому будинку, власником якого вона є.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві, керуючись ст. 8 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переведення садових і дачних будинків у жилі будинки та реєстрації в них місця проживання» 05.08.2016 року відмовив ОСОБА_2 у проведенні такої реєстрації (а.с.5), оскільки рішення про переведення дачних і садових будинків у жилі будинки приймається відповідними органами місцевого самоврядування і лише після переведення садового будинку у жилий буде здійснена реєстрація місця проживання відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Суд, надавши правову оцінку прийнятому рішенню Дарницьким районним відділом Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві про відмову у проведенні реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою: м. Київ, Дарницький район, АДРЕСА_1, вважає його таким, що не ґрунтується на вимогах Закону.

Так, вказаний садовий будинок загальною площею 177,9 кв. м, складається із двох поверхів, що підтверджується технічним паспортом на будинок, виготовлений КМБТІ 15.03.2013 року (а.с.11-16), має всі зручності для проживання, введений в експлуатацію 14.12.2012 року (а.с.40-42), будинок підключений до електропостачання (а.с.49-52), газопостачання (а.с.43-48), третя особа ОСОБА_3 - дочка позивача, набула право власності на нього та земельну ділянку площею 0,0626 га, розташовану за вказаною адресою, що вказує на те, що будинок входить до складу житлового фонду України згідно ст. 4 ЖК України (а.с.17).

Позивач проживає буд. №19 по вул. Садовій, 57 в м. Києві, про що свідчить довідка, видана Садовим товариством «Іскра» від 28.08.2015 року (а.с.10).

Право власника земельної ділянки на забудову, відповідно до ч.3 ст. 375 ЦК України, здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво об`єктів архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному ст. 124 Закону України «Про планування та забудову території», саме фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об`єкта містобудування зобов`язані отримати дозвіл від виконавчого комітету ради.

Як встановлено в ході розгляду даної справи забудовником отримано дозвіл на будівництво будинку, отримані всі дозвільні документи згідно чинного законодавства, діючого на час будівництва житла.

Наразі будинок - є об`єктом завершеного будівництва, який прийнятий до експлуатації, відповідно до довідки Садового товариства «Іскра» від 28.09.2015 року (а.с.10).

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з вимогами ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають обов`язковій державній реєстрації.

Таким чином, в даному випадку мають місце правовідносини, що виникають зі створенням нового нерухомого майна, право власності на яке виникає з моменту його прийняття до експлуатації та державної реєстрації.

Жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд. Житловий фонд включає: жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд) (п.4 ч.2 ст. 4 ЖК України).

Місцем проживання фізичної особи, згідно ст. 29 ЦК України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає, переважно або тимчасово.

Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Для реєстрації особа або її законний представник подає, крім визначених законом документів, й документи, що підтверджують право на проживання в житлі (ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»), що згідно даних правовідносин, й було зроблено позивачем, проте відповідач прийняв рішення про відмову у проведенні його реєстрації.

Згідно ст. 14 вказаного Закону рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням вищевказаних положень норм закону, суд приходить до висновку про те, що встановлений факт наявності в діях Дарницького районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві, як суб`єкта владних повноважень протиправних дій, які мають бути усунені шляхом постановлення рішення про відновлення прав позивача, при цьому суд приймає до уваги, що ОСОБА_3 на законних підставах набула право власності на вказаний садовий будинок, постійно сплачує за користування житлово-комунальними послугами, тобто вона має право користування, володіння та розпорядження своїм нерухомим майном - тобто садовим будинком, придатним для проживання в ньому, тому місце проживання позивача слід визначити шляхом її реєстрації у вказаному будинку.

На підставі вищевикладеного, ст. 29 ЦК України, ст. 4 ЖК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 6-10, 14, 23, 71, 72, 86, 122, 138, 139, 143, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати відмову Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві у проведенні реєстрації місця проживання ОСОБА_2 в м. Києві, Дарницькому районі, АДРЕСА_1 незаконною.

Зобов'язати Дарницьку районну м. Києві державну адміністрацію здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 в м. Києві, Дарницькому районі, АДРЕСА_1.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення даного процесуального документу.

СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК