Справа № П/811/2893/14 (2-ап/811/4/16)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2016 рокусправа № П/811/2893/14 (2-ап/811/4/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Фірсік Д.Ю.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 (дов. від 18.02.2016)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року

у справі № П/811/2893/14(2-ап/811/4/16)

за позовом ОСОБА_2

до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про скасування акта перевірки,-

ВСТАНОВИВ:

26.08.2014 ОСОБА_2 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- прийняти рішення, постанову, як форму рішення, відповідно до якого визнати протиправним та скасувати акт № 93/1740/НОМЕР_1 від 15.07.2014 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, складений Кіровоградською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області;

- прийняти рішення, постанову, як форму рішення, відповідно до якого визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 29.07.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю складення відповідачем означених вище акту перевірки і податкового повідомлення-рішення з підстав виявленого порушення ОСОБА_2 п.п.«д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, оскільки кредитор не повідомив ОСОБА_2 про анулювання боргу, а тому у останнього не було підстав відображати відповідну суму (449 566,68 грн.) в податковій декларації та сплачувати податок.

Ухвалою від 20.10.2014 Кіровоградський окружний адміністративний суд закрив провадження в адміністративній справі № П/811/2893/14 на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акту № 93/1740/НОМЕР_1 від 15.07.2014 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 (а. с.43).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.10.2014 у справі № П/811/2893/14 у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.07.2014 відмовлено (а.с.44, 45).

Постанова суду мотивована тим, що кредитором включено суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, як додаткове благо, і підписанням Додаткового договору від 07.10.2013 позивач підтвердив, що кредитор повідомив його про необхідність відображення суми прощеного боргу у річній декларації, проте ОСОБА_2 з отриманого додаткового блага самостійно податок не сплатив та у річній податковій декларації такі доходи не відобразив, чим порушив п.п.«д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, а тому підстави для скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.07.2014 відсутні.

Ухвала від 20.10.2014 та постанова від 20.10.2014 у справі № П/811/2893/14 Кіровоградського окружного адміністративного суду оскаржені позивачем в апеляційному порядку.

За результатами розгляду апеляційних скарг Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26.03.2015 частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу суду першої інстанції від 20.10.2014. Ухвала Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.10.2014 скасована, матеріали справи в частині вимог про визнання протиправним та скасування акту № 93/1740/НОМЕР_1 від 15.07.2014 направлено до Кіровоградського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи (а. с.67, 68).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 апеляційна скарга ОСОБА_2 на постанову суду першої інстанції від 20.10.2014 у справі № 811/2893/14 залишена без задоволення. Постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.10.2014 залишена без змін.

Скасовуючи ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.10.2014, апеляційний суд виходив з того, що складений відповідачем акт перевірки не актом індивідуальної дії, оскільки фіксує лише службову інформацію стосовно перевірки та є актом суб'єкта вданих повноважень складеним при виконанні своїх посадових обов'язків щодо здійснення контролю в сфері адміністрування податків, проте при вирішенні спорів що стосуються дій, бездіяльності та рішень органів державної податкової служби суди адміністративної юрисдикції розглядають також питання стосовно обґрунтованості доводів актів перевірки платника податків, та вирішують вимоги про скасування акту перевірки, із врахуванням при цьому приписів ст.6 КАС України.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.03.2016 у справі № П/811/2893/14 (2-ап/811/4/16) відмовлено у задоволенні адміністративного позову про визнання протиправним та скасування акту № 93/1740/НОМЕР_1 від 15.07.2014 (а.с.145-148).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить:

- прийняти рішення (постанову, як форму рішення), відповідно до якого скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду;

- прийняти нове рішення (постанову, як форму рішення), відповідно до якого позовні вимоги позивача - ОСОБА_2 в частині визнання протиправним та скасування акту №93/1740/НОМЕР_1 від 15.07.2014 задовольнити повністю;

- прийняти нове рішення (постанову, як форму рішення), відповідно до якого переглянути постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.03.2016.

Позивач зазначає, що у даній справі позивач оскаржує акт перевірки №93/1740/НОМЕР_1 від 15.07.2014, який в подальшому є підставою для визначення податкового боргу в сумі 95246,18 грн., тому суд першої інстанції не може посилатись на вимоги ч.1 ст.72 КАС України у даній справі, оскільки законність, об'єктивність та відповідність оскаржуваного акту не розглядалась.

Судом не прийнято до уваги та не з'ясовано фактичні обставини щодо укладення позивачем кредитного договору та повідомлення його про прощення (анулювання) боргу. В матеріалах справи відсутні докази, які відповідають нормам пп.«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, а саме: відповідно до матеріалів перевірки податковим органом не підтверджується факт повідомлення позивача про анулювання боргу кредитором.

Крім того, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови не взято до уваги ігнорування відповідачем вимог порядку здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином.

В поданих апеляційному суду письмових запереченнях відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції обґрунтованою та правомірною, зазначає, що платник податків на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин. У свою чергу висновки акта перевірки та власне сам акт перевірки не породжує для платника податків настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права, обов'язки та законні інтереси, що у свою чергу виключає можливість такого платника податків, з урахуванням ст.17 КАС України, на їх оскарження у судовому порядку. Разом із цим платником податків можуть бути оскаржені певні процесуальні дії органу ДПС при проведенні перевірки (наприклад, вилучення оригіналів первинних документів тощо), крім дій щодо оформлення та складання акта перевірки.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 07.10.2013 між ПАТ «ОТП Банк» (Банк), який діяв на підставі договору комісії, укладеного 27.04.2012 між Банком і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (Кредитор), та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору №ML-K00/32/2008 від 12.03.2008 (а. с.29, 85).

У преамбулі даного Додаткового договору № 1 від 07.10.2013 зазначено, що на підставі положень договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27.04.2012, укладеного між Банком і Кредитором, останній набув прав вимоги за Кредитним договором, укладеним між Банком і Позичальником. В зв'язку з укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору комісії від 27.04.2012, з усіма наступними змінами та доповненнями, права та обов'язки за цим Додатковим договором належать ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Згідно положень п.п.2.1.3 п.2.1 Додаткового договору сторони домовились, що Кредитор здійснює анулювання (прощення) боргу у сумі 449 566,68 грн. (Сума процентного боргу).

У п.3.4 Додаткового договору зазначено, що підписанням цього Додаткового договору Позичальник підтверджує, що Кредитор повідомив його про необхідність відображення Суми процентного боргу у річній податковій декларації.

Кіровоградською ОДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт № 93/1740/НОМЕР_1 від 15.07.2014 (а. с.6-9).

Згідно висновків акту перевірки ОСОБА_2 порушено п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, в результаті чого донараховано грошове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб за період, що перевіряється, на суму 76196,94 грн.

Такі висновки податкового органу базуються на отриманій від ГУ Міндоходів України інформації за 2013 рік про суми нарахованих (виплачених) доходів та утриманих з них податків фізичних осіб, які отримували доходи за даними податкових розрахунків за ф. 1 ДФ (файлу типу У2).

Згідно цієї інформації фізична особа ОСОБА_2 отримав доходи від ТОВ «ОТП Факторинг України» за ознакою « 126» - у вигляді боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням у IV кварталі 2013 року, у сумі 449566,68 грн., що також підтверджено листом ТОВ «ОТП Факторинг України» від 26.05.2014 № 1255 (а. с.27, 28).

Отже, сума боргу платника податку, анульованого за самостійним рішенням кредитора (в тому числі банку) до закінчення строку позовної давності є об'єктом обкладення податком на доходи фізичних осіб, і списана сума заборгованості ТОВ «ОТП Факторинг України» в сумі 449566,68 грн. є доходом фізичної особи ОСОБА_2 Проте, ОСОБА_2 декларацію про майновий стан та доходи за 2013 рік до Кіровоградської ОДПІ не подано.

29.07.2014 на підставі даного акту перевірки Кіровоградською ОДПІ винесене податкове повідомлення-рішення № , яким ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 76 196,94 грн. - за основним платежем, 19049,24 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а. с.10).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування акту перевірки від 15.07.2014, суд першої інстанції виходив з того, що означений акт перевірки складений відповідачем за результатами проведеної в установленому порядку документальної позапланової невиїзної перевірки. Неправомірних дій при проведенні перевірки та складенні відповідного акта судом не встановлено. Виявленому порушенню по суті надана оцінка у постанові Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.10.2014 у справі № П/811/2893/14 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.07.2014, яка набрала законної сили.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України (в редакції на момент складення відповідачем акту перевірки від 15.07.2014) результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно положень п.3 р.І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України від 22.12.2010 № 984, зареєстрованого в Мін'юсті України 12.01.2011 за № 34/18772 (чинного на момент складення акту перевірки) результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. (п.3 р.І Порядку № 984).

Відповідно до абз.1 п.7 р.IV Порядку № 984 за результатами розгляду керівником органу державної податкової служби (його заступником) акта перевірки, заперечень посадових осіб платника податків або його законних представників та інших матеріалів перевірки, у терміни та порядку, встановлені Кодексом, приймаються відповідні податкові повідомлення-рішення.

В свою чергу, у п.86.8 ст.86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Згідно п.58.1 ст.58 ПК України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

У пп.«г» п.2.1 р.ІІ Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Мінфінансів України 28.11.2012 № 1236, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 за № 2135/22447 (чинного на момент складення оскаржених акту перевірки та податкового повідомлення-рішення), орган державної податкової служби визначає суму нарахування (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість та складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо: дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, таким податковим агентом.

З наведених норм вбачається, що акт перевірки є документальним доказом, що фіксує порушення, які існують (на думку податківців), і являються підставою для винесення податкового повідомлення-рішення, як рішення податкового органу, в якому відображаються суми нарахованих платнику податків за результатами перевірки певних сум податків та/або штрафних санкцій.

При цьому п.56.1 ст.56 ПК України визначає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Так, згідно п.56.2 ст.56 ПК України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Аналіз положень статті 56 ПК України свідчить, що саме рішення податкового органу, які визначають суми грошового зобов'язання, що підлягають сплаті платником податків, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Сам по собі ж акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, та не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення в ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Відповідно до п.1 ч.2 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта, дотримання якого забезпечується правовими механізмами.

Аналогічна правова позиція викладена у висновку Верховного Суду України в постанові від 10.09.2013 у справі № 21-237а13, прийнятої за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, яка враховується судом відповідно до ст.244-2 КАС України.

Так, у вказаній постанові Верховний Суд України, зокрема відзначив, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні ст.17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Отже, правомірність висновків (позиції) податкового органу, викладених в акті перевірки оцінюється судом у межах спору щодо оскарження податкового повідомлення-рішення, яким визначені платнику податків до сплати суми податкових (грошових) зобов'язань на підставі такого акта.

За приписами ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

При цьому згідно п.4 ч.2 ст.187 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови не взято до уваги ігнорування відповідачем вимог порядку здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що позивач не визначає, у чому саме полягає таке ігнорування і неправильність або неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі судом першої інстанції.

Судом першої інстанції в ході вирішення спору з'ясовано та надано відповідну правову оцінку діям відповідача стосовно проведення документальної невиїзної перевірки з питань дотримання позивачем вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості за період з 01.01.2013 по 31.12.2013.

Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що документальна невиїзна перевірка проведена відповідачем на підставі наказу № 1231 від 02.07.2014 та відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.79.1 ст.79 ПК України, в діях відповідача при проведенні перевірки та складенні спірного акту №93/1740/НОМЕР_1 від 15.07.2014 ознаки неправомірності відсутні.

Щодо інших доводів скаржника про відсутність порушення останнім вимог пп.«д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України з огляду на не підтвердження факту повідомлення позивача про анулювання боргу кредитором та відсутності повідомлень позивача про зміну кредитора у зобов'язанні, колегія суддів зазначає, що вказане питання стосується правильності та обґрунтованості висновків означеного вище акту перевірки, що, як встановлено вище, не може бути предметом дослідження у даному спорі.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що акт перевірки №93/1740/НОМЕР_1 від 15.07.2014 та викладені в ньому висновки використанні та оцінені судом в якості доказу при вирішенні спору в частині позовних вимог про оскарження податкового повідомлення-рішення від 29.07.2014 № (постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.10.2014 № П/811/2893/14, залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суд від 18.06.2015).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування акту № 93/1740/НОМЕР_1 від 15.07.2014 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, складеного Кіровоградською ОДПІ.

Передбачені статтею 202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення відсутні, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції від 21.03.2016 - без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року у справі № П/811/2893/14(2-ап/811/4/16) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України..

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко