Справа № 820/2406/16
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 р.Справа № 820/2406/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача Закаблукова А.С.

представника відповідача Забайрачної С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2016р. по справі № 820/2406/16

за позовом Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" (надалі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 09.02.2016 № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем військовий збір у сумі штрафних санкцій 5165,93 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2016 року адміністративний позов Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 09.02.2016 № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за платежем військовий збір в розмірі 3016 (три тисячі шістнадцять) грн 08 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2016 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що фахівцями відповідача на підставі направлень від 10.12.2015 №3074, №3075, №3076, №3077, №3078, №3079, наказу "Про проведення документальної планової перевірки" від 30.11.2015 № 649, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, проведено документальну планову перевірку Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2013 по 31.12.2014.

Результати перевірки викладені в акті №12/20-40-22-02-07/03361721 від 22.01.2016 (а.с. 8-82).

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено зокрема:

- пп. 1.4, п. 16-1 підрозділу 10-Інші перехідні положення Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ з змінами та доповненнями, не своєчасно та не в повному обсязі перераховано військовий збір за серпень- грудень 2014 року у розмірі 7293,67 грн.

На підставі вказаного висновку контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 09.02.2016, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 6319,79 грн (а.с. 83).

Позивач не заперечує сам факт порушень, однак не погоджується щодо одночасного застосування штрафних санкції у розмірах 25%, 50%, 75% згідно положень п. 127.1 ст. 127 Податкового Кодексу України.

Скасовуючи податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 09.02.2016 р. № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за платежем військовий збір в розмірі 3016 (три тисячі шістнадцять) грн 08 коп. суд першої інстанції виходив з протиправності податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 09.02.2016 р. № у вказаній частині.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуване податкове повідомлення-рішення ґрунтується на висновках податкового органу, що в період серпень-листопад 2014 року позивачем несвоєчасно та не в повному обсязі було перераховано військовий збір до бюджету, в зв'язку з чим до позивача оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням застосовано штрафні (фінансові) санкції згідно з п. 127.1 ст.127 ПК України.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України», який набрав чинності 03.08.2014 року, підрозділ 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України доповнено пунктом 16-1, яким тимчасово, до 1 січня 2015 року, встановлено військовий збір.

Водночас Законом України від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015 р. оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України (пункт 16-1 підрозділ 10 розділу XX Перехідних положень ПКУ).

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 ПКУ (підпункт 1.1 пункт 16-1 підрозділу 10 ПКУ), а саме: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПКУ (підпункт 1.2 пункт 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ).

Відповідно до підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 ПКУ загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Ставка збору складає 1.5 відсотка об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту (підпункт 1.3 пункт 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ).

Відповідно до підпункту 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 ПКУ за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Зокрема, підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПКУ передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника, зобов'язаний утримувати збір із суми такого доходу за його рахунок.

Порядок сплати (перерахування) збору до бюджету визначено пунктом 168.4 статті 168 ПКУ, відповідно до підпункту 168.4.1 якого збір, утриманий з доходів резидентів та нерезидентів, зараховується до бюджету згідно із Бюджетним кодексом України.

Відповідно до підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПКУ збір сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доход лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування нього податку до бюджету.

Підпунктом 1.5 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX 11КУ передбачено, що відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету згідно зі статті 171 ПКУ з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника; з інших доходів є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; платник - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов'язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) збору до бюджету.

Відповідно до підпункту 1.6. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 ПКУ.

Підпунктом 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України встановлено, що якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то збір, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом ( пп. 168.1.6 п. 168.1 ст. 168 Кодексу).

Отже, позивач, як податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб, мав сплачувати (перераховувати) військовий збір до бюджету до або під час виплати заробітної плати працівникам, а у випадку нарахування заробітної плати, але її невиплати, проводити перерахування збору до бюджету у строки встановлені Податковим кодексом України як для місячного податкового періоду, тобто не пізніше 30 календарних днів, наступних за місяцем нарахування доходу.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач протягом серпня-листопада 2014 року не сплачував (не перераховував) військовий збір в загальному розмірі 13214,82 грн. до бюджету, таким чином позивачем допущено порушення пп. 168.1.2, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що несвоєчасність перерахування до бюджету військового збору позивачем не заперечується.

Відповідальність за порушення вимог податкового законодавства передбачена Главою 11 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету, а дії, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Колегія суддів зазначає, що застосування штрафу більшого розміру, за вказаною статтею Податкового кодексу України, можливе у разі встановлення контролюючим органом порушення протягом 1095 днів вдруге, втретє та більше, яке зафіксовано в акті перевірки та, відповідно, в податковому повідомленні-рішенні.

Згідно розрахунку до податкового повідомлення-рішення від 09.02.2016р. № контролюючим органом застосовано до позивача штрафну санкцію за серпень 2014 року в розмірі 25 відсотків в сумі 1153,86 грн., за вересень 2014 року в розмірі 50 відсотків на суму 2567,21 грн, за жовтень 2014 року 75 відсотків в сумі 58,01 грн, за листопад 2014 року 75 відсотків в сумі 2540,71 грн.

Отже, контролюючим органом застосовано до позивача штрафну санкцію вперше за серпень 2014 року, у розмірі 25%, в подальшому у розмірі 50% та 75% суми військового збору, що була несвоєчасно перерахована до бюджету.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що застосування фінансової санкції у розмірі (25 %) та за вчинення порушення повторно (50%), а також втретє (75%) контролюючим органом здійснено на підставі одного акту перевірки від 22.01.2016 року № 12/20-40-22-02-07/03361721, за наслідками якої прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09.02.2016 року, яким за приписами п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України до позивача застосовано фінансові санкції у розмірі 6319,79 грн.

Однак, в даному випадку факт повторного протягом 1095 днів не утримання та не перерахування до бюджету військового збору відповідачем жодним актом встановлено та зафіксовано не було, не надано доказів винесення податкових повідомлень-рішень, якими позивачу були б збільшені суми грошового зобов'язання двічі-тричі протягом року, що передували прийняттю оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для застосування до позивача штрафу в розмірі 50 %, а також 75% за порушення вчинене позивачем повторно та втретє, оскільки відповідачем не доведено наявність акту перевірки та податкового повідомлення-рішення, яким зафіксовано вчинення позивачем аналогічного порушення, що передувало прийняттю оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до розрахунку за період серпень - листопад 2014 року включно відхилення у сплаті військового збору становить 13214,82 грн, а тому до вказаної суми застосовується штраф в розмірі 25 відсотків.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо правомірного застосування штрафної санкції в розмірі 50, 75 відсотків через щомісячну несплату військового збору на протязі 1095 днів, з огляду на те, що протягом перевіреного періоду позивач вчинив одне і те саме продовжуване порушення щодо невиплати (неперерахування) військового збору у визначений законодавством термін, а для визначеності повторності порушення податкового законодавства необхідною умовою є вчинення аналогічного порушення протягом 1095 днів та притягнення платника податків до фінансової відповідальності.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, що була викладена в ухвалі № К/800/59780/14 від 03.02.2015 року прийнятої у справі № 826/12402/14.

Також Верховний суд України в постанові від 16.04.2013 року по справі №21-89а13 зазначив, що не виконуючи протягом певного періоду обов'язок щодня друкувати фіскальний звітний чек та, відповідно, обов'язок забезпечувати зберігання контрольних стрічок, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення щодо незабезпечення зберігання фіскальних звітних чеків та незабезпечення зберігання контрольних стрічок, відповідно.

Отже, виходячи з правової позиції Верховного суду України у зазначеній справі, не виконуючи протягом певного періоду обов'язок щодо ненарахування, неутримання та/або несплати (неперерахування) військового збору податковим агентом, суб'єкт господарської діяльності вчиняє продовжуване порушення щодо невиконання вимог п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що контролюючий орган безпідставно застосував штраф у розмірі 50, 75 відсотків суми військового збору, оскільки не застосовував до позивача штрафних санкцій протягом 1095 днів, що виключає по собі наявність вчинення порушення повторно та втретє та підстав для застосування розміру штрафу у вигляді 50, 75 відсотків суми військового збору.

Таким чином, контролюючий орган безпідставно застосував до позивача штрафну (фінансову) санкцію по не утриманому і не перерахованому до бюджету військового збору в розмірах 50% та 75% у загальному розмірі 3016 грн., тому в цій частині податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 09.02.2016 № не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2016р. по справі № 820/2406/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 05.09.2016 р.