Справа № 823/474/16
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/474/16 Головуючий у 1-й інстанції: Каліновська А.В. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А
07 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Саприкіної І.В.,
суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,
при секретарі: Бродацькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 22.07.2016 року по справі за його позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про:
визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 13.10.2014 року № 218 про продовження строку дії контракту від 13.10.2011 року щодо позивача;
зобов`язання військової частини НОМЕР_1 вирішити питання про звільнення позивача з військової служби за закінченням строку дії контракту від 13.10.2011 року та за станом здоров`я.
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.07.2016 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу про скасування незаконної, на його думку, постанови суду першої інстанції та просить постановити нову, якою позов задовольнити в повному обсязі. При цьому апелянт посилається на неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 13.10.2011 року між позивачем та військовою частиною укладено контракт про проходження військової служби. Строк дії даного контракту три року з моменту підписання.
Указом в.о. Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» оголошено та розпочато часткову мобілізацію у зв`язку з різким ускладненням внутрішньополітичної обстановки, втручанням Російської Федерації у внутрішні справи України, зростанням соціальної напруги в АРК.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.10.2014 року № 218 строк дію контракту продовжено у зв`язку з настанням особливого періоду до оголошення демобілізації ( ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Вирішуючи питання щодо правомірності оскаржуваного наказу, колегія суддів виходить з наступного.
Обґрунтовуючи свою правову позицію, апелянт зазначає, що особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплю час мобілізації. При цьому, згідно з Указом в.о. Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 мобілізація проводиться протягом 45 днів з дня набрання чинності наказу. Таким чином, особливий період тривав з 18.03.2014 по 02.05.2014 року, а тому дата закінчення строку дії контракту (13.10.2014) на нього не припадає.
На спростування таких доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що строки військової служби визначаються у ст.23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до ч.2 якої для громадян України, що приймаються на військову службу за контрактом та призначаються на посади, строк військової служби в календарному обчисленні становить 3 роки.
За пунктом «б» ч.2 ст.26 вказаного Закону звільнення зі служби проводиться, серед іншого, військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, - на підставах, передбачених частиною шостою, з урахуванням випадків, визначених частиною восьмою цієї статті.
Згідно із п.«а» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.
При цьому, у відповідності до п.2 ч.9 ст.23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у разі настання особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої цієї статті та частиною восьмою статті 26 цього Закону.
Також відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року, у разі оголошення мобілізації усі військовослужбовці, які перебувають на військовій службі в Збройних Силах України, звільненню в запас не підлягають.
З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що підставою для розірвання контракту є закінчення строку його дії, у випадку якщо сторони не виявили бажання щодо укладення нового контракту. При цьому, можливість продовження строку дії контракту на проходження військової служби понад встановлений строк в односторонньому порядку здійснюється виключно у разі настання особливого періоду.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації … та охоплює час мобілізації … .
Подібне визначення особливого періоду міститься в ст.1 Закону України «Про оборону України», відповідно до якого особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації … та охоплює час мобілізації … .
Згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
З аналізу вищенаведеного вбачається, що особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію. Саме з цією обставиною пов`язана можливість продовження дії строку контракту про проходження військової служби, що і було зроблено у даному випадку. У зв`язку з цим, наказ про продовження дії контракту є правомірним та скасуванню не підлягає.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.05.2016 року № 807/3977/14.
Більше того, листом Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України від 01.10.2015 року № 322/2/8417 роз`яснено, що з моменту оголошення Указу в.о. Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 в Україні настав особливий період. Скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України.
Крім того, посилання апелянта на те, що у самому контракті про проходження військової служби немає відмітки про його продовження, колегія суддів оціню критично, оскільки продовження дії контракту у випадку, встановленому ч. 9 ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», не потребує внесення додаткових змін до контракту.
Також необґрунтованим є твердження апелянта про необхідність розірвання контракту у зв`язку з незадовільним станом здоров`я.
За ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, зокрема, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби.
Відповідно до висновку епікриз Білоцерківського військового госпіталю № 842, у якому міститься висновок ВЛК, ОСОБА_1 придатний до військової служби. Тобто, підстави для розірвання контракту відсутні.
Таким чином, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 199, 202, 205 та 207 КАС України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 22.07.2016 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.
Судді: Кучма А.Ю.

Карпушова О.В.