Справа № 2-а-425/09/2108
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2010 р.Справа № 2-а-425/09/2108

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Головуючий І інстанції суддя Ширінська О.Х. Категорія № 2.31.3

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Кравця О.О. та Осіпова Ю.В.,

при секретарі Руденко І.Ю.,

розглянувши в місті Одесі в порядку письмового провадження у звязку з неявкою сторін в судове засідання апеляційну скаргу начальника Управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 березня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області про стягнення заборгованості та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області. Із врахуванням уточнень позовних вимог позивач просила зобовязати відповідача здійснити перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, та стягнути таку допомогу за період з 01 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року у сумі 2048 грн. 08 коп..

В обґрунтування позову зазначалося, що позивач на підставі ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з 01 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року мала право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Однак відповідачем державна допомога в цей період виплачувалась в значно меншому розмірі, що суперечило рішенню Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року.

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 березня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано причину пропуску строку позовної давності поважною. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області здійснити перерахунок розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та донарахувати ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року у розмірі 2048 грн. 08 коп..

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням начальник УПСЗН Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області в апеляційній скарзі зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального права. На думку апелянта, виплату допомоги за 2007 рік проведено ОСОБА_1 у відповідності до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». При цьому будь-які додаткові бюджетні призначення для виплати вказаної допомоги до відповідача не надходили. На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народила 19 липня 2006 року дочку ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КГ № 024253 від 28 липня 2006 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області.

З 19 липня 2006 року позивач перебуває на обліку в УПСЗН Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області та відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» отримує щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у ОСОБА_1 права на одержання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року у розмірі, встановленому ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції до 28 грудня 2007 року).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають дитину до трьох років, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

На підставі ст. 15 названого Закону (в редакції до 28 грудня 2007 року) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Наявність такого права у ОСОБА_1 є визначальним для вирішення даного спору. Крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України, а також ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», відповідно до якої громадяни України, в сімях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 зупинення дії ст. 15 названого Закону на 2007 рік, передбачене абзацом 3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Із врахуванням викладеного ОСОБА_1 має право на отримання державної допомоги, передбаченої ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»(в редакції до 28 грудня 2007 року), з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто з 09 липня 2007 року.

За чинним законодавством розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановлюється Законом України «Про Державний бюджет України»на відповідний рік. Будь-якими іншими нормативно-правовими актами розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років не визначається.

В 2007 році розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років складав в період з 01 квітня 2007 року по 30 вересня 2007 року 463 грн., з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року 470 грн..

Безпідставними є посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної державної допомоги у вказаному розмірі, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, які встановлені статтею 46 Конституції України та Законом України «Про державну допомогу сімя з дітьми».

На вказаний висновок суду апеляційної інстанції не впливає пропуск ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду стосовно позовних вимог за період з 09 липня 2007 року по 05 листопада 2007 року, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України в редакції, чинній на момент вирішення справи судом першої інстанції, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Виходячи із змісту наведеної норми процесуального закону, суд не вправі відмовити у задоволенні адміністративного позову з підстав пропуску строку звернення до суду, якщо на цьому не наполягає одна із сторін, тобто з власної ініціативи.

Як вбачається з матеріалів справи, в запереченнях на адміністративний позов (а. с. 18) та у судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача не зазначав про порушення позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, а, отже, і не наполягав на відмові у позові з цієї підстави.

За таких обставин пропущення ОСОБА_1 строку звернення до суду обґрунтовано не визнано судом першої інстанції підставою для відмови у задоволенні позову.

Проте, зазначення судом першої інстанції в резолютивній частині судового рішення про зобовязання відповідача провести донарахування ОСОБА_1 конкретної суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не є вірним.

Відповідно до положень статей 21, 105 та 162 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Тому суд першої інстанції встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, повинен був зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про перерахування конкретних сум.

Оскільки судом першої інстанції при повному встановленні обставин справи вирішено справу правильно по суті, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, постановлене судове рішення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу начальника Управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 березня 2009 року змінити.

Резолютивну частину постанови Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 березня 2009 року викласти в наступній редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи з розміру допомоги, встановленого ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»(в редакції до 28 грудня 2007 року), за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року».

В іншій частині постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 березня 2009 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: