Справа № 2а-274/10
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року м. Київ К/9991/4725/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий Стародуб О.П.,
судді Олексієнко М.М., Пасічник С.С.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу заступника військового прокурора Центрального регіону України на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2010р. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20.05.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и л а:
У червні 2009 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє заступник військового прокурора Центрального регіону України, звернувся до суду з позовом, уточнивши який просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у виплаті інфляційних виплат та зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 індексацію пенсії в сумі 44,29 грн. за червень-грудень 2006р., здійснити перерахунок пенсії з урахуванням 40% надбавки з 01.07.2000р. по 01.01.2003р., виходячи з посадового окладу встановленого з 01.07.2000р. постановою Кабінету Міністрів України № 829 від 22.05.2000, виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, які не виплачені йому в період з 01.05.1980 по 01.01.1990 з урахуванням коефіцієнта переводу доходу та нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів суми пенсії не отримані ОСОБА_1 .
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2010р., яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20.05.2011р., у задоволенні позову відмовлено.
З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився заступник військового прокурора Центрального регіону України, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до статті 99 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та постанови Кабінету Міністрів України «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» № 1522 від 02.11.2006р. лише з 01.01.2007р. до органів Пенсійного фонду України перейшли функції по призначенню та перерахунку пенсій військовослужбовців.
В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби та йому призначена пенсія, яка підлягала перерахунку на підставі рішення Військового місцевого суду Київського гарнізону від 20 квітня 2005 року, в тому числі з урахуванням 40% надбавки введеної Указом Президента України № 847 від 14.07.1999р.
Під час прокурорської перевірки було виявлено, що Київський військовий комісаріат не в повній мірі виконав вищенаведене рішення та не проводив індексації пенсії ОСОБА_1 .
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем не допущено порушень прав ОСОБА_1 щодо виплати пенсії за період з 01.05.1980 по 01.01.1990, перерахунку пенсії на підставі рішення Військового місцевого суду Київського гарнізону від 20.04.2005р. та проведення індексації пенсії за червень-грудень 2006р., оскільки органи Пенсійного фонду України призначення та перерахунок пенсій військовослужбовців здійснюють лише з 01.01.2007р.
Крім того, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем пропущено передбачений статтею 99 КАС України строк звернення до суду і поважних причин пропуску вказаного строку не наведено.
З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів не погоджується, оскільки статтею 99 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з 01.01.2007р. повноваження по призначенню та перерахунку пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передано органам Пенсійного фонду України.
Також даною статтею врегульовано порядок виплати органами Пенсійного фонду України пенсій призначених до введення в дію Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».
Таким чином з 01.01.2007 року усі повноваження щодо призначення, перерахунку та виплати пенсій військовослужбовцям (в тому числі призначених до введення його в дію) покладені на органи Пенсійного фонду України, а тому висновки судів першої та апеляційної інстанцій в цій частині не можна визнати обґрунтованими.
В той же час, колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду щодо пропуску позивачем передбаченого статтею 99 КАС України строку звернення до суду, що за правилами статті 100 КАС України (в редакції станом на час подачі позовної заяви до суду) є підставою для відмови у задоволенні позову.
Також безпідставним є посилання представника прокуратури в касаційній скарзі на те, що про порушення своїх прав позивач дізнався лише в ході проведеної перевірки, оскільки пенсія є щомісячним платежем, про виплату її в меншому розмірі, ніж передбачено законом, та відповідно порушення своїх прав позивач повинен був дізнатись отримуючи пенсію за відповідний місяць, а тому перебіг строку звернення до суду з вимогами за кожен конкретний місяць розпочинається у цьому місяці.
Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення без змін.
Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу військового прокурора Центрального регіону України залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2010р. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20.05.2011р. у даній справі без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.
Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: М.М. Олексієнко

С.С. Пасічник