Справа № 643/9889/16-а
Суддя: Мамалуй М. В.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/9889/16-а
Провадження № 2-а/643/354/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Мамалуй М.В., розглянувши у скороченому провадженні в приміщенні суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі - УПФУ), просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 01.08.2016 року щодо відмови йому в призначенні пенсії за вислугу років згідно з ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов'язати відповідача прийняти рішення про призначення та виплату йому пенсії з 29.07.2016 року за вислугу років, з урахуванням періоду навчання у вищому юридичному закладі з 01.09.1991 року по 04.04.1996 рік згідно з ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

В обґрунтування позову зазначив, що 29.07.2016 року він звернувся до УПФУ із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років, проте рішенням від 01.08.2016 року йому було відмовлено з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 VII, яким було визначено у перехідних положеннях, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ «Про прокуратуру» не підлягали призначенню. В той же час позивач звертає увагу на те, що з 15.07.2015 року набув чинності новий Закон України «Про прокуратуру», прийнятий 14.10.2014 року, яким до гарантій незалежності прокурорів віднесене належне пенсійне забезпечення та визначені порядок та умови призначення такої пенсії. Позивач вважає, що в нього на момент звернення до відповідача наявний стаж достатній для призначення пенсії за вислугу років, а тому рішення відповідача є протиправним.

Ухвалою суду від 12.08.2016 року по справі відкрите скорочене провадження.

Представником відповідача подано заперечення проти позову, в яких він заперечує проти позову в повному обсязі з підстав вказаних у протоколі УПФУ від 01.08.2016 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

29.07.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (далі Закон № 1697-VIІ).

Наявність належного стажу, достатнього для призначення пенсії за вислугу років, підтверджується даними копії трудової книжки серії НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

01.08.2016 року УПФУ в Московському районі м. Харкова за вищевказаною заявою ОСОБА_1 винесено рішення (Протокол) про розгляд спірних питань, яким відмовлено в задоволенні заяви, з огляду на наступне. Відповідно до пункту 5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 VII у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутату України», «Про Кабінет міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України. У зв'язку з викладеним з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців; з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Відповідно до ч. 6 ст. 86 Закону № 1697-VIІ - до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Частиною 8 ст. 86 Закону № 1697-VIІ передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров'я, у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв'язку із скороченням кількості прокурорів, у зв'язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Таким чином, статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачено для працівників прокуратури призначення та перерахунок пенсії, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Не визначений на даний час Кабінетом Міністрів України порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не є правомірною підставою для відмови позивачу у перерахунку та призначенні пенсії за вислугу років.

Крім того, відповідно до статей 22 і 64 Конституції України - право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із листопада 1991 року питання пенсійного забезпечення осіб, які займали прокурорські посади врегульовувалося Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року.

Згідно з пунктом 5 прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Враховуючи вищезазначені норми, можна зробити висновок, що у зв'язку з неприйняттям до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних пенсії повинні призначатися на загальних підставах.

14 жовтня 2014 року було прийнято Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII, який набув законної сили 15.07.2015 року та статтею 86 якого врегульовано питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

Неузгодженість між чинними нормативно-правовими актами, їхнє протиріччя з одного й того самого предмета регулювання, а також суперечність між двома формально чинними нормами права, прийнятими з одного і того ж питання вирішується шляхом вибору того нормативного акту, який має бути застосований до конкретного випадку (юридичного факту).

Враховуючи те, що Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII вступив в силу пізніше ніж Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», а також те, що цей закон є спеціальним законом, який регулює пенсійне забезпечення працівників прокуратури, підстави для застосування відповідачем положень пункту 5 прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» відсутні.

Слід зазначити, що судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із вимогами частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак даний обов'язок відповідачем в даній справі не виконано.

Стаття 22 Конституції України визначає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Як вбачається з Рішення Конституційного суду України від 22.09.2005 року № 5 рп/2005 року, згідно зі статтею 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Із урахуванням наведеного, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачу є протиправними, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно із частиною 1статі 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Аналогічні приписи містяться у частині 1статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до якої, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії 29.07.2016 року.

На підставі наведеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статями 158-164,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 01.08.2016 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років згідно з ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії з 29.07.2016 року за вислугу років, з урахуванням періоду навчання у вищому юридичному закладі з 01.09.1991 року по 04.04.1996 рік згідно з ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.В.Мамалуй