Справа № 2-а-7100/08/2170
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2010-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2010 р.Справа № 2-а-7100/08/2170

Категорія:2.19.4Головуючий в 1 інстанції: Горшков В.М.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурії О.В., Шляхтицького О.І.,

при секретарі Тимошенко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2009 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

28 жовтня 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка, в якому просила зобовязати управління провести їй перерахунок пенсії з 01 січня 2008 року згідно зі ст.ст.49, 50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, як інваліду чорнобильцю третьої групи 1 категорії, та зобовязати управління в подальшому сплачувати основну та додаткову пенсію відповідно до ст.ст.49, 50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2009 року позовні вимоги задоволено, зобовязано управління Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка провести позивачу перерахунок пенсії з 01 січня 2008 року згідно зі ст.49, 50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, як інваліду чорнобильцю третьої групи 1 категорії; зобовязано управління Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка в подальшому сплачувати позивачу основну та додаткову пенсію відповідно до ст.49, 50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції при вирішені справи порушено норми матеріального та процесуального права, тому просить скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач є інвалідом ЧАЄС 3 групи по захворюванню повязаному з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС 1 категорії, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка.

Нормами ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено пенсії особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами третьої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28 грудня 2007 року були внесені зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме до ст.50, згідно зі змінами було визначено, що особам, віднесеним до категорії 1 і які визнані інвалідами III групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, згідно зі змінами, внесеними до ст.54 цього ж Закону України було визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. по III групі інвалідності, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 180% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Проте Рішенням Конституційного Суду України N10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення п.28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»щодо внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з дати ухвалення Рішення Конституційним Судом України, вищевказані норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»втратили чинність, а, отже, з цього часу відновлено дію ст.ст.50,54 Закону в повному обсязі.

Відповідно до резолютивної частини вказаного Рішення Конституційного Суду України, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч Рішення Конституційного Суду України відповідачем основна та додаткова пенсії позивачу за період з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року в межах бюджетного року не перерахована і не виплачувалась.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом про Державний бюджет України на відповідний рік, який застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Із врахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що перерахунок основної та додаткової пенсії позивачу повинен проводитися з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 рік, а не з 01 січня 2008 року, як визначено в оскаржуваній постанові суду першої інстанції.

При цьому, адміністративний суд не може розглядати вимоги щодо зобовязання субєкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому у звязку із вірогідним настанням певних наслідків, оскільки відповідно до ст.2 КАС України судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.201 КАС України підставою для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм процесуального права, судова колегія на підставі п.1 ч.1 ст.201 КАС України, вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.198, 201, 205, 207 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка задовольнити частково, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2009 року змінити, виклавши резолютивну частину судового рішення в такій редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка про перерахунок пенсії по інвалідності, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка щодо виплати основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року у розмірі меншому, ніж встановлено ч.4 ст.54 та ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка здійснити з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити».

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: