Справа № 455/416/16, 2а-455/27/16
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 р. Справа № 876/4906/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Попка Я.С.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 16 червня 2016 року по справі № 455/416/16-а за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України, заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошніченко Михайла Івановича про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, яким просив визнати протиправними дії заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошніченко Михайла Івановича щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України; визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0841/20911/16 від 25.03.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та закрити справу.

Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 16 червня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

ОСОБА_1 постанову суду першої інстанції оскаржив, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задоволити повністю.

В апеляційній скарзі покликається на те, що у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки порушення строку транзитного перевезення сталося не з його вини. Зазначає, що технічні пошкодження автомобіля вказані в Наряді замовленні №194 від 07.03.2016 року, а саме поломка паливної системи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.ст. 41, 196 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що постановою № 0841/20911/16 від 25.03.2016 року, винесеною заступником начальника Львівської митниці ДФС України Мірошніченко М.І. позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України з накладенням штрафу в розмірі 8500 гривень за те, що 11.02.2016 року ввіз на митну територію України транспортний засіб Мерседес-Бенц У230 з реєстраційним номером НОМЕР_1 в режимі транзиту, але станом на 07.03.2016 року в порушення вимог ст.95 МК України цей автомобіль з митної території України не вивозився та у інший митний режим не поміщався.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні адміністративного позову виходив з того, що позивач 11.02.2016 року о 12 годині 26 хвилин ввіз на митну територію України в режимі транзит транспортний засіб Мерседес-Бенц У230 з реєстраційним номером НОМЕР_1, який станом на 07.03.2016 року за межі митної території України не вивозив та у інший митний режим не поміщав. На підтвердження поважності причин порушення правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон в режимі транзит, позивач вказав поломку транспортного засобу, надавши документи, видані ФОП «ОСОБА_3.»: наряд-замовлення № 194 від 07.03.2016 року, довідку № 194 від 07.03.2016 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 194 від 07.03.2016 року. Суд зазначив, що надані позивачем документи підтверджують тільки факт поломки автомобіля, що не позбавляв його можливості доставити такий до митного органу (на лафеті, шляхом буксирування) але не факт аварії чи обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб. Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до висновку, що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 1 статті 381 МК України передбачено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до Розділу ХІІ МК України поміщення громадянином резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший режим ніж транзит супроводжуватиметься письмовим декларуванням цього транспортного засобу на виконання інших формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування засобів гарантування тощо).

Згідно зі статтею 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п'ять діб.

Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит, а також не вивезення за межі митної території України автомобіля в межах встановленого строку та станом на даний час - не заперечується позивачем, отже порушення має місце і воно є триваючим в розумінні закону.

В теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Отже, приймаючи до уваги те, що позивачем до цього часу не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, як і не виконано обов'язку розмитнення автомобіля в порядку встановленому законом - правопорушення є триваючим.

Відповідно до частини 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 252 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Враховуючи те, що факт виявлення правопорушення мав місце 07.03.2016 року, то оскаржувана постанова винесена в межах встановленого законом шестимісячного строку накладання адміністративного стягнення. Дана позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 червня 2016 року (справа №К/800/45025/15).

Крім того, частиною 1 ст. 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режим, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року №657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм видно, що законодавством чітко визначені умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 07.03.2016 року повідомив митницю про факт поломки транспортного засобу. На підтвердження поважності причин порушення правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон в режимі транзит, позивач надав документи, видані ФОП «ОСОБА_3.»: наряд-замовлення № 194 від 07.03.2016 року, довідку № 194 від 07.03.2016 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 194 від 07.03.2016 року.

Дане посилання позивача на поломку транспортного засобу судом до уваги не береться, оскільки, як вже було зазначено вище, в разі факту аварії чи дії обставин непереборної сили, власник товару повинен звернутись до митного органу із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Надані позивачем документи підтверджують тільки факт поломки автомобіля, але не факт аварії чи обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 року № 615, такі послуги надаються на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається між замовником та виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо). Документами, що підтверджують надання послуги є: акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд-замовлення, підписаний контролером якості з проставленням печатки виконавця, та замовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура, податкова накладна. Після виконання робіт виконавець надає замовнику такі документи: рахунок-фактуру, наряд-замовлення, накладну, квитанцію тощо, гарантійний талон, довідку-рахунок на складові частини.

Позивач вказаних документів не надав, а надані ним довідка ФОП «ОСОБА_3.» від 07.03.2016 року, вихідний № 194, Наряд-замовлення № 194 від 07.03.2016 року, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ № 467834 від 24.05.2011 року, витяг з реєстру платників єдиного податку від 26.12.2014 року, квитанція до прибуткового касового ордеру № 194 від 07.03.2016 року, не можуть вважатися належними доказами, що підтверджують факт перебування транспортного засобу в ремонті.

Таким чином, позивачем не дотримані умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків ним документально не підтверджений такий факт, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що адміністративний позов про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил є безпідставним та необґрунтованим, а відтак задоволенню не підлягає.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 16 червня 2016 року по справі № 455/416/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Я.С. Попко

Повний текст ухвали виготовлено 08 вересня 2016 року.