Справа № 2а-2209/11
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2012-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2012 р. Справа № 137941/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Пліша М.А., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2011 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про зобовязання провести нарахування та виплату підвищення до пенсії дитині війни,

встановив:

У листопаді 2010 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача виплачувати щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, стягнути з відповідача 4214,02 грн. заборгованості підвищення до пенсії, отриманої з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 30.09.2010 р. та зобовязати відповідача проводити нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни від 01.10.2010 р. та надалі. При цьому, заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду.

Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» він є дитиною війни. Згідно з статтею 6 цього закону йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак така виплачувалась не в повному розмірі.

Оскаржуваною ухвалою адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФ України в м. Івано-Франківську про зобовязання провести нарахування та виплату підвищення до пенсії дитині війни в період з 09.07.2007 р. по 01.05.2010 р., залишено без розгляду, у звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалу суду оскаржив позивач. Вважає, що ухвала прийнята з неповним зясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Апелянт як на обґрунтування апеляційних вимог покликається на ст.ст. 8, 22 Конституції України, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Також, звертає увагу на те, що строк позовної давності обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, однак про належні виплати позивач повідомлена не була. Просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач, відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має статус дитини війни і перебуває на відповідному обліку у відповідача.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо залишення без розгляду позовних вимог в частині нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період із 09.07.2007 р. по 01.05.2010 р., виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо застосування строку звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, оскільки дане підвищення до пенсії як дитині війни, виплачувалося позивачу періодично, а від так позивач повинен був дізнаватися про факт недоплати йому даного підвищення, кожного місяця при отриманні пенсії.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється 6-ти місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся із позовом до суду 02.11.2010 року. Позивачем не наведено поважності причин пропуску строку звернення до суду за період до 02.05.2010 року. Тому, пропуск шестимісячного строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду позовних вимог за періоди з 09.07.2007 року по 01.05.2010 року включно.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними покликання апелянта на ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої суми пенсії за минулий час виплачуються без обмежень будь-яким строком, оскільки відповідно до вищезазначеної статті без обмеження строку виплачуються лише ті пенсії, що були нараховані, однак не одержані пенсіонером з вини пенсійного органу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2011 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №2а-2209/11/0907, за позовом ОСОБА_1 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: М.А. Пліш

ОСОБА_2