Справа № 820/19277/14
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 вересня 2016 р. №820/19277/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

представника позивача - Сизової Л.В.,

представника відповідача - Гаєвської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Куп'янський хлібокомбінат "Кулиничі" до Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Куп'янський хлібокомбінат "Кулиничі", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд: скасувати податкове повідомлення-рішення від 21 серпня 2014 року № (податок на додану вартість) в частинні нарахування боргу за основним платежем 597073,00 грн., за штрафними санкціями 149268,25 грн. та податкове повідомлення від 21 серпня 2014 року № в частині нарахування боргу за основним платежем 558616,53 грн. за штрафними санкціями 139654,13 грн.

Ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 18.05.2016 року Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2015 року у справі № 820/19277/14 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2016 року було замінено Куп'янську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Харківській області на належного відповідача - Салтівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Харківській області.

В обґрунтування позову ТОВ "Куп'янський хлібокомбінат "Кулиничі" зазначив, що в результаті проведення перевірки відповідачем було складено акт від 18.07.2014 № 255/20-26-22-09-38281708. Позивач зазначив, що на момент укладення позивачем договору з ТОВ «Укр Енерго Холдінг», так і в процесі його виконання, сторонами було додержано всіх вимог чинного законодавства, а тому, висновки відповідача про безтоварність правочину є безпідставними, не обґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України, що в свою чергу свідчить про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, оскільки вказані податкові повідомлення-рішення прийняті без врахування всіх обставин та норм чинного законодавства, що мають значення для прийняття такого рішення, і за таких умов, підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, вказав на обґрунтованість та законність дій відповідача, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У письмових запереченнях на адміністративний позов зазначив, що винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень обумовлено висновками акту від 18.07.2014 року №255/20-26-22-09-38281708, відповідно до яких нереальність господарських операцій позивача з його контрагентом базуються на висновках Акту Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 18.06.2014 р. №488/3-22-08/38038769 "Про результати виїзної позапланової перевірки звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" - () з питань визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податків по взаємовідносинам із Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Тек 2011" () за період з 01.01.2012 року по 31.04.2014 року", яким податковий орган вказує на нереальний характер вчинення дій пов'язаних з постачанням газу та надання послуг по його транспортуванню між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" та його контрагентами. Висновки Акту Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 18.06.2014 р. №488/3-22-08/38038769 в свою чергу ґрунтуються на висновках Акту перевірки Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області №209/22-00/37757736 від 08.04.2014 року "Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Тек 2011" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 року по 28.02.2014 року" де зазначено, що фінансово-господарські взаємовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Тек 2011" та його контрагентами є фіктивними правочинами та такими, що вчинені без наміру створення правових наслідків.

На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що працівниками Куп'янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області була проведена планова перевірка ТОВ «Куп'янський хлібокомбінат «Кулиничі» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 27.09.2012 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки контролюючим органом був складений акт від 18.07.2014 № 255/20-26-22-09-38281708, яким встановлено порушення позивачем п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток всього на суму 597585 грн., в тому числі за 2013 рік на суму 597585 грн.; 2. п. 189.1 ст.189, п. 198.1, п.198.3 п.198.5, п.196 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість всього на суму 638128 грн., у тому числі за січень 2013 року на суму 63817 грн., за лютий 2013 року на суму 64148 грн., за березень 2013 року на суму 50637 грн., за червень 2013 року на суму 37186 грн., за липень 2013 року на суму 50415 грн., за серпень 2013 року на суму 41 443 грн., за вересень 2013 на суму 52 654 грн, за жовтень 2013 р на суму 45342 грн., за листопад 2013 року на суму 59033 грн., за грудень 2013 року на суму 50765 грн.

ТОВ «Куп'янський хлібокомбінат «Кулиничі» погодилося стосовно встановлення заниження податку на прибуток на суму 38 968, 47 грн., не погодилося стосовно встановлення заниження податку на прибуток на суму 558616,53 грн.; погодилося стосовно заниження податку на додану вартість на суму 41055 грн., не погодилося стосовно заниження податку на додану вартість на суму 597073 грн. До Куп'янської ОДПІ ГУ Міндоходів було подано заперечення на акт перевірки.

19.08.2014 року Куп'янською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області було надіслано лист про розгляд заперечень, яким висновки акту визнано правомірними.

На підставі висновків викладених в акті перевірки від 18.07.2014 № 255/20-26-22-09-38281708, контролюючим органом було винесено податкове повідомлення - рішення № від 21.08.2014 року за платежем податок на додану вартість на суму 797660,00 грн., з яких 638128,00 грн. за основним платежем, 159532,00 грн. за штрафними санкціями, та податкове повідомлення - рішення № за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 746 981,25 грн., з яких 597585,00 грн. за основним платежем, 149396,25 грн. за штрафними санкціями.

ТОВ «Куп'янський хлібокомбінат «Кулиничі» не погоджується з повідомленням-рішенням № (податок на прибуток) в частині нарахування боргу за основним платежем -558616,53 грн. за штрафними санкціями - 139654, 13 грн.

ТОВ «Куп'янський хлібокомбінат «Кулиничі» не погоджується з повідомленням-рішенням № (податок на додану вартість) в частині нарахування боргу за основним платежем -597073,00 грн. за штрафними санкціями - 149 268,25 грн.

28 серпня 2014 року до ГУ Міндоходів у Харківській області було подано скаргу на Акт та повідомлення-рішення.

23 жовтня 2014 р ТОВ «Куп'янський хлібокомбінат «Кулиничі» було отримано Рішення про результати розгляду скарги (№ 6901/10/20-40-10-04-17 від 21.10.2014 p.), яким скаргу до ГУ Міндоходів у Харківській області залишено без задоволення, а податкові повідомлення рішення від 21.08.2014 р без змін.

29.10.2014 р. ТОВ «Куп'янський хлібокомбінат «Кулиничі» було подано скаргу до Державної фіскальної служби України скаргу. 21 листопада отриману рішення про результати розгляду скарги (№ 6363/6/99-99-10-01-15 від 18.11.2014 p.), яким скаргу було залишено без задоволення.

Не погоджуючись із позицією та рішеннями відповідача, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України).

Водночас згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується удвох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів (послуг) (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Із системного аналізу вказаних правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже діюче законодавство з питань оподаткування не позбавляє права позивача на віднесення до складу податкового кредиту сум податку, оформленого відповідними податковими накладними, навіть якщо з боку постачальника (продавця) мають місце будь - які недоліки оформлення та складення певних товаросупроводжуючих документів або інші порушення вимог податкового законодавства.

Згідно з Довідкою АА №675809 з ЄДРПОУ від 28.09.2012 року основними видами діяльності за КВЕД-2010 ТОВ «Куп'янський хлібокомбінат «Кулиничі» є: -10.71 виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; - 10.72 виробництво сухарів і сухого печива; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок тривалого зберігання; - 46.39 неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; - 47.29 роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; - 47.81 роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами; - 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного та орендованого нерухомого майна.

У висновках Акту перевірки відповідачем зазначено, що перевіркою не підтверджено реальність проведених ТОВ «Євро-Тек 2011» господарських операцій з придбання та реалізації товарів (робіт, послуг) за період з 01,07,2012 по 28,02,2014 з урахуванням їх виду, обсягу, якості та розрахунків. Враховуючи наведені обставини, перевіркою ТОВ «Укр Енерго Холдінг» задекларовані товариством податкові зобов'язання по контрагентах-покупцях природного газу, отриманого від ТОВ «Євро-Тек 2011» за договорами комісії №К-12/26-07 від 26.07.2012, №К-12/26-11 від 26.11.2012, №К-13/12-02 від 12.02.2013, №К-13/30-12 від 50.12.2013, №К-13/29-01 від 29.01.2013, №К-14/25-01 від 25.01.2014 та податковий кредит по контрагенту ТОВ «Євро-Тек 2011» за результатами перевірки зменшені до «0». Станом на дату розгляду скарги, згідно з даними інформаційної системи «Податковий блок» стан ТОВ «Євро-Тек 2011» - визнано банкрутом (« 14»); свідоцтво платника ПДВ анульовано 24.03.2014 (до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням). З огляду на викладене, господарська діяльність ТОВ «Куп'янський хлібокомбінат «Кулиничі» по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" має ознаки нереальності здійснення.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «Куп'янський хлібокомбінат «Кулиничі» мало взаємовідносини з Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг". Між позивачем (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" (Постачальник) 24.12.2012 року було укладено договір про постачання природного газу №Г-13/004, за яким Постачальник зобов'язується надати у власність Покупцю в 2013 році природний газ, а Покупець зобов'язується оплатити вартість прийнятого обсягу газу на умовах договору.

Відповідно до п.2.1-2.3 договору №Г-13/004 від 24.12.2012 року кількість постачання газу (об'єм) розраховано по місяцях, якість Газу має відповідати вимогам ТУ У 320.001. та ТУ У 320.001.58764-008-95.

Постачальник передає газ Покупцеві згідно з п.3.1 вищевказаного договору, на комерційних вузлах обліку газу, що постачається Споживачем. Пунктом 3.2 договору передбачено, що кількість газу, поставленого Покупцю, закріплюється щомісячними актами приймання-передачі газу, в яких визначається фактичний обсяг спожитого газу і які підписуються повноважними представниками Постачальника і Покупця.

Копія договору про постачання природного газу №Г-13/004 від 24.12.2012 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" наявна в матеріалах справи.

Транспортування природного газу здійснено згідно з договором №09Т-ПРФ 415-2013 на розподіл природного газу (промисловими та іншими суб'єктами господарювання) від 28.12.2012 року, такий договір укладено між позивачем (Замовник) та Публічним акціонерним товариством "Харківгаз" (Газорозподільне підприємство). За вищезазначеним договором, відповідно до п.1.1, п.1.2 Газорозподільне підприємство зобов'язується протягом 2013 року здійснювати споживачу постачання природного газу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором. Передача газу за цим Договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів Споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування.

Окрім цього, між ТОВ «Куп'янський хлібокомбінат «Кулиничі» та ПАТ "Укртрансгаз" було укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №7195 від 17.01.2013 року.

Факт отримання та реальності поставки газу підтверджується наявними в матеріалах справи копія актів наданих послуг з розподілу природного газу, актів наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

За результатами зазначених господарських операцій Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" виписано податкові накладні, копії яких наявні в матеріалах справи.

Оплата за договором №Г-13/004 від 24.12.2012 року здійснена позивачем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг", що підтверджується реєстром платіжних доручень, засвідченим печаткою банківської установи.

Від спірних операцій позивач отримав прибуток, оскільки використовував газ для виготовлення продукції, яку в подальшому реалізовував.

Отже, за результатами спірних поставок досягнута ділова мета, їх здійснення було економічно та ринково обумовлене.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" виконало свої зобов'язання за договором, а ТОВ «Куп'янський хлібокомбінат «Кулиничі» отримало природний газ, оплатило його та використало у своїй господарській діяльності, що підтверджується даними податкового та бухгалтерського обліку та первинними документами.

Перелічені первинні документи підписані уповноваженими посадовими особами позивача та ТОВ "Укр Енерго Холдінг", а також, скріплені відтисками печаток останніх.

Зазначені обставини вказують на те, що позивачем оприбутковано придбаний товар та сформовано податковий кредит у межах здійснення власної господарської діяльності.

Відповідно до вимог Закону № 996 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р., господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Тобто, для того, щоб господарська операція вважалася законною, необхідно, щоб вона реально відбулася й була пов'язана з рухом капіталу, товарів, послуг та робіт.

З точки зору податкового органу, якщо такого руху не відбулося, то така операція вважається ним безтоварною, а витрати та податковий кредит - безпідставними.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу і спростовує доводи податкового органу наявними на підприємстві та дослідженими судом первинними бухгалтерськими документами, на підставі яких сформований податковий облік позивача та засвідчують фактичні витрати з прийняття від контрагента - постачальника товарів, їх отримання, подальшу реалізацію за договором комісії, виконання у власній господарській діяльності, розрахунок за них у безготівковій формі та здійснення в межах статутної діяльності підприємства позивача.

Відповідно до п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані весті облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансові звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні та зведенні облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити : назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704), первинні документи (на паперових і машинозчитованих носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості, повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до пунктів 2.15, 2.16 вищезазначеного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Щодо посилання податкового органу в Акті перевірки про вплив при визначенні позивачем розміру валових витрат за 2013 рік факту включення підприємством до складу собівартості придбаних та реалізованих товарів витрат по придбанню газу внаслідок правочинів, які, за твердженням відповідача, не спрямовані на реальне настання наслідків, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.138.8. ст.138 Податкового кодексу України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну);

Пунктом 138.8.1. Податкового кодексу України передбачено, що до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, визначеному в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку.

Не включаються до складу витрат, при визначенні оподатковуваного прибутку, витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності, а саме витрати на: організацію та проведення прийомів, презентацій, свят, розваг та відпочинку, придбання та розповсюдження подарунків (крім благодійних внесків та пожертвувань неприбутковим організаціям, визначених статтею 157 цього Кодексу, та витрат, пов'язаних із провадженням рекламної діяльності, які регулюються нормами підпункту 140.1.5 пункту 140.1 статті 140 цього Кодексу) ( п.139.1.1. ст.139 Податкового кодексу України).

Судовим розглядом встановлено факт реального придбання газу та безпосередній зв'язок оплати газу з господарською діяльністю позивача; договірні відносини між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" мали реальний характер.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що формування позивачем податкового кредиту та податкових зобов'язань платника ПДВ здійснено у відповідності до вимог ст. ст. 187, 198 Податкового кодексу України; позивачем визначено розмір валових витрат (за наслідками господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг") відповідно до вимог податкового законодавства.

Крім того, слід зазначити, що висновки відповідача про нереальність господарських операцій позивача з його контрагентом базуються на висновках Акту Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 18.06.2014 р. №488/3-22-08/38038769 "Про результати виїзної позапланової перевірки звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" - () з питань визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податків по взаємовідносинам із Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Тек 2011" () за період з 01.01.2012 року по 31.04.2014 року", яким податковий орган вказує на нереальний характер вчинення дій пов'язаних з постачанням газу та надання послуг по його транспортуванню між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" та його контрагентами.

У зв'язку з тим, що перевіркою зазначена відсутність можливостей у Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" вчинення дій, пов'язаних з поставкою газу та послуг по його транспортуванню, такі обставини, на думку податкового органу, є доказом відсутності реального здійснення господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" та ТОВ «Куп'янський хлібокомбінат «Кулиничі».

Висновки Акту Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 18.06.2014 р. №488/3-22-08/38038769 в свою чергу ґрунтувались на висновках Акту перевірки Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області №209/22-00/37757736 від 08.04.2014 року "Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Тек 2011" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 року по 28.02.2014 року" де зазначено, що фінансово-господарські взаємовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Тек 2011" та його контрагентами є фіктивними правочинами та такими, що вчинені без наміру створення правових наслідків.

Суд зазначає, що дані щодо проведених щодо контрагентів позивача звірок податковими органами не можуть бути підставою для висновку про неправомірність віднесення сум ПДВ до податкового кредиту. Доказами порушення правил формування податкового кредиту можуть слугувати лише досліджені первинні бухгалтерські документи підприємства позивача.

Належними та допустимими в розумінні ст. 124 Конституції України та ст. 70 КАС України доказами факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст. 191 КК України та ст. 212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст.207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Між тим, постановою Київського окружного адміністративного суду від 25 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 року, по справі №810/3043/14, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ТЕК 2011» до Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Переяслав-Хмельницької Об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області щодо коригуванні у електронній базі автоматизованої інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» показників податкової звітності з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-ТЕК 2011" за період з 1 липня 2012 р. по 28 лютого 2014 р. Зобов'язано Переяслав-Хмельницьку Об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Київській області поновити в електронній базі автоматизованої інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» та всіх інших податкових базах показники податкової звітності з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-ТЕК 2011" за період з 1 липня 2012 р. по 28 лютого 2014 р.

В межах вказаної справи судом встановлено, що на підтвердження факту реалізації придбаного у перелічених вище постачальників товару позивачем, а саме товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-ТЕК 2011" було надано належних, первинних документів, зокрема: договори з товариствами з обмеженою відповідальністю «Газтрейдінвест», «Західгруп», «ГК «Содружество», «Укр Енерго Холдінг»; акти передачі на комісію природного газу; податкові накладні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що умови передачі природного газу від комітента ТОВ «Євро-Тек 2011» із з'ясуванням наявності у цього суб'єкта господарювання активу, який виступав предметом поставки, матеріально-технічної бази для фактичної передачі природного газу в заявлених обсягах тощо, у тому числі із перевіркою належності цього постачальника до легальних суб'єктів реального сектору економіки було досліджено в межах розгляду справи №810/3043/14 та доведено реальність виконання угод між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-ТЕК 2011" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг".

Щодо дефектності податкового статусу контрагентів позивача і, відповідно, первинних документів, наданих для перевірки, суд зазначає, що несплата контрагентом ПДВ при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупця і не є підставою для позбавлення останнього права на відшкодування цього податку, якщо він виконав усі передбачені законом умови отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру заявленого податкового кредиту. Такого висновку дійшла судова практика, а саме, ухвала ВАСУ № К/800/53402/14 від 01.10.2015 р., та № К/800/4198/14 від 29.07.2015 р.

Також, законодавство України не зобов'язує платника податків перевіряти безпосередньо контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та наявність в нього офісу перед тим, як відносити сплачені суми до витрат і суми ПДВ до податкового кредиту, про чітко вказано в рішення ВАСУ № К/800/56444/14 від 27.01.2016 р. та К/800/30470/14 від 13.04.2016 р.

Враховуючи вищевикладене, будь-які висновки податкового органу щодо безтоварності правочинів, вчинених підприємством, мають бути доведені належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях та внутрішніх документах цього органу.

Таким чином, доводи податкового органу про відсутність реального руху товару між ТОВ "Куп'янський хлібокомбінат "Кулиничі" та ТОВ «Укр Енерго Холдінг» є безпідставними, оскільки спростовуються наявними в повному обсязі і відповідності до вимог чинного законодавства України первинними документами.

Судом встановлено, що усі наявні в матеріалах справи первинні документи відповідають вимогам законодавства та не містять явних дефектів форми і змісту. Враховуючи, що реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами повністю підтверджена належними первинними документами, придбані послуги та матеріали використані позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів приймання наданих послуг з заводського ремонту за технічним станом Виробів, позивач має право на відображення цих господарських операцій у податковому обліку при визначенні об'єкту оподаткування податком на додану вартість, зокрема, формування податкового кредиту.

Відповідно до ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потрібно доказувати. Обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Згідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно з приписами ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року Україна визнає джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов'язковими для правозастосування органами правосуддя.

Так, Європейський Суд з прав людини (далі по тексту - Суд) у своєму рішенні у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що суб'єктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за спірними правочинами, про наявність взаємопов'язаності позивача та контрагентів позивача, про несумісність предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність розумних економічних або інших причин (ділової мети) придбання послуг у контрагента, що зумовлює необґрунтованість висновку суб'єкта владних повноважень про невідповідність закону вчинених за ним господарських операцій.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Куп'янський хлібокомбінат "Кулиничі" до Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 21 серпня 2014 року № в частині нарахування боргу за основним платежем у розмірі 597073,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 149268,25 грн.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 21 серпня 2014 року № в частині нарахування боргу за основним платежем у розмірі 558616,53 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 139654,13 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Куп'янський хлібокомбінат "Кулиничі" судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп..

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 12.09.2016 року.

Суддя Полях Н.А.