Справа № 330/1710/16-а
Суддя: Ковальчук О. А.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

iменем України

2-а/330/19/2016

Справа № 330/1710/16-а

"08" вересня 2016 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Ковальчук О. А.

при секретарі Базаджи Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт Якиміка Запорізької області адміністративну справу за позовом Якимівського районного сектора Управління державної міграційної служби України в Запорізькі області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що громадянка Узбекистану ОСОБА_1 прибула на територію України у 1996 році по паспорту колишньої СРСР разом із родиною з Куйічирчикського району Ташкентської області в с.Полянівку Мелітопольського району, де проживали до листопада 1997 року. З 1997 року переїхали на постійне проживання в Якимівський район. 20.11.2001 року у відношенні ОСОБА_1 було прийнято рішення ВПР та МР Якимівського РВ УМВС України в Запорізькій області про видворення за межі України із забороною в'їзду в Україну строком на 5 років. Через відсутність коштів громадянка ОСОБА_1 не виконала своє зобов'язання та й надалі проживала в смт Якимівці. В 2003 році ОСОБА_1 документована національним паспортом громадянина Узбекистану серії НОМЕР_1, виданим Куйічирчикським РВВС Ташкентської області від 28.12.2003 року, терміном дії до 24.05.2018 року, проте за межі України ОСОБА_1 не виїжджала, оскільки паспорт було оформлено по місцю її постійної реєстрації в Узбекистані без присутності заявниці та передано батьками на Україну. 23.06.2009 року відділом ГІРФО УМВС України в Запорізькій області у відношенні громадянки Узбекистану ОСОБА_1 було знову прийнято рішення про видворення за межі України із забороною в'їзду з 23.12.2009 року по 23.06.2010 року, проте і того разу ОСОБА_1 не виконала своє зобов'язання у визначений рішенням строк.

Відповідно до пункту 2.2 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку продовження строку перебування, та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більше як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду з Держав безвізового порядку в'їзду, якщо інший строк не визначено Міжнародними договорами України.

Згідно вимог п.1, п.2 статті 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав). Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

Дії громадянки Узбекистану ОСОБА_1 грубо порушують законодавство України про правовий статус іноземців та ОБГ, за що 12.07.2016 року у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЗП 133888 відповідно до вимог ч.1 ст. 203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України». Завідувачем Якимівського районного сектору винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

12.07.2016 року відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Якимівським РС УДМС України в Запорізькій області було прийняте рішення № 11 про примусове повернення із України громадянки Узбекистану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Громадянка ОСОБА_1 зобов'язалася добровільно виконати рішення про примусове повернення та покинути територію України у термін до 10.08.2016 року.

Під час прийняття рішення про примусове повернення з України громадянці Узбекистану ОСОБА_1 було роз'яснено, що у випадку невиконання цього рішення, до неї буде застосоване примусове видворення, що передбачено ст.30 Закону України «Про Правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

До теперішнього часу громадянка Узбекистану ОСОБА_3 не виконала рішення № 11 Якимівського РС УДМС України в Запорізькій області про примусове повернення від 12.07.2016 року, територію України не покинула, продовжує порушувати міграційне законодавство України.

Керуючись п.1 ст.30 ЗУ «Про правовий статус іноземних громадян та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції може лише на підставі винесеної за його позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення.

Таким чином, за думкою представника позивача, громадяника Узбекистану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 має бути примусово видворена за межі України в країну походження.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову не заперечує та пояснила, що не може добровільно виїхати за межі України в зв'язку з відсутністю коштів на квиток, попросила допомогти їй виїхати до Узбекистану.

У судовому засіданні були вивчені наступні матеріали справи: паспорт відповідача - громадянина Узбекистану (а.с.4); рішення №11 про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства (а.с.5-6); повідомлення щодо рішення про примусове повернення з України іноземця (а.с.8); пояснення відповідача (а.с.7); протокол про адміністративне правопорушення відносно відповідача (а.с.9); постанова про накладення адміністративного стягнення (а.с. 10)

Дослідивши матеріали справи,суд встановив наступне:

Громадянка Узбекистану ОСОБА_1 прибула на територію України у 1996 році по паспорту колишньої СРСР разом із родиною з Куйічирчикського району, Ташкентської області в с.Полянівку, Мелітопольського району, де проживали до листопада 1997 року. З 1997 року переїхали на постійне проживання в Якимівський район. 20.11.2001 року у відношенні ОСОБА_1 було прийнято рішення ВПР та МР Якимівського РВ УМВС України в Запорізькій області про видворення за межі України із забороною в'їзду в Україну строком на 5 років. Через відсутність коштів громадянка ОСОБА_1 не виконала своє зобов'язання та й надалі проживала в смт Якимівці. В 2003 році ОСОБА_1 документована національним паспортом громадянина Узбекистану серії НОМЕР_1, виданим Куйічирчикським РВВС Ташкентської області від 28.12.2003 року, терміном дії до 24.05.2018 року, проте за межі України ОСОБА_1 не виїжджала, оскільки паспорт було оформлено по місцю її постійної реєстрації в Узбекистані без присутності заявниці та передано батьками на Україну. 23.06.2009 року відділом ГІРФО УМВС України в Запорізькій області у відношенні громадянки Узбекистану ОСОБА_1 було знову прийнято рішення про видворення за межі України із забороною в'їзду з 23.12.2009 року по 23.06.2010 року, проте і того разу ОСОБА_1 не виконала своє зобов'язання у визначений рішенням строк.

Відповідно до пункту 2.2 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку продовження строку перебування, та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більше як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду з Держав безвізового порядку в'їзду, якщо інший строк не визначено Міжнародними договорами України.

Згідно вимог п.1, п.2 статті 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав). Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

Дії громадянки Узбекистану ОСОБА_1 грубо порушують законодавство України про правовий статус іноземців та ОБГ, за що 12.07.2016 року у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЗП 133888 відповідно до вимог ч.1 ст. 203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України». Завідувачем Якимівського районного сектору винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

12.07.2016 року відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Якимівським РС УДМС України в Запорізькій області було прийняте рішення № 11 про примусове повернення із України громадянки Узбекистану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Громадянка ОСОБА_1 зобов'язалася добровільно виконати рішення про примусове повернення та покинути територію України у термін до 10.08.2016 року.

Під час прийняття рішення про примусове повернення з України громадянці Узбекистану ОСОБА_1 було роз'яснено, що у випадку невиконання цього рішення, до неї буде застосоване примусове видворення, що передбачено ст.30 Закону України «Про Правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

До теперішнього часу громадянка Узбекистану ОСОБА_3 не виконала рішення № 11 Якимівського РС УДМС України в Запорізькій області про примусове повернення від 12.07.2016 року, територію України не покинула, продовжує порушувати міграційне законодавство України.

Керуючись п.1 ст.30 ЗУ «Про правовий статус іноземних громадян та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції може лише на підставі винесеної за його позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення.

Однак, обов'язок щодо виїзду за межі України відповідач добровільно не виконав, існування вказаного обов'язку судом встановлено на підставі вищевказаних доказів, тому суд дійшов висновку про те, що вказані вимоги щодо примусового видворення є законні та обґрунтовані.

Перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, які наведені у ч.1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», стосовно ОСОБА_1 судом не встановлені.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9,10,11,12,72 ч.4, 159-162,183-7, ст.256, КАС України, ст. 23,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Якимівського районного сектора УДМС України в Запорізькій області до громадянки Узбекистану ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України задовольнити в повному обсязі.

Громадянку Республіки Узбекистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянки Узбекистану НОМЕР_1, виданий Куйічирчикським РВВС Ташкентської області 28.12.2003 року терміном дії до 24.05.2018 року, примусово видворити за межі України до країни походження Республіки Узбекистан.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Якимівський районний суд Запорізької області в п'ятиденний строк з дня її проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Суддя: