Справа № 727/1981/15-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/1981/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Кирилюк Л.К.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

30 серпня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Граб Л.С. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника позивача Прокопця Бориса Мирославовича,

представника відповідача Юзьківа Миколи Івановича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернівецької міської ради на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" до Чернівецької міської ради про визнання незаконними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2015 року публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" звернулось до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до Чернівецької міської ради про визнання незаконним та скасування п. 2 в частині обов'язку сплати за фактичне користування земельними ділянками та укладення договорів оренди в строк 90 днів, 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 рішення "Про затвердження проекту відведення та надання публічному акціонерному товариству "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" земельних ділянок в оренду" №1501 від 03 лютого 2015 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 червня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року апеляційну скаргу Чернівецької міської ради задоволено, постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці скасовано, а провадження у справі закрито.

Не погодившись з прийнятим рішенням, публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" подало касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 червня 2016 року касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" задоволено, ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" на праві власності належить нерухоме майно у вигляді трансформаторних підстанцій, будівель ЗТП, які знаходяться на земельних ділянках м. Чернівці, що підтверджується копіями свідоцтв про право власності та довідок позивача (а. с. 39-71).

Трансформаторні підстанції, будівлі ЗТП розміщені не земельних ділянках, які перебувають в комунальній власності територіальної громади м. Чернівці, і на які позивач не має правовстановлюючих документів.

03 лютого 2015 року Чернівецькою міською радою прийнято рішення "Про затвердження проекту відведення та надання публічному акціонерному товариству "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" земельних ділянок в оренду" №1501, пунктом 2 якого позивача зобов'язано впродовж 90 календарних днів з дня прийняття цього рішення укласти з Чернівецькою міською радо договори оренди землі та сплатити плату за фактичне користування земельними ділянками за минулий період в еквіваленті орендної плати за земельні ділянки, що надаються в оренду, яку власник землі (територіальна громада міста Чернівці) міг отримати при своєчасному та належному оформленні правовстановлюючих документів на земельні ділянки відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 2.1 рішення встановлено передбачити умовами договорів оренди землі нарахування плати за фактичне користування земельними ділянками за минулий період з дати прийняття рішень Чернівецької міської ради про надання ПАТ "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок в оренду (з 26 серпня 2010 року, з 29 квітня 2010 року, з 27 вересня 2012 року та з 31 жовтня 2013 року відповідно) до дати реєстрації договорів оренди землі в Чернівецькій міській раді з врахуванням сплаченого земельного податку.

Пунктом 2.2 рішення встановлено термін сплати плати за фактичне користування земельними ділянками за минулий період до 31 січня 2016 року.

Пунктом 2.2 рішення зобов'язано ПАТ "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" до 25 лютого 2015 року надати департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради довідку з ДПІ у м. Чернівцях про сплату земельного податку (з 26 серпня 2010 року, з 29 квітня 2010 року, з 27 вересня 2012 року та з 31 жовтня 2013 року відповідно) за кожну земельну ділянку, що надається в оренду.

Пунктом 2.4 рішення передбачено, що у разі неукладення договорів оренди землі в зазначений термін, рішення вважається нечинним.

Не погодившись з таким рішенням Чернівецької міської ради, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача не відповідають ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та місцевого самоврядування повинні діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст.12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до підпункту б) пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються, зокрема, всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах «а» і «б» пункту 4 цього розділу, тому землі в межах населеного пункту міста Чернівців знаходяться в комунальній власності територіальної громади міста.

Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується представниками сторін, трансформаторні підстанції, будівлі ЗТП позивача розміщені на земельних ділянках, які перебувають в комунальній власності територіальної громади міста Чернівців і на які позивач не має правовстановлюючих документів на право користування.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що пункт 2 оскаржуваного рішення, відповідно до якого зобов'язано позивача впродовж 90 календарних днів з дня прийняття цього рішення укласти з Чернівецькою міською радою договори оренди землі та сплатити плату за фактичне користування земельними ділянками за минулий період в еквіваленті орендної плати за земельні ділянки, не відповідає положенням діючого законодавства, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Поряд із цим, порядок та умови набуття фізичною чи юридичною особою права користування земельною ділянкою на умовах оренди встановлено Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ч.ч. 1, 7, 8 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі ст.ст.1,13,14,15 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається в письмовій формі. Істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, порушив вимоги діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, оскільки зазначив в оскаржуваному рішенні порядок, умови, строки та оплату за фактичне користування земельними ділянками за минулий період. Питання щодо строку оренди земельною ділянкою, оплати за користування та строки оплати за її користування визначаються у договорі оренди земельної ділянки з урахуванням положень Закону.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо прийняття оскаржуваного рішення відповідно до Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у місті Чернівцях, затвердженого Рішенням 33 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 23 жовтня 2008 року № 715, який в свою чергу є обов'язковим актом органу місцевого самоврядування, колегія суддів виходить з наступного.

Рішенням 33 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 23 жовтня 2008 року № 715, відповідно до Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", затверджено форму Типового договору оренди землі та Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у місті Чернівцях, в яке, відповідно до рішення 10 сесії VI скликання від 28 липня 2011 року № 221 були внесені зміни.

Розділом 4 вказаного вище Положення встановлено порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки, в тому числі і за фактичне користування земельними ділянками до укладення договору оренди.

В пункті 4.9 вказаного Положення зазначено, що орендар сплачує одноразовий внесок на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста за фактичне користування земельною ділянкою з дати прийняття рішення сесії про надання йому дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель запасу міста до дати укладання Договору оренди землі.

Пунктами 4.10, 4.11 Положення передбачено, що при переході права власності на будівлю або споруду одноразовий внесок справляється з дня виникнення права власності на будівлю або споруду до дати укладання Договору оренди землі нарахування суми одноразового внеску здійснюється відповідно до порядку розрахунку річної орендної плати на земельні ділянки.

Так, нормами, закріпленими у вищевказаному Положенні, встановлено обов'язок орендарів сплачувати одноразовий внесок на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста за фактичне користування земельною ділянкою. Проте, Чернівецькою міською радою п. 2 оскаржуваного позивачем рішенням зобов'язано сплатити плату за фактичне користування земельними ділянками.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення Чернівецькою міською радою не дотримано вимог чіткості змісту нормативних документів, та як наслідок, прийнято рішення, яке не відповідає положенням діючого законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що визначення і стягнення збитків за використання земельних ділянок без відповідних правовстановлюючих документів здійснюється у відповідності до Положення про комісію з питань визначення збитків, заподіяних територіальній громаді м. Чернівців внаслідок порушення земельного законодавства, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 09 жовтня 2012 року № 645/20.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин під час апеляційного розгляду справи доводи апеляційної скарги відповідача Чернівецької міської ради не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 червня 2015 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 06 вересня 2016 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Граб Л.С. Боровицький О. А.