Справа № 2а-1010/09
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2011-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2011 р. Справа № 76075/09/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Святецького В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

встановив:

У квітні 2009 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача у якому з урахуванням уточнених позовних вимоги, просив, стягнути з управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на її користь недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з лютого 2008 року по березень 2009 року включно.

Позивач, свої позовні вимоги мотивував тим, що їй як особі яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», повинна виплачуватися допомога, в розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Однак, відповідач всупереч цієї норми, дану допомогу, протягом оскарженого періоду, їй виплачував в меншому розмірі.

Оскарженою постановою суду позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно. Зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» за період з 22.05.2008 року по 31.03.2009 року, виходячи з розміру встановленого ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та ст. 54 Закону України «про Державний бюджет на 2009 рік» прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на вказаний період. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним зясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити, виходячи з наступних підстав.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач є матірю малолітньої дитини, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження та перебуває на відповідному обліку у відповідача, як застрахована особа, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (тут та далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є одним із видів матеріального забезпечення та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Статтею 42 цього Закону передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має застрахована особа (один із батьків дитини, усиновитель, баба, дід, інший родич або опікун), яка фактично здійснює догляд за дитиною..

Згідно із ст. 43 цього ж Закону, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Підпунктом 7 пункту 23 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину першу статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» викладено в нові редакції, відповідно до якої, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Підпунктом 8 пункту 23 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», пункт 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» викладено у новій редакції, відповідно до якої, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Також, пунктом 25 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», після набрання чинності яких Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» не встановлював порядок нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування особам.

Однак, що Рішенням Конституційного Суду України N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення підпунктів 1 - 6 пункту 19, статті 67 розділу I, пунктів 2 - 4, 6 - 8, 10 - 18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20 - 22, 24 - 34, підпунктів 1 - 6, 8 - 12 пункту 35, пунктів 36 - 100 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та пункту 3 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними та є обов'язковим до виконання на території України.

Частиною 2 статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що положення підпунктів 7 та 8 пункту 23 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким внесено зміни до частини першої статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», не конституційними не визнавалися та були чинними протягом всього 2008 року.

З наведеного вище, суд вбачає, що протягом періоду з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, діяли норми двох Законів України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» та «Про державну допомогу сімям з дітьми», однакової юридичної сили, які по різному регулювали одні і ті ж правовідносини.

Враховуючи те, що Закон України «Про державну допомогу сімям з дітьми» є спеціальним законом, що регулює правовідносини, повязані із призначенням та виплатою державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та те, що ст. 15 в редакції від 28.12.2007 року цього Закону, прийнята пізніше, а ніж ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що до розглядуваних правовідносин, застосуванню підлягають саме норми Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Тому, відповідач нараховуючи та виплачуючи позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у розмірі встановленому ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в редакції від 28.12.2007 року, діяв у відповідності до чинного законодавства України.

Відповідно до наведеного вище, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що позовні вимоги позивача за 2008 рік підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог позивача за 2009 рік, то суд апеляційної інстанції також не погоджується з висновками суду першої інстанції, що такі підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», положення Розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» дють по 31 грудня 2008 року.

Таким чином, положення пункту 23 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратили чинність з 01.01.2009 року.

Однак, статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» установлено, що у 2009 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» від 21.12.2001 року № 1751, передбачено, що відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Враховуючи наведене вище та висновки Конституційного Суду України, наведені у рішенні від 03.10.1997 року по справі № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) до даних правовідносин підлягає застосування закон, який був прийнятий пізніше, тобто Закон України «Про Державний бюджет на 2009 рік».

Таким чином, відповідач нараховуючи та виплачуючи позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2009 році, у розмірі визначеному Кабінетом Міністрів України, діяв у відповідності до чинного законодавства, а тому підстав для задоволення даних позовних вимог немає.

Враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржена постанова підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів -

постановив:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради задоволити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 серпня 2009 року у справі № 2а-1010/09/0907 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_2