Справа № 803/163/16
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року Справа № 876/5787/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

16 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини польової пошти НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення від 10 лютого 2016 року, яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Із цією постановою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. ОСОБА_1 вважає, що така є незаконною і необґрунтованою, так як винесена з порушенням норм матеріального й процесуального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що позов було подано з метою припинення його переслідування та цькування з боку керівництва військової частини, де він служить. Приводом подання позову було те, що позивач подав рапорт про ганебну поведінку особи, яка себе рахувала керівником танкового батальйону частини, та перебування цієї особи в стані алкогольного сп`яніння. Ця особа стала чіплятися до нього, про що ОСОБА_1 повідомив оперативного чергового по військовій частині, однак повідомлення зареєстровано не було. Натомість позивачу було оголошено сувору догану за неповагу до керівника. Суд першої інстанції проігнорував ці факти, а також безпідставно відхилив надані ним на їх підтвердження докази, а саме рапорти, стенограми, письмові пояснення, тексти звернень на «гарачу лінію», чим позбавлено його доступу до правосуддя. Також позивач зауважив, що суд безпідставно взяв до уваги показання свідків, які були вимушені давати такі показання, адже перебувають у службовій залежності від полковника ОСОБА_2 . При цьому клопотання про допит матері позивача було безпідставно відхилено. Пояснення про те, що позивач перебував в неадекватному стані і не зміг пояснити, що з ним відбуваться, викликано бажанням приховати факт не реєстрації його повідомлення про прояв позастатутних відносин.

Військова частина польова пошта ВО259 подала суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких вказала, що постанова Волинського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року є обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, що в ній викладені.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 повністю підтримав апеляційну скаргу та дав пояснення аналогічні доводам апеляційної скарги.

Представник відповідача Цьось Ю.С. заперечила щодо задоволення апеляційної скарги. Пояснила, що оскаржуване рішення є законним і обґрунтованим. Адміністративне стягнення було накладено на позивача саме за неповагу до командира військової частини ОСОБА_2 та майора юстиції ОСОБА_3 , якого позивач взагалі обізвав, а не за факт його звернення про алкогольне сп`яніння командира танкового батальйону.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, в межах викладених в ній доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині польової пошти НОМЕР_1 у званні солдата на посаді водія зенітного ракетного взводу танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 за контрактом.

10 лютого 2016 року командиром в/ч польова пошта НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 було усно оголошено наказ ОСОБА_4 , яким на останнього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за порушення вимог статтей 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про що зроблений відповідний запис у службовій картці позивача (а.с. 33).

Вищезазначене дисциплінарне стягнення накладено на позивача за неповагу до командира в/ч НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 та помічника командира частини з правової роботи - начальника юридичної групи майора юстиції Багдасарова Є.Л., тобто до осіб старших за військовим званням.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування цього рішення з наступних мотивів.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби).

Відповідно до статтей 9, 16 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно із статтею 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до статті 128 Статуту внутрішньої служби рядовий (матрос) зобов`язаний, зокрема, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержувати правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання.

Згідно із статтею 26 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Як вбачається з пояснень сторін і в суді першої інстанції, і в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 10 лютого 2016 року повідомив чергового військової частини про нетверезий стан іншого військовослужбовця і про наявний між ними конфлікт.

Для з`ясування всіх обставин командир в/ч НОМЕР_1 полковник ОСОБА_2 запросив ОСОБА_1 до себе в кабінет. Також був викликаний для участі у бесіді помічник командира частини з правової роботи - начальник юридичної групи майора юстиції ОСОБА_3 . Однак позивач поводив себе нетактовно та дозволяв собі в їх адресу вислови, що ображають честь і гідність офіцерів, тобто виявляв неповагу до старших за званням.

У зв`язку з цим командир в/ч НОМЕР_1 , враховуючи попередню поведінку позивача, усно наклав на останнього дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Обставини нетактовної повідки позивача та вияв неповаги до старших за званням осіб підтвердив і допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що ОСОБА_1 допустив щодо нього негативні висловлювання, які принижують честь і гідність офіцера.

Підстав для відхилення цих показів немає, адже такі дані під присягою. Факт службового підпорядкування цієї особи командиру військової частини сам по собі не свідчить про заінтересованість у результаті розгляду справи.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статтей 1-5 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

За стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.

Як передбачено статтею 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно ст. 49 Дисциплінарного статуту на рядових (матросів) військової служби за контрактом, можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) призначення поза чергою в наряд на роботу - до 5 нарядів; є) позбавлення військового звання старший солдат (старший матрос); ж) звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю.

Порядок накладення та порядок виконання дисциплінарних стягнень визначено статтями 83-102 Дисциплінарного статуту.

Статтею 83 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до статтей 97-98 Дисциплінарного статуту про накладені дисциплінарні стягнення оголошується, зокрема, офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом - особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення. Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі.

Отже, рішення про накладення дисциплінарного стягнення може оголошуватись військовослужбовцю в письмовому та в усному порядку.

Відповідно до статті 106 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення (крім зауваження) заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця.

Таким чином, в ході судового розгляду, зокрема і показами свідків, підтверджено, що позивач 10.02.2016 року проявив неповагу до командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 та помічника командира частини з правової роботи майора юстиції ОСОБА_3 , чим порушив вимоги статтей 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби, а тому його цілком обґрунтовано було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани, враховуючи характер правопорушення, а також попередню поведінку військовослужбовця, який вже притягався до дисциплінарної відповідальності, що підтверджено дисциплінарною карткою.

Суд першої інстанції правильно відхилив доводи позивача про перебування солдата ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки цей факт не має відношення до предмета спору.

Також колегія суддів апеляційного суду вважає, що підстав для допиту в якості свідка матері позивача немає, оскільки вона не була безпосереднім свідком нетактовної поведінки позивача щодо старших за званням осіб, яка стала підставою для притягнення до відповідальності.

Доводи апелянта щодо безпідставного відхилення судом першої інстанції письмових пояснень ОСОБА_1 , рапортів, стенограм тощо, також не заслуговують на увагу, оскільки такі документи не можна визнати належними доказами, так як в них відсутня доказова інформація щодо предмету спору.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої постанови немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року у справі № 803/163/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 09 вересня 2016 року.