Справа № 805/739/16-а
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Куденков К.О.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2016 року справа №805/739/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Жаботинської С.В., суддів Васильєвої І.А., Казначеєва Е.Г., за участю секретаря судового засідання Борисова А.А., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Коваленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року у адміністративній справі № 805/739/16-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства Внутрішніх Справ України, Головного управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Донецькій області, Вугледарського міського відділу Головного управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати бездіяльності посадових осіб ГУМВС в Донецькій області, Головного управління Національної поліції України в Донецькій області, МВС України протиправною в частині ненадання позивачу довідки за формою згідно з додатком № 1 постанови Кабінету Міністрів України № 413 «Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення», не направлення документів позивача на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ МВС та ненадання позивачу статусу учасника бойових дій;

- визнати (встановити факт), що позивач є особою, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередньо участь в антитерористичній операції на території Донецької області, забезпеченні її проведення, з 14.04.2014 р. по 17.08.2015 р.;

- визнати (встановити факт), що позивач є учасником бойових дій;

- зобов`язати відповідачів надати позивачу довідку за формою згідно з додатком № 1 постанови Кабінету Міністрів України № 413 «Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення»;

- зобов`язати відповідачів видати позивачу посвідчення учасника бойових дій та нагрудний знак;

- зобов`язати відповідачів провести розрахунок вислуги років позивача на пенсію з урахуванням терміну перебування у зоні проведення АТО, який направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області у справах військовослужбовців для проведення перерахунку пенсії та копію розрахунку надати позивачу особисто ( а.с. 122).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 1995 р. до 31.10.2014 р. вона проходила службу у Червоногвардійському районному відділі Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області. Наказом від 30.10.2014 р. № 390 о/с призначена на посаду старшого слідчого Вугледарського МВ ГУМВС України в Донецькій області, в якому проходила службу до 17.08.2015 р. 14.08.2015 року на підставі наказу № 248 о/с ГУМВС України в Донецькій області позивач звільнена за власним бажанням з органів внутрішніх справ у зв`язку з досягненням вислуги років на пенсію.

Позивач зазначає, що з жовтня 2014 р. є тимчасово переміщеною особою та проживає на території м. Вугледар Донецької області.

Позивач також посилається на те, що її було зараховано до сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької області з 01.07.2015 р.

Крім того, позивач вказує, що неодноразово зверталася до керівництва відповідачів щодо отримання довідки за формою згідно з додатком № 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 та інших документів, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій, але відповідні документи їй не були надані, до відповідної комісії не направлені, статус учасника бойових дій позивачу не надано. Остання вважає, що можливості самостійного звернення до відповідної комісії у неї не має, тому що у неї відсутні необхідні документи, а відповідачі їх не надають.

За таких обставин, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що факт залучення до проведення АТО не є достатньою підставою для твердження про безпосередню участь в АТО. Вказує на те, що включення до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції не є достатньою підставою для надання статусу учасника бойових дій. До суду не надано належних доказів та не наведено обґрунтованих пояснень, які б свідчили про те, що позивач захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення. Зазначає, що прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій належить до виключної компетенції відповідних комісій, а не суду.

Позивач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що позивач неодноразово зверталась до відповідачів з метою отримання роз`яснень щодо процедури встановлення статусу учасника бойових дій, надання останньому документів. Відповідь надана із порушенням строків розгляду заяв та у цій відповіді відповідач вказує на те, що позивач зарахований до сил та засобів, які беруть безпосередню участь в АТО з 01.07.2015 року по 17.08.2015 року. Вказує на те, що в архівному витязі Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179/1/2020 від 29.02.2016 року невірно зазначено ім`я та по-батькові позивача, що унеможливлює направлення документів на розгляд комісії МВС з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ. Також, вказує на те, що відповідачі перевищили свої повноваження не направили довідку згідно з додатком постанови № 413 від 20.04.2015 року та безпідставно відмовили позивачу у направленні документів на розгляд комісії МВС з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ, посилаючись на відсутність підстав направлення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

04 серпня 2016 року до суду надійшло клопотання від позивача щодо встановлення у судовому засіданні факт, що саме ОСОБА_1 , старший слідчий слідчого відділення ГУМВС України в Донецькій області зазначена у ч. 2 п.п. 2.1.1.2.3 Наказом Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі Безпеки України (керівника Антитерористичній операцій на території Донецької та Луганської областей) по стройовій частині м. Краматорськ від 13.12.2015 року № 347 вважається такою, що вибула зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення з метою виконання службових (бойових) завдань.

Разом з тим, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки встановлення факту не відноситься до юрисдикції адміністративних судів та вирішується в порядку цивільного провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін, колегія суддів встановила наступне.

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 22.01.2015 р. Вугледарським МС ГУДМС України в Донецькій області, позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 ( т. 1 а.с. 61-63).

З довідки від 23.10.2014 р. № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції вбачається, що позивач перемістилася з м. Макіївки до м. Вугледар ( т. 1 а.с. 18).

19 січня 2016 року позивачу видане пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 , остання перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області ( т. 1 а.с. 37, 74).

З трудової книжки позивача № НОМЕР_3 вбачається, що з 18.09.1995 р. по 17.08.2015 р. вона перебувала на службі в органах внутрішніх справ (т. 1 а.с. 72-73).

Відповідно до копії витягу з наказу ГУ МВС в Донецькій області від 31.10.2014 р. № 390 о/с майора міліції ОСОБА_1 призначено старшим слідчим слідчого відділення Вугледарського міського відділу, увільнивши її з посади заступника начальника слідчого відділення Червоногвардійського районного відділу Макіївського міського управління (т. 1 а.с. 7).

З копії наказу ГУ МВС в Донецькій області від 14.08.2015 р. № 247 о/с вбачається, що майора міліції ОСОБА_1 , старшого слідчого слідчого відділення Вугледарського міського відділу, звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням з 17.08.2015 р. (т. 1 а.с. 8).

Згідно Витягу з Наказу Головного управління МВС України в Донецькій області від 18.09.2015 року № 280 о/с унесено зміни до наказу Головного управління МВС в області від 14.08.2015 року № 247. Вважати вислугу років від 17 серпня 2015 року у календарному обчисленні та для виплати грошової допомоги 22 роки 03 місяці 26 днів (т. 1 а.с. 75).

31 серпня 2015 року позивач звернулась з листом до Начальника Управління кадрового забезпечення ГУМВС України в Донецькій області Зіненко Н.В., яке отримано останнім 04.09.2015 року, з проханням розяснити чи має вона право на отримання статусу учансика АТО та грошової винагороди за безпосередню участь в АТО. Крім того, просить розяснити з якого часу та яким чином здійснюється оформлення документів для отримання вищезазначеного статусу та щомісячної грошової допомоги за безпосередню участь в АТО ( а.с. 9). 08.12.2015 року позивачу надана відповідь № 10/П-11 (т. 1 а.с. 16).

05 жовтня 2015 року позивач звернулась до Начальника Вугледарського МВ ГУМВС України в Донецькій області підполковнику міліції ОСОБА_2 (лист вхідний номер П-31) з проханням надати їй довідку встановленого зразка згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 «Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення», яка підтверджує безпосереднє залучення позивача до виконання завдань антитерористичної операції в районах їх проведення та завірену виписку з наказу з цього питання. Крім того, просила зазначити чи направлялись відомості щодо безпосереднього залучення позивача у проведенні АТО до відповідної комісії ГУМВС області та повідомити чи існує з цього приводу відповідний наказ. Просила надати завірені виписки з книги нарядів та графіків чергувань позивача ( а.с. 10).

27.10.2015 року позивачу надана відповідь, з якої вбачається, що звернення позивача розглянуто та до ГУМВС України в Донецькій області було направлено лист щодо розгляду вищевказаного питання (т. 1 а.с. 11).

У жовтні 2015 року та у лютому 2016 року позивач зверталась до Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_3 з проханням розяснити їй чому не нарахована та невиплачена щомісячна грошова допомога за безпосередню участь у проведенні АТО у період з листопада 2014 року до червня 2015 року, чи має право позивач на отримання статусу учасника бойових дій, просила видати довідку встановленого зразку згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 та повідомити чи направлені документи до комісії для встановлення позивачу статусу учасника бойових дій ( т. 1 а.с. 12-13, 15, 17). Зазначені листи отримано Міністерством Внутрішніх Справ України 29.10.2015 року, 10.11.2015 року та 10.02.2016 року.

07 грудня 2015 року позивачу надана відповідь, з якої вбачається, що позивач відповідно до Витягу з наказу керівництва штабу АТО зарахована до сил та засобів, які беруть безпосередню участь в АТО з 01.07.2015 року по 17.08.2015 року та за цей період останній нараховано та виплачено винагороду за 48 днів у сумі 6562 грн. Підстави для виплати винагороди за безпосередню участь в АТО за інші періоди відсутні (т. 1 а.с. 14).

В архівному витягу Галузевого державного архіву Міністерства оборона України № 179/1/2020 від 29.02.2016 р. зазначено, що в наказі першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (по стройовій частині) № 334 від 30.11.2015 р. м. Краматорськ значиться: «1. Вважати такими, що прибули: 1.1 До складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення з метою виконання службових (бойових) завдань: 1.1.6. Нижчепойменований особовий склад Міністерства внутрішніх справ України 1.1.6.1. Головного управління МВС України в Донецькій області з 1 липня 2015 року: майора міліції ОСОБА_1 (так в тексті) старшого слідчого слідчого відділення Вугледарського МВ;…» ( т. 1 а.с. 32).

Згідно довідки Управління кадрового забезпечення Головного управління МВС України в Донецькій області від 02.03. № 87п/к позивач в період з 01.07.2015 року по 17.08.2015 року була залучена до складу сил та засобів, задіяних у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області ( т. 1 а.с. 43).

У листі ГУ НП в Донецькій області від 09.03.2016 р. № П-119/02/12-2016 року зазначено, що відповідно до наказів першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 30.11.2015 р. № 334 та від 13.12.2015 р. № 347 в період з 01.07.2015 р. до 17.08.2015 р. позивач була залучена до складу сил та засобів, задіяних у проведенні антитерористичної операції, але до безпосереднього виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з тероризмом позивач не залучалася та не брала участь у бойових діях. Перебуваючи на посаді старшого слідчого відділення Вугледарського міського відділу ГУМВС в області, позивач виконувала свої безпосередні посадові інструкції: чергування у складі слідчо-оперативної групи, розслідування кримінальних справ. Зазначає про відсутність підстав для направлення документів позивача на розгляд Комісією Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ ( т. 1 а.с. 42).

Також, в матеріалах справи наявна копія листа № 292/01/26/2016 від 30.03.2016 р., в якому зазначено, що позивач була зарахована до сил та засобів, які залучені та беруть участь в АТО на території Донецької та Луганської областей з 01.07.2015 р. Також зазначено, що відповідно до вмотивованих рапортів, погоджених заступником керівника АТЦ та згідно з наказами ГУМВС України в Донецькій області від 16.09.2015 р. № 2013 та № 2014, позивачу нарахована та виплачена винагорода за безпосередню участь в АТО за період з 01.07.2015 р. по 31.07.2015 р. - 4 243,00 грн., з 01.08.2015 р. по 17.08.2015 р. - 2 319,00 грн. (т. 1 а.с. 112).

Відповідно до копії довідки від 30.03.2016 р. № 204 л/к, у грудні 2015 р. особисто позивачем до УКЗ ГУНП в Донецькій області передано матеріали для встановлення їй статусу учасника бойових дій. При розгляді матеріалів встановлено, що в період з 01.07.2015 р. до 17.08.2015 р., перебуваючи на посаді старшого слідчого слідчого відділення Вугледарського міського відділу ГУМВС в області позивач виконувала свої безпосередні посадові інструкції: чергування у складі слідчо-оперативної групи, розслідування кримінальних справ, але до безпосереднього виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з тероризмом не залучалася. Будь-які інші матеріали, що могли б підтвердити безпосередню участь позивача в боротьбі з тероризмом до УКЗ ГУНП в Донецькій області додатково не надходили.

У зв`язку із наведеним у вказаній довідці зазначено, що підстави для направлення документів позивача на розгляд до комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визначення учасником бойових дій (учасниками війни) відсутні (т. 1 а.с. 113).

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 12 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 № 638-IV для безпосереднього управління конкретною антитерористичною операцією та керівництва силами і засобами, які залучаються до здійснення антитерористичних заходів, утворюється оперативний штаб, очолюваний керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України (координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України) або особою, яка його заміщує, першим заступником чи заступником керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України.

Порядок діяльності оперативного штабу з управління антитерористичною операцією визначається на основі Положення про нього, яке затверджується Кабінетом Міністрів України.

Керівник оперативного штабу визначає межі району проведення антитерористичної операції, приймає рішення про використання сил і засобів, що залучаються до її проведення, а в разі потреби за наявності передбачених законом підстав вносить на розгляд Ради національної безпеки і оборони України пропозиції щодо введення надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 13 зазначеного Закону, при проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) суб`єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з Положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону. Покриття витрат та відшкодування збитків, що виникли у зв`язку із проведенням антитерористичної операції, здійснюються згідно з законодавством.

Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу.

У відповідності до ч. 2 ст.13 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», в редакції чинній на період залучення позивача до складу сил та засобів, задіяних у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області, передбачено, що за рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» ( в редакції чинній на період залучення позивача до складу сил та засобів, задіяних у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області ) установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджений Наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 року № 49 ( в редакції чинній на період залучення позивача до складу сил та засобів, задіяних у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області), визначає механізм та умови виплат винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту (далі військовослужбовці) за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в антитерористичній операції (далі АТО), інших заходах в умовах особливого періоду.

Згідно п. 4 зазначеного Порядку виплата винагород та додаткових винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) наказами вищих командирів (начальників, керівників).

Відповідно до розділу II п. 5 Порядку військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов: залучені до проведення АТО; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України); перебувають у районі проведення АТО.

З відповіді від 07 грудня 2015 року вбачається, що позивач відповідно до Витягу з наказу керівництва штабу АТО була зарахована до сил та засобів, які беруть безпосередню участь в АТО з 01.07.2015 року по 17.08.2015 року та за цей період останній нараховано та виплачено винагороду за 48 днів у сумі 6562 грн.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу, що відсутні докази перебування позивача в підпорядкуванні керівництва штабу АТО.

Крім того, як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції позивач показала, що з 30.10.2014 року по 17.08.2015 року перебуваючи на посаді старшого слідчого Вугледарського міського відділу Головного управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Донецькій області виконувала свої посадові обов`язки.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413.

Цей Порядок визначає процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, в редакції чинній від 25.06.2015 р., передбачено, що статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення; особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Тобто, статус учасника бойових дій надається вказаним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції у період її проведення.

Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Таким чином, включення позивача до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції, не є достатньою умовою для надання статусу учасника бойових дій. Необхідним є надання пакету документів, передбачених п. 4 Порядку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач в період з 01.07.2015 р. до 17.08.2015 р. була залучена до складу сил та засобів, задіяних у проведенні антитерористичної операції, але до безпосереднього виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з тероризмом позивач не залучалася та не брала участь у бойових діях. Перебуваючи на посаді старшого слідчого відділення Вугледарського міського відділу ГУМВС в області, позивач виконувала свої безпосередні посадові інструкції: чергування у складі слідчо-оперативної групи, розслідування кримінальних справ ( т. 1 а.с. 42).

Відповідно Витягів з рапортів ОСОБА_1 виконувала свої функціональні обов`язки з 01.07.2015 року по 31.07.2015 року та з 01.08.2015 року по 16.08.2015 року ( т. 2 а.с. 4-5).

З довідки Вугледарського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області № 139/а від 05.09.2016 року вбачається, що позивач з 30.11.2014 року по 17.08.2016 року виконувала свої функціональні обов`язки та була залучена до сил та засобів, які можуть бути залучені до безпосередньої участі в АТО, але до безпосередньої участі у бойових діях не залучалась, та в «гарячих точках» не перебувала.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, стосовно того, що законодавство не пов`язує надання особі статусу учасника бойових дій з вказаними обставинами, а включення до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції, не є достатньою підставою для надання статусу учасника бойових дій.

До суду не надано належних доказів, які б свідчили про те, що позивач виконувала завдання із захисту незалежністі, суверенітету та територіальній ціліснісності України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.

Згідно п. 5 Порядку рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС (далі - комісія); міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.

Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджується відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в абзаці другому цього пункту.

Положення про міжвідомчу комісію затверджується Мінсоцполітики. До складу міжвідомчої комісії включаються фахівці Міноборони, МВС, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральної прокуратури України, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС. Також можуть включатися фахівці інших державних органів та представники громадських організацій.

Для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками установ, закладів подаються на розгляд комісії у місячний строк після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу чи призначення їх на відповідні посади.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.

Комісії інформують у місячний строк Державну службу у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про осіб, яким надано статус учасника бойових дій, за формою згідно з додатком 3.

Комісії подають на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання.

Міжвідомча комісія розглядає документи, надіслані комісіями, та у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів та у місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує комісії.

У разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії. ( п. 6, 8 Порядку).

Посвідчення учасника бойових дій і відповідний нагрудний знак особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, яким надано статус учасника бойових дій, видаються органами Міноборони, МВС, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральної прокуратури України, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС ( п. 9 Порядку).

З огляду на вищевикладене, вбачається, що Порядком не передбачено надання довідки за формою згідно з додатком 1 позивачу за вищенаведеними обставинами.

Також, прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій належить до виключної компетенції відповідних комісій, а не суду.

Крім того, адміністративний суд не є уповноваженим органом щодо визнання (встановлення факту), що позивач є особою, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередньо участь в антитерористичній операції на території Донецької області, забезпеченні її проведення, з 14.04.2014 р. по 17.08.2015 р. та щодо визнання (встановлення факту), що позивач є учасником бойових дій.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач мала право звернутись особисто до комісії, однак остання не скористалась зазначеним правом.

Тобто, з огляду на вищенаведене, не вбачається порушення відповідачами норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання бездіяльності посадових осіб ГУМВС в Донецькій області, Головного управління Національної поліції України в Донецькій області, МВС України протиправною в частині ненадання позивачу довідки за формою згідно з додатком № 1 постанови Кабінету Міністрів України № 413 «Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення», не направлення документів позивача на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ МВС та ненадання позивачу статусу учасника бойових дій; визнання (встановлення факту), що позивач є особою, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередньо участь в антитерористичній операції на території Донецької області, забезпеченні її проведення, з 14.04.2014 р. по 17.08.2015 р.; визнання (встановлення факту), що позивач є учасником бойових дій; зобов`язання відповідачів надати позивачу довідку за формою згідно з додатком № 1 постанови Кабінету Міністрів України № 413 «Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення»; зобов`язання відповідачів видати позивачу посвідчення учасника бойових дій та нагрудний знак; зобов`язання відповідачів провести розрахунок вислуги років позивача на пенсію з урахуванням терміну перебування у зоні проведення АТО, який направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області у справах військовослужбовців для проведення перерахунку пенсії та копію розрахунку надати позивачу особисто ( а.с. 122).

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги стосовно порушення відповідачами строків розгляду заяв згідно вимог Закону України «Про звернення громадян», оскільки саме порушення строків розгляду заяв не є предметом спору у даній справі.

Крім того, зазначення в архівному витягу Галузевого державного архіву Міністерства оборона України № 179/1/2020 від 29.02.2016 р. невірно по-батькові позивача ніяким чином не впливає на результат розгляду справи, оскільки матеріали справи містять інші докази того, що позивач була залучена до складу сил та засобів, задіяних у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області і відповідачами це не заперечується.

Посилання апелянта на неможливість звернення до комісії самостійно, у звязку з ненаданням відповідачами відповідних документів, не приймаються колегією суддів до уваги відповідно до п. 6 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, у звязку з тим, що матеріалами справи не підтверджено виконання позивачем завдань антитерористичної операції.

З урахування вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивача про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно п. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи наявні докази в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, справа по суті вирішена правильно і підстави для скасування або зміни постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 122-1, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року у справі № 805/739/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення у повному обсязі.

Ухвала у повному обсязі виготовлена 08 вересня 2016 року.

Головуючий суддя С.В.Жаботинська

Судді І.А.Васильєва

Е.Г.Казначеєв