Справа № 352/2117/15-а 2-а/352/11/16
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року Справа № 876/4297/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Сеника Р.П., Левицької Н.Г.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2016 року за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області про стягнення пенсії по втраті годувальника на дітей,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просили стягнути з Управління Пенсійного фонду України (далі - УПФУ) в Тисменицькому районі Івано-Франківської області в Тисменицькому районі Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 пенсію в розмірі 16 548,50 грн. за період з жовтня 2013 року по серпень 2015 року включно, на користь ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 пенсію в розмірі 19 743,50 грн. за період з жовтня 2013 року по жовтень 2015 року включно та яка діє в інтересах ОСОБА_3 пенсію в розмірі 20 743,50 грн. за період з жовтня 2013 року по жовтень 2015 року включно, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пенсію в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, починаючи з 01.11.2015 і до припинення права на пенсію.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05.05.2016 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржили позивачі. Апеляційну скаргу мотивують тим, що 06.11.2013 пенсія була призначена на трьох утриманців у розмірі 1 423,50 грн., тобто по 474,50 грн. на кожного, в той час, як відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становив у 2013 році : з 1 січня - 1 210 грн., з 1 грудня - 1 286 грн. Два старші її сини на момент призначення пенсії (06.11.2013) відносились до соціальних і демографічних груп населення віком від 6 до 18 років, а наймолодша дочка ОСОБА_5 - до дітей віком до 6 років. Її прожитковий мінімум становив 972 грн. ІНФОРМАЦІЯ_4 її доньці ОСОБА_4 виповнилось 6 р. і вона перейшла в соціальну групу дітей віком від 6 до 18 років, тобто повинна була отримувати пенсію з 01.01.2014 у розмірі 1 286 грн. ІНФОРМАЦІЯ_5 її старшому сину ОСОБА_6 виповнилось 18 років і він перейшов в соціальну групу працездатних осіб. До 30.06.2015 він навчався та отримував пенсію в розмірі 474,50 грн., а з 01.07.2015 закінчив навчання та пенсію не отримує. Вважає, що її дітям повинні виплачувати пенсію на рівні прожиткового мінімуму відповідно до їх віку. У зв'язку з цим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що у зв'язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.11.2013 та заявою від 12.11.2013 ОСОБА_2 про виплату пенсії у зв'язку із втратою годувальника на утриманців ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, УПФУ в Тисменицькому районі Івано-Франківської області, починаючи з 06.11.2013, відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було призначено пенсію на трьох дітей : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Розмір пенсії у зв'язку з втратою годувальника обчислений виходячи з коефіцієнта страхового стажу - 0,42075; середньомісячного заробітку - 3 380,70 грн.; індивідуального коефіцієнта заробітної плати - 1,42724 та становила 1 422,43 грн.

Відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на одного непрацездатного члена сім'ї в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, на 2 та більше непрацездатних членів сім'ї в розмірі 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Розмір пенсії станом на 01.12.2013 становив 1 423,50 грн., з яких 1422,43 грн. - основний розмір пенсії та 1,08 грн. - доплата до прожиткового мінімуму.

04.03.2014 ОСОБА_1 звернувся із заявою до УПФУ в Тисменицькому районі Івано-Франківської області про виділення частки його пенсії по втраті годувальника, а тому з 01.04.2014 пенсія йому виплачується окремо у розмірі 949 грн., в тому числі 948 грн. 28 коп. - основний розмір пенсії та 0,72 коп. - доплата до прожиткового мінімуму.

Згідно довідки про навчання № 01-16/15 від 02.02.2015, яка видана Івано-Франківським професійним політехнічним ліцеєм виплата пенсії ОСОБА_1 проводилася по 30.06.2015.

Розпорядженням № 152275 ОСОБА_2 було здійснено розрахунок пенсії за новою формулою станом на 01.09.2015 на двох утриманців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1 422,44 грн.

Листами до УПФУ в Тисменицькому районі Івано-Франківської області № 57/н-15 від 19.08.2015 на звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо надання інформації про розмір пенсії по втраті годувальника на дітей, її обґрунтованого розрахунку, юридичної ставки нарахування та причин невиплати в розмірі прожиткового мінімуму на кожного утриманця, було надало роз'яснення щодо розміру обчислення пенсії.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання) не досягає в інвалідів (у тому числі дітей-інвалідів) прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, та в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії та державної соціальної допомоги у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів. Тому враховуючи положення Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», яким встановлено розмір прожиткового мінімуму з 01.12.2013 для осіб, які втратили працездатність в сумі 949 грн., розмір пенсії у зв'язку з втратою годувальника на трьох утриманців з 01.12.2013 становить 1 423,50 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (Далі - Закон № 1058-IV).

Пунктом 3 частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ч.1 ст.36 Закону № 1058-IV, чинного на момент призначення пенсії, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 36 цього Закону, вважаються непрацездатними членами сім'ї.

Згідно ч.3 ст.36 Закону № 1058-IV, до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони були на повному утриманні померлого годувальника, одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Частиною 1 статті 37 Закону № 1058-IV, чинного на момент призначення пенсії, встановлено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Згідно ч.1 ст.38 цього Закону, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 1 статті 39 Закону № 1058-IV встановлено, що на всіх членів сім'ї, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, призначається одна спільна пенсія.

Згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання) не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії та державної соціальної допомоги у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

Посилання позивача на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Заява № 63566/00) від 18.07.2006 в контексті розглядуваної справи є недоречним, оскільки згідно фабули рішення Європейського суду з прав людини, заявниця зверталася у зв'язку з відмовою нарахувати їй більшу пенсію. У своєму позові заявниця стверджувала, що відповідно до статті 46 Конституції України та статті 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» її пенсія не може бути нижчою прожиткового мінімуму.

Проте, в даній справі спір фактично виник у зв'язку з відмовою виплати пенсії відповідачем не нижче прожиткового мінімуму на кожного непрацездатного члена сім'ї.

У відповідності до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно було встановлено фактичні обставини справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2016 року по справі № 352/2117/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : Р.П. Сеник

Н.Г. Левицька

Повний текст ухвали складений 12.09.2016