Справа № 743/1046/16-а
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1046/16-а
Провадження №2-адр/743/2/16
У Х В А Л А

06 вересня 2016 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Сташківа В.Б.,

при секретарі Нерус Н.І.,

за участю прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_1,

представника позивача УДМС України в Чернігівській області

ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду заяву заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі УДМС України в Чернігівській області про ухвалення додаткової постанови по справі № 743/1046/16-а по справі

за позовом Управління Державної міграційної служби України

в Чернігівській області

до громадянина ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_3

Володимировича

про примусове видворення, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2016 р. УДМС України в Чернігівській області звертався до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України, посилаючись на норми Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", вказуючи, що громадянин ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_3 на території України перебував незаконно, із заявою про добровільне повернення в країну походження, а також із заявою про набуття статусу біженця та додаткового захисту в Україні до органів міграційної служби він не звертався. Також позивач вказував, що у відповідача відсутні документи, які б підтверджували законні джерела для існування, він ніде офіційно не працював, підстав для оформлення документів на імміграцію в Україну не надав, а тому були всі підстави вважати, що він буде ухилятися від виконання рішення про примусове повернення та перейде на нелегальне становище, у зв'язку з чим позивач просив звернути постанову до негайного виконання.

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2016 р. адміністративний позов УДМС України в Чернігівській області до громадянина ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України задоволено та примусово видворено громадянина ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

В поданій, в інтересах держави в особі УДМС України в Чернігівській області, заяві про ухвалення додаткової постанови, заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури просить негайно затримати громадянина ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_3, з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України до моменту видворення, але не більше ніж на строком на 6 місяців. В обґрунтування заяви, вказав, що службові особи УДМС України в Чернігівській області, через неналежне виконання своїх обовязків, за наявності законних підстав для затримання іноземця та поміщення до вказаного пункту, не заявили клопотання, передбаченого ч. 2 ст. 183-7 КАС України, тим самим завдавши шкоди інтересам держави. Вказує, що вказане свідчить, що відсутність в постанові порядку її виконання робить не можливим його реальне виконання.

В судовому засіданні:

- прокурор Рубіс М.О. просив задовольнити заяву, з підстав зазначених в ній;

- представник позивача УДМС України в Чернігівській області ОСОБА_2 заперечили проти задоволення заяви, з посиланням на відсутність підстав для ухвалення додаткової постанови, так як затримання іноземця з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України не є позовними вимогами та не є способом виконання постанови суду, оскільки воно передбачено ч. 2 ст. 183-7 КАС України, до вирішення справи по суті. Крім того, зазначила, що ОСОБА_3 перебуває в пункті законно, на підставі судового рішення про примусове видворення, а не на підставі рішення органу ДМС про поміщення іноземця до пункту, яке діяло 3 дні;

- ОСОБА_3, вважаючи, що проти нього наявний цілий ряд порушень норм міграційного законодавства, при вирішенні заяви поклався на розсуд суду.

Вислухавши пояснення прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_1, представника позивача УДМС України в Чернігівській області ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи та доводи заяви, приходить до такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

- щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення (п.1);

- суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення (п. 2);

- судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3).

Слід зауважити, що за аналізом ст. 162 КАС України та ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону та Служби безпеки України у цих правовідносинах мають право на звернення до суду з позовом лише щодо примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України, а адміністративний суд має повноваження стосовно розгляду такого позову та компетенцію щодо прийняття рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Згідно положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно ч. 2 ст. 183-7 КАС України (внесеної згідно із Законом № 1379-VIII від 19.05.2016 р. та яка набрала чинності з 18 червня 2016 р.) у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

- взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації (п.1);

- зобовязати іноземця або особу без громадянства внести заставу (п.2);

- затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (п.3).

Частинами 8, 9 ст. 183-7 КАС України (внесеної згідно із Законом № 1379-VIII від 19.05.2016 р. та яка набрала чинності з 18 червня 2016 р.) передбачено, що адміністративні справи, передбачені частинами першою та другою цієї статті, розглядаються судом за обовязкової участі сторін. Адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідного клопотання чи позовної заяви, крім справ щодо примусового видворення та оскарження рішень про примусове повернення іноземця або особи без громадянства в країну походження або третю країну, які суд розглядає у пятиденний строк з дня подання позовної заяви.

Відтак, законом передбачено, що для вирішення питання про затримання іноземця або особи без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні потрібно клопотання органу (підрозділу), який подав позов про примусове видворення, тобто вказане не є позовними вимогами, а розглядається до розгляду справи по суті в окремому порядку.

В даному випадку, УДМС України в Чернігівській області, при поданні позову про примусове видворення, не звертався з клопотанням про затримання ОСОБА_3, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Крім того, в силу ч. 2 ст. 183-7 КАС України (внесеної згідно із Законом № 1379-VIII від 19.05.2016 р. та яка набрала чинності з 18 червня 2016 р.) вирішення клопотання про затримання іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні є самостійною процедурою та не є способом виконання судового рішення, оскільки спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту порушених прав, що встановлено ст. 162 КАС України.

В п. 27 ч. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» дано визначення терміну «пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні», яким є державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення

Враховуючи наведене в сукупності з тим, що ОСОБА_3 на даний час перебуває в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на підстави постанови суду про його примусове видворення, тому відсутні підстави для задоволення заяви заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури про ухвалення додаткової постанови по справі № 743/1046/16-а.

Керуючись ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі УДМС України в Чернігівській області про ухвалення додаткової постанови по справі № 743/1046/16-а відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги на неї протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий В.Б.Сташків