Справа № 826/22056/15
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю. Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо неперерахування коштів у сумі 165743,18 грн. з Єдиного казначейського рахунку на рахунок позивача, визнання протиправними дій щодо зарахування коштів в сумі 165 743,18 грн. до Єдиного казначейського рахунку; зобов'язання перерахувати кошти в сумі 165 743,18 грн. на рахунок позивача та подати звіт про виконання судового рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року позов задоволено частково:

Визнано протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області щодо зарахування коштів з депозитного рахунку Відділу державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку згідно виконавчого документу №2-7336 від 17 березня 2011 року виданого Київським районним судом м. Донецьк в сумі 165 743,18 грн. до Єдиного казначейського рахунку.

Зобов'язано Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області перерахувати з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 165 743,18 грн.

Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області протягом місяця з дня набрання даної постанови законної сили подати звіт про виконання судового рішення в частині перерахування з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 165 743,18 грн.

Відмовлено в замовленні решти позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку перебувало виконавче провадження № 28845270 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7336 виданого 17 березня 2011 року Київським районним судом м. Донецька про стягнення на користь ОСОБА_2 компенсацію за порушення авторського пава в сумі 210 000 грн., моральної шкоди в сумі 75 000 грн., матеріальної шкоди в сумі 330, 45 грн. (всього 285 330,45 грн.).

Проведено прилюдні торги з реалізації нерухомого арештованого майна, що є власністю боржника - ОСОБА_3

Грошові кошти на загальну суму 182 328 грн. надішли на рахунок з обліку депозитних сум Відділу державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку.

Розпорядженням Начальника Відділу державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку від 03 жовтня 2013 року грошові кошти необхідно перерахувати: 165 743,18 грн. на користь ОСОБА_2, 16 504,82 грн. виконавчого збору, 80,00 грн. витрат на проведення виконавчих дій на спеціальний реєстраційний рахунок Головного управління юстиції у Донецькій області.

Відділом державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку видано платіжне доручення від 25 жовтня 2013 року №8618 про перерахування на користь позивача коштів в сумі 165 743,18 грн.

Відповідно до листа Управління Державної казначейської служби України у Калінінському районі м. Донецька Донецької області від 13 грудня 2013 року №02-1953, що в Управління на виконанні знаходиться платіжне доручення № 8618 від 25 жовтня 2013 року, проте видатки зазначені у платіжному дорученні не є захищеними та будуть перераховані в межах наданого підкріплення.

В подальшому, листом від 23 липня 2015 року №11-13/996-19445 Державна казначейська служба України повідомила позивача про вирішення питання щодо перерахування коштів після повернення території Донецької та Луганської областей на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження під контроль органів державної влади.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо повернення позивачу грошових коштів, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

За письмовою заявою стягувача - фізичної особи чи його представника (за наявності відповідних повноважень) стягнуті грошові суми можуть бути перераховані державним виконавцем на зазначений ним рахунок у банку або в іншій фінансовій установі чи надіслані на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум.

Не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із ст. 54 цього Закону). Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких ці суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником у іншому виконавчому провадженні).

У разі якщо стягнуті з боржника грошові суми не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, ці суми зараховуються до Державного бюджету України в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Відповідно до розділу 13 Інструкції примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року органи Державної виконавчої служби мають відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках.

Розрахунки з таких рахунків здійснюються тільки в безготівковій формі. Не допускаються видача та переказ стягнутих державними виконавцями сум стягувачам без зарахування на депозитний рахунок органу Державної виконавчої служби.

В органі ДВС щодо кожного рахунку заводиться книга обліку депозитних сум (далі - книга) (додаток 2) строком на один рік. Ведення книги здійснюється в підсистемі обліку депозитних сум Єдиного реєстру.

У міру надходження з органу Державної казначейської служби України або банку виписок про наявність на відповідному рахунку коштів у книгу негайно вносяться записи.

При надходженні коштів на депозитний рахунок органу Державної виконавчої служби особа, відповідальна за ведення книги, повинна не пізніше наступного робочого дня повідомити начальника органу Державної виконавчої служби, від якого боржника чи стягувача надійшли кошти і в якій сумі. Начальник органу Державної виконавчої служби на виписці з рахунку Державної казначейської служби України або банку ставить напис «ознайомлений», підпис та дату ознайомлення.

Після цього не пізніше наступного робочого дня особа, відповідальна за ведення книги, повідомляє державного виконавця про надходження депозитних сум. Державний виконавець на виписці Державної казначейської служби України або банку поряд із сумою, що надійшла на рахунок, ставить дату та підпис.

У разі відсутності відомостей, яким чином проводити виплату коштів, державний виконавець повідомляє стягувача про наявність належних йому коштів та пропонує йому повідомити шляхи отримання ним коштів (через фінансові установи з обов'язковим зазначенням реквізитів для перерахування коштів або поштовим переказом із зазначенням повної адреси стягувача).

Після цього не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів державний виконавець у разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів готує одне розпорядження (додатки 3, 4) (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу ДВС із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу ДВС. Указане розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається особі, відповідальній за ведення книги обліку депозитних сум, копія залишається у виконавчому провадженні.

Копії платіжних доручень (реєстри до платіжних доручень) про перерахування коштів стягувачам долучаються до матеріалів виконавчого провадження, яким визначено належність указаних коштів стягувачам.

Якщо у стягувача - фізичної особи є рахунок в установі банку, то в платіжному дорученні обов'язково вказується, на який рахунок слід перерахувати кошти.

Платіжне доручення підписується керівником органу Державної виконавчої служби та особою, яка уповноважена на ведення відповідного рахунку органу Державної виконавчої служби.

З досліджених судовою колегією матеріалів справи вбачається, що Відділом державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку видано платіжне доручення від 25 жовтня 2013 року № 8618 про перерахування на користь позивача коштів в сумі 165 743,18 грн., у якому зазначено банківські реквізити позивача, на які слід перерахувати кошти. Крім того, у даному платіжному дорученні зазначено, що платник: ГУ ДКСУ у Донецькій області (код банку 834016).

З копії платіжного доручення, яке наявне в матеріалах справи вбачається, що саме ГУ ДКСУ у Донецькій області має відновити порушене право позивача на повернення належних йому грошових коштів, оскільки зазначені кошти Відділом державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку були спрямовані на його рахунок платіжним дорученням, проте позивачу станом на час розгляду справи не були повернуті.

Отже, доводи апелянта з приводу того, що він не вчиняв будь-яких дій щодо грошових коштів позивача та не приймав будь-яких рішень спростовуються матеріалами справи.

Зазначені кошти були витребувані позивачем протягом року з дня зарахування їх на депозитний рахунок у зв'язку з цим у відповідача не було підстав здійснювати дії, визначені п. 13.23. Інструкції примусового виконання рішень стосовно зарахування коштів до Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.

Доводів протилежного та належних доказів відповідачем не надано, як і не надано доказів того, що кошти позивача не зараховано на Єдиний казначейський рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 45, 49, 55, 78 Бюджетного кодексу України, єдиний казначейський рахунок використовується для зарахування доходів і здійснення видатків державного бюджету.

Бюджетні кошти (кошти бюджету) - це належні відповідно до законодавства надходження бюджету та витрати бюджету (ст. 2 Бюджетного кодексу).

Отже, кошти отримані від реалізації майна фізичної особи для погашення заборгованості перед іншою фізичною особою не є бюджетними коштами.

Наказом Державного казначейства України від 26 червня 2002 року № 122 затверджено Положення про єдиний казначейський рахунок (далі - Положення).

Відповідно до п. 2.1 Положення, Єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетних фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством. На ЄКР, відкритому на балансі Державного казначейства України, відображаються операції про рух коштів на рахунках, що відкриті в Державному казначействі України та інших управліннях Державного казначейства України.

Єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР), відкритий на балансі Державного казначейства України, об'єднує кошти субрахунків, які відкриті на балансі Головних управлінь Державного казначейства України. У Державному казначействі України відкриваються та ведуться програмними засобами рахунки в розрізі Головних управлінь Державного казначейства України, які відображають рух коші субрахунках ЄКР та несуть аналогічний інформаційний зміст.

Згідно п. 2.4 Положення, з метою ведення бухгалтерського обліку операцій по виконанню державного та місцевих бюджетів, а також інших операцій з коштами клієнтів, передбачених законодавством, в органах Державного казначейства України відкриті, зокрема, рахунки інших клієнтів за операціями, що не належать до операцій з виконання бюджетів, але відповідно до вимог законодавства обслуговуються органами Державного казначейства України.

Зазначені рахунки відкриваються на балансі Державного казначейства України та Головних управлінь Державного казначейства України відповідно до Плану рахунків бухгалтерського об виконання державного та місцевих бюджетів та Інструкції про відкриття аналітичних рахунків для обліку операцій по виконанню бюджетів в системі Державного казначейства.

З наведено вбачається, що грошові кошти, що належать до виплати позивачу не є бюджетними коштами та витребувані останнім до закінчення року з дня їх зарахування на депозитний рахунок, отже Головним управлінням ДКСУ в Донецькій області зараховано такі кошти на Єдиний казначейський рахунок в порушення згадуваних норм законодавства, що вказує на наявність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій щодо зарахування коштів в сумі 165 743,18 грн. до Єдиного казначейського рахунку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідачем не надано доказів правомірності своїх дій, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновків про порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.