Справа № 301/1594/16-а
Суддя: Беламут П. М.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/1594/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд, Закарпатської області в складі головуючого судді Беламут П.М. при секретарі Зейкан Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі посилаючись на те, що він працював в органах прокуратури України з січня 1992 року по грудень 2006 року та набув право на пенсію за вислугу років. На даний час він перебуває на обліку в УПФ України в Іршавському районі, як отримувач пенсії, призначеної у березні 2006 року на підставі ст.. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.2992 року у розмірі 88 % середнього заробітку. Згідно постанови КМУ від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» зі змінами, внесеними постановами КМУ №763 від 30.09.2015 року та № 1013 від 09.12.2015 року, працівникам прокуратури були підвищені посадові оклади про що йому було видано прокуратурою Закарпатської області довідку. 22.07.2016 року він звернувся із заявою до УПФ України в Іршавському районі про перерахунок пенсії з урахуванням наданої довідки прокуратурою Закарпатської області, але рішенням УПФ України в Іршавському районі від 29.07.2016 року йому було відмовлено у проведенні перерахунку та здійсненні доплат, у зв'язку з відсутністю підстав для перерахунку, просить визнати протиправними дії УПФ України в Іршавському районі щодо відмови в перерахунку йому пенсії в розмірі 88 % місячної (чинної) заробітної плати відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 (в редакції Закону, що діяла на час призначення йому пенсії) на підставі довідки прокуратури Закарпатської області № 18-195 вих. 16 від 15.07.2016 року, скасувати рішення УПФ України в Іршавському районі від 29.07.2016 року щодо відмови у проведенні перерахунку йому пенсії та зобов'язати УПФ України в Іршавському районі здійснити перерахунок призначеної йому пенсії.

Розгляд справи проведено у відсутність сторін відповідно до ст.128 КАС України та поданих заяв.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював в органах прокуратури України з січня 1992 року по грудень 2006 року та набув право на пенсію за вислугу років. На даний час позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України в Іршавському районі, як отримувач пенсії, призначеної у березні 2006 року на підставі ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.2992 року у розмірі 88 % середнього заробітку. Згідно постанови КМУ від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» зі змінами, внесеними постановами КМУ №763 від 30.09.2015 року та № 1013 від 09.12.2015 року, працівникам прокуратури були підвищені посадові оклади. 15.07.2016 року ОСОБА_1 прокуратурою Закарпатської області було видано довідку № 18-195, про те, що станом на 01.12.2015 року заробітна плата на посаді, з якої був звільнений позивач з органів прокуратури у зв'язку із виходом на пенсію, збільшилась. 22.07.2016 року (а.с.13), позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до УПФ України в Іршавському районі про перерахунок пенсії з урахуванням вказаної довідки прокуратурою Закарпатської області (а.с.14), але рішенням УПФ України в Іршавському районі від 29.07.2016 року позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку та здійсненні доплат, у зв'язку з відсутністю підстав для перерахунку (а.с.15).

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності 15.12.2015, посадові оклади працівникам органів прокуратури підвищено з 01.12.2015, що згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції Закону України від 12.07.2001 за №2663-ІІІ, чинний на час призначення позивачу пенсії), є підставою для перерахунку пенсії.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі , крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи. Тому обмежувальні та скасовуючі положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, як і Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» на пенсіонерів, пенсію яким призначено до 1 жовтня 2011 року, не розповсюджуються.

Згідно з ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-III, чинній на час призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією, або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв протягом всього періоду на даній роботі.

У відповідності до ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-III, чинній на час призначення позивачу пенсії) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частина 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час призначення пенсії) передбачає перерахунок пенсій працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились певні зміни.

Так, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011, до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Таким чином внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частина тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії, які змін у зв'язку з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 не зазнали, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З огляду на вищенаведене, необхідно дійти до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 у справах: № 21-420а13 та №21-348а13, а у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятий за результатами розгляду справи з підстав, передбачений пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Вирішуючи питання про застосування наведеного Закону в часі, необхідно виходити з того, що згідно зі ст.22 Конституції Українизакріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, згідно ст. ст. 22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції Україниперебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13 та №21-420а13) та від 17 грудня 2013 року (справа № 21 - 445а 13), що згідно зі статтею 244-2 КАС України є обов'язковою для судів, які зобов'язані привести судову практику у відповідність до рішень згаданого суду.

Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 «Про упорядження структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», посадові оклади працівникам органів прокуратури підвищено з 14.06.2012 року.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» посадові оклади працівникам органів прокуратури підвищено з 1 грудня 2015 року.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, ст.ст. 19, 22, 152 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», керуючись ст. ст. 2, 5, 6,17, 94,159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії в розмірі 88 % місячної (чинної) заробітної плати відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 (в редакції Закону, що діяла на час призначення йому пенсії) на підставі довідки прокуратури Закарпатської області № 18-195 вих. 16 від 15.07.2016 року.

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі від 29.07.2016 року щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 88 % місячної (чинної) заробітної плати відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» 1789-XII від 05.11.1991 (із змінами, в редакції Закону, що діяла на час призначення йому пенсії) на підставі довідки прокуратури Закарпатської області № 18-195 вих. 16 від 15.07.2016 року починаючи з 01.01.2016 року без обмеження її максимального розміру та здійснювати відповідні виплати.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Львіського апеляційного адміністративного суду через Іршавський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: П. М. Беламут