Справа № 816/601/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/601/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання Петренко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради до Державної фінансової інспекції в Полтавській області про визнання протиправними висновків та скасування вимоги в частині, -

В С Т А Н О В И В:

Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (надалі також - позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Полтавській області (надалі також - відповідач), в якій просив:

- визнати протиправними висновки Державної фінансової інспекції в Полтавській області, викладені у пунктах 1, 2, 3 абзацу вимоги "Щодо усунення порушень законодавства" від 29.03.2016 № 16-03-3-14/1551 згідно Акту ревізії від 18.02.2016 № 06-21/8;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Державної фінансової інспекції в Полтавській області від 29.03.2016 № 16-03-3-14/1551 "Щодо усунення порушень законодавства" в частині вимоги про усунення виявлених порушень, зазначених у пунктах 1, 2, 3 абзацу 4 вимоги.

Позов мотивовано тим, що відповідач безпідставно дійшов висновку про порушення Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради вимог чинного законодавства, у результаті чого позивачу та державі завдано матеріальної шкоди (збитків).

Ухвалою суду від 29 травня 2016 року позовну заяву Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради до Державної фінансової інспекції в Полтавській області про визнання протиправними висновків та скасування вимоги в частині залишено без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням, позивач оскаржив її до апеляційної інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 9 травня 2016 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року справу прийнято до провадження.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, у письмових запереченнях зазначив, що оскаржувана вимога сформована у відповідності до чинного законодавства та чітко відображає встановлені в ході ревізії порушення. Відповідач наполягав на тому, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

У період з 18.11.2015 по 11.02.2016 (із зупиненням для проведення зустрічних звірок з 07.12.2015 по 19.01.2016) у відповідності до п. 1.2.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції в Полтавській області на ІV квартал 2015 року, на підставі направлень № 850 від 13.11.2015, № 29 від 19.01.2016, № 39 від 21.01.2016, проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради за період з 01.09.2014 по 31.12.2015.

За результатами проведеної ревізії відповідачем складено акт № 06-21/8 від 18.02.2016 /т. 1 а. с. 15-41/.

Позивач не погодившись з висновками, викладеними в акті № 06-21/8 від 18.02.2016, надав відповідачу заперечення та зауваження на вказаний акт листом від 02.03.2016 вих. № 01-06-01/12/624 /т. 1 а.с. 42-54/, які, за висновками від 24.03.2016 № 16-06-3-14/1435, відповідач залишив без задоволення /т. 1 а. с. 55-91/.

29.03.2016 Державною фінансовою інспекцією в Полтавській області заявлено вимогу "Про усунення порушень законодавства" за вих. № 16-03-3-14/1551 /т. 1 а.с. 92-94/.

Не погодившись із пунктами 1, 2, 3 абзацу четвертого вимоги № 16-03-3-14/1551 від 29.03.2016, позивач звернувся до суду.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року N 2939-XII (далі Закон N 2939-XII) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі Положення), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає стягнення, санкції до осіб, винних у порушенні законодавства; передає правоохоронним органам матеріали ревізій у разі встановлення порушень законодавства, що передбачають кримінальну відповідальність або містять ознаки корупційних діянь; інформує правоохоронні органи про факти інших виявлених порушень законодавства <…> (підпункт 4 пункту 4 Положення про Держфінінспекцію).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону N 2939-XII, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону N 2939-XII органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону N 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Так, абзацом 8 оскарженої вимоги визначено, що з метою захисту порушених майнових прав і законних інтересів позивача, контролюючий орган пропонує провести претензійно-позовну роботу з відповідними суб'єктами господарювання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обовязки для позивача (частина 1 статті 6 КАС України).

У справі, що розглядається, предметом позову є вимога, пред'явлена відповідачем позивачу, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 28 жовтня та 25 листопада 2014 року (справи NN 21-462а14, N 21-442а14 відповідно).

Відповідно до частини другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Частиною першою статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Мотивів для відступлення від вказаної правової позиції Верховного Суду України при розгляді цієї справи, судом не встановлено та сторонами не зазначено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради до Державної фінансової інспекції в Полтавській області про визнання протиправними висновків та скасування вимоги в частині - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено 08 вересня 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський