Справа № 2-а-11859/10/1570
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2011-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2011 р.Справа № 2-а-11859/10/1570

Категорія: 9.4Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Бойка А.В., Романішина В.Л.,

за участю секретаря Обозної Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Кредитної спілки «Україна» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду у від 09 лютого 2011 року (про відмову у забезпеченні позову) та ухвалу від 10 лютого 2011 року (про залишення позову без розгляду), у справі за адміністративним позовом Кредитної спілки «Україна»до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, 5-го Одеського інспекційного відділу Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та бездіяльності, що призвели КС «України» до неплатоспроможності,-, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому ставить вимоги до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, а саме: визнання протиправними дій в частині неналежного здійснення контролю за фінансовою діяльністю, неналежного застосування до позивача надто мяких заходів впливу, що реально не впливали на фінансовий стан позивача, а також діяльності керівництва; неправомірною бездіяльності в частині неповідомлення правоохоронних органів, незастосування передбачених законодавством заходів впливу.

04.01.2010 року від позивача надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу на час розгляду справи:- вчиняти будь-які дії, в тому числі приймати рішення до виключення КС «Україна» з Державного реєстру фінансових установ; приймати рішення щодо застосування будь-яких інших заходів впливу; вчиняти будь-які дії щодо надання вкладникам КС «Україна» відповідей, що не відповідають чинному законодавству та обєктивній ситуації, на їх звернення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду у від 09 лютого 2011 року в задоволенні клопотання відмовлено, оскільки позивачем не доведено факт існування небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Позов залишено без розгляду ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2011 року, у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Не погоджуючись з винесеними ухвалами суду, позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається, що неповно зясовано обставини справи та порушено норми процесуального права. Вважає, що судом неправильно визначено момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення його прав, та з якого почався перебіг процесуального строку звернення до суду, оскільки такою датою слід вважати день звернення до аудитора 28.01.2010 року. Зазначає, що через знищення колишнім керівництвом документів, бази 1-С, вилученням їх працівникам СУ УМВС в ході розслідувань кримінальних справ стосовно колишнього керівництва Спілки, представники позивача не мали можливості дізнатись про порушення з боку відповідача раніше ніж 28.01.2010 року.

Крім того, ухвала про відмову в забезпеченні адміністративного позову винесена з порушенням норм процесуального права, так як відносно позивача могли бути вчинені заходи впливу у звязку з судовим розглядом даної справи.

Просить скасувати вищевказані ухвали, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову суд першої інстанції правильно виходив з необґрунтованості клопотання позивача.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі або захист цих прав, свобод та інтересів стане не можливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буду докласти значних зусиль та витрат.

Згідно ч.3 ст. 117 КАС України, суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить забезпечити адміністративний позов шляхом заборони відповідачу на час розгляду справи: -вчиняти будь які дії, в тому числі приймати рішення до виключення КС «Україна»з Державного реєстру фінансових установ; приймати рішення щодо застосування будь яких інших заходів впливу; вчиняти будь які дії щодо надання вкладникам КС «Україна»відповідей, що не відповідають чинному законодавству та обєктивній ситуації, на їх звернення.

Однак, враховуючи положення Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», Постанови Пленуму ВАСУ від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАСУ під час розгляду адміністративних справ», позивачем не підтверджено належними та доступними доказами жодна обставина, що могла стати підставою для задоволення вказаного клопотання та вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, відмова у забезпеченні позову є правомірною, так як суд не може заборонити вчиняти будь-які дії субєкту владних повноважень загроза вчинення яких, в даному випадку, ще не вбачається, а забороняти вчиняти всі дії, які входять до компетенції такого субєкта владних повноважень є неможливим.

Крім того, з апеляційної скарги не вбачається жодних підстав невідповідності прийнятої судом ухвали процесуальним нормам.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з положень ч.2 ст. 99 КАС України (чинній на момент виникнення спірних правовідносин), та прийшов до висновку, що

представниками позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пропущено річний строк звернення до суду.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції чинній на час звернення до суду), звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шести місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України, передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Судом встановлено, що позивачем оскаржуються дії Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, 5-го Одеського інспекційного відділу Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, які вчинено у період 2003-2008 років.

При зверненні до суду позивач вважав, що процесуальний строк обчислюється з 28.01.10 року, а саме з моменту коли стало відомо, що аудитор ОСОБА_5 позбавлений ліцензії на проведення аудиторських перевірок та видачу аудиторських висновків з підстав подачі недостовірної інформації та аудиторських висновків за попередніми звітами КС «Україна», за 2006-2008 роки.

Представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в ході судового розгляду суду першої інстанції надали пояснення, що з 16 березня 2009 року були допущені до документації Кредитної спілки «Україна», готували фінансовий звіт за 2008 рік, який подано до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України у червні 2009 року.

Дані пояснення представник позивача ОСОБА_3 підтвердив в ході судового розгляду суду апеляційної інстанції.

Також, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами починаючи з початку 2009 року здійснювалась переписка, яка підтверджує, що позивачем створено ревізійну комісію КС «Україна» та проведено детальний аналіз фінансового стану спілки.

Таким чином, з цього часу, останні мали можливість скористатися своїм правом на звернення до суду, проте адміністративний позов подано до Одеського окружного адміністративного суду 14 грудня 2010 року (згідно штампу суду), а позовні вимоги стосуються дії Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України вчинені у період 2003-2008 роки, тобто позивачем адміністративний позов подано з порушенням як шестимісячного так і річного строків звернення до суду, встановлених законом.

Судом першої інстанції правильно не прийнято до уваги доводи апелянта щодо неможливості вчасно дізнатись про порушення з боку відповідача через знищення колишнім керівництвом документів, бази 1-С, вилученням їх працівникам СУ УМВС в ході розслідувань кримінальних справ, так як надані позивачем документи в підтвердження повноважень керівного складу кредитної спілки: Протокол № 07/08/2009 року загальних зборів членів Кредитної спілки «Україна», протокол № 13 засідання спостережної ради Кредитної спілки «Україна»та Статут КС «Україна», свідчать про те, що повноваження цього керівного складу згідно наданих письмових доказів виникли 07.08.2009 року, а отже їм було відомо про вчинення оскаржуваних дії з боку відповідачів.

Крім того, право звернення до суду щодо оскарження дій субєкта владних повноважень виникає у юридичної особи, а не у керівного складу такої особи, а тому право щодо оскарження дій відповідача виникло у КС «Україна» саме на момент правових відносин між сторонами, які вчинялись протягом 2003-2008 років.

Також, посилання представника позивача на наявність факту позбавлення аудитора ОСОБА_5 ліцензії на проведення аудиторських перевірок та видачу аудиторських висновків з підстав подачі недостовірної інформації та аудиторських висновків за попередніми звітами КС «Україна», за 2006-2008 роки, не є моментом з якого необхідно рахувати час звернення до суду, так як окрім даного факту жодних достовірних, підтверджуючих фактів протиправності дій відповідача не встановлено.

Клопотання про поновлення строку звернення до суду від позивача не надходило, тому питання його поновлення окружним судом не розглядалось.

Враховуючи, що судом першої інстанції винесено ухвали з додержанням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвали суду без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Україна» залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду у від 09 лютого 2011 року (про відмову у забезпеченні позову) та ухвалу від 10 лютого 2011 року (про залишення позову без розгляду) без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в частині залишення позову без розгляду, протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Ухвала апеляційного суду, прийнята за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_6
ОСОБА_7