Справа № 2а/0270/93/12 (802/3879/14-а)
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

01 вересня 2016 року м. Київ К/800/15120/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Олексієнка М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу та постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Центральної виборчої комісії про стягнення середньомісячного заробітку, компенсації за дні невикористаних відпусток, компенсації втрати коштів внаслідок інфляції,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Центральної виборчої комісії про стягнення середньомісячного заробітку за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 01.10.2013р. по 01.11.2014р. в розмірі 12870,00грн., середньомісячного заробітку за затримку видачі трудової книжки за період з 12.02.2010р. по 27.10.2011р. в розмірі 19495,00грн., компенсації за дні невикористаних відпусток за період з 27.11.2009р. по 27.10.2011р. в розмірі 1980,00грн., компенсації втрати коштів внаслідок інфляції на суму 2380,00грн., моральної шкоди за тривале порушення трудових прав в розмірі 5000,00грн., а також 500,00грн. у відшкодування понесених витрат та 1000,00грн. витрат на юридичну допомогу.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07.11.2014р. у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення середньомісячного заробітку за затримку видачі трудової книжки за період з 12.02.2010р. по 27.10.2011р. в розмірі 19495,00 грн. відмовлено на підставі п.2 ч.1 ст.109 КАС України.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.12.2014р. позовну заяву ОСОБА_4 до Центральної виборчої комісії в частині позовних вимог про стягнення компенсації за дні невикористаних відпусток за період з 27.11.2009р. по 27.10.2011р. та про стягнення середньомісячного заробітку за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 01.10.2013р. по 04.05.2014р. залишено без розгляду на підставі п.9 ч.1 ст.155 КАС України.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.12.2014р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалами Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015р. ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 18.12.2014р. та постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18.12.2014р. залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій про залишення без розгляду частини позовних вимог й відмову в задоволенні їх решти, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив рішення судів скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Відповідач в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення судів попередніх інстанцій, які він просив залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно додатку №2 до постанови Центральної виборчої комісії №381 від 27.11.2009р. "Про утворення окружних виборчих комісій територіальних виборчих округів з виборів Президента України 17.01.2010р" затверджено склад окружних виборчих комісій з виборів Президента України 2010 року, зокрема, Окружної виборчої комісії територіального виборчого округу №11, до складу якої включено ОСОБА_4 на посаду секретаря, й постановою Окружної виборчої комісії територіального виборчого округу №11 від 29.11.2009р. №2 визначено, що секретар комісії буде працювати на платній основі.

Відповідно до додатку 1 до постанови Центральної виборчої комісії від 22.12.2009р. №532 повноваження секретаря окружної виборчої комісії територіального виборчого округу №11 ОСОБА_4 достроково припинено.

Вважаючи, що при звільненні з ним не було проведено належного та своєчасного розрахунку, ОСОБА_4 звернувся до Ленінського районного суду м.Вінниці з позовом до Окружної виборчої комісії територіального виборчого округу №11 й останній рішенням від 12.02.2010р. (прийнятим в порядку норм ЦПК України), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17.06.2010р., стягнув з Окружної виборчої комісії територіального виборчого округу №11 на користь ОСОБА_4 заробітну плату в сумі 792,00грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та видачі трудової книжки в сумі 1732,50грн.

В подальшому, ухвалою Ленінського районного суду м.Вінниці від 11.08.2010р., залишеною без змін ухвалами Апеляційного суду Вінницької області від 06.10.2010р. та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2010р., зокрема, замінено сторону виконавчого провадження по виконанню рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 12.02.2010р. з Окружної виборчої комісії територіального виборчого округу №11 на Центральну виборчу комісію, оскільки окружні виборчі комісії після закінчення виборів Президента України 2010 року припинили свої повноваження.

Проте, як зазначив ОСОБА_4, звертаючись до суду з даним позовом, Центральна виборча комісія затримує проведення з ним розрахунку, що у відповідності до приписів ст.117 КЗпП України є підставлю для стягнення зазначених у цій статті відшкодувань.

Здійснивши розгляд справи, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду в частині позовних вимог про стягнення компенсації за дні невикористаних відпусток за період з 27.11.2009р. по 27.10.2011р. та про стягнення середньомісячного заробітку за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 01.10.2013р. по 04.05.2014р., а також зазначили про безпідставність решти позовних вимог з огляду на те, що Центральна виборча комісія не є правонаступником Окружної виборчої комісії територіального виборчого округу №11, а отже не є в спірних правовідносинах суб'єктом відповідальності, визначеним нормами трудового законодавства.

Колегія ж суддів Вищого адміністративного суду України вказує на таке.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом частини 2 вказаної статті до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Так, пунктом 1 частини 1 статті 3 КАС України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому, згідно з п.15 ч.1 ст.3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Приписи ж п.1 ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України прямо встановлюють правило про захист прав, зокрема, що виникають із трудових відносин, у порядку цивільного судочинства.

Як вже вказувалось в цій ухвалі та вбачається з матеріалів справи, даний спір стосується питань стягнення середньомісячного заробітку, компенсації за дні невикористаних відпусток та компенсації втрати коштів внаслідок інфляції, в зв'язку з непроведенням з позивачем повного розрахунку при його звільненні з посади секретаря виборчої комісії.

За змістом ст.21 Закону України «Про вибори Президента України» від 05.03.1999р. №474-XIV вибори Президента України організовують і проводять: 1) Центральна виборча комісія; 2) окружні виборчі комісії; 3) дільничні виборчі комісії. Повноваження виборчих комісій щодо підготовки та проведення виборів Президента України поширюються: 1) Центральної виборчої комісії - на всю територію України; 2) окружної виборчої комісії - на територію відповідного територіального виборчого округу; 3) дільничної виборчої комісії - на територію відповідної виборчої дільниці.

Виборчі комісії є спеціальними колегіальними державними органами, уповноваженими організовувати підготовку та проведення виборів Президента України та забезпечувати повне й однакове дотримання законодавства України щодо виборів Президента України; статус Центральної виборчої комісії визначається Конституцією України, Законом України "Про Центральну виборчу комісію", цим та іншими законами. Центральна виборча комісія очолює систему виборчих комісій, які організовують підготовку і проведення виборів Президента України, і є комісією вищого рівня щодо усіх окружних та дільничних виборчих комісій, передбачених цим Законом; статус окружних та дільничних виборчих комісій визначається цим Законом; окружна виборча комісія є юридичною особою. Окружна виборча комісія є комісією вищого рівня щодо усіх дільничних виборчих комісій на території відповідного територіального виборчого округу з питань виборів Президента України (частини 1-4 ст.22 вказаного Закону).

Статтею 1 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» від 30.06.2004р. №1932-IV передбачено, що Центральна виборча комісія (далі - Комісія) є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції України, цього та інших законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, всеукраїнського і місцевих референдумів в порядку та в межах, встановлених цим та іншими законами України; Комісія очолює систему виборчих комісій та комісій з референдуму, які утворюються для організації підготовки та проведення виборів Президента України, народних депутатів України, всеукраїнського референдуму. Комісія здійснює контроль за діяльністю та консультативно-методичне забезпечення виборчих комісій, які утворюються для організації підготовки та проведення виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, та комісій з місцевих референдумів; Комісія є юридичною особою, має печатку із своїм найменуванням.

Отже, зі змісту наведених норм законодавства можна зробити висновок, що робота у виборчій комісії в цілому та на посаді її секретаря, зокрема, не є проходженням особою публічної служби.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій, розглянувши справу по суті, не врахували юридичної природи спору, що виник між сторонами, та не звернули увагу на те, що даний спір не пов'язаний з питаннями прийняття на публічну службу, її проходженням та звільненням з неї, а стосується трудових відносин й отже не належить до категорії спорів, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12.10.1978р. вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Підсумовуючи наведене й беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

За правилами ч.1 ст.228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно ж до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 157, 210, 220, 222, 223, 228, 230, 231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу та постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесений до компетенції суду цивільної юрисдикції.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та строки, передбачені главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Олексієнко М.М.

Суддя С.С. Пасічник