Справа № 814/1187/16
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв
01.09.2016 р. № 814/1187/16
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гордієнко Т.О., суддів Біоносенка В.В., Желєзного І.В., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., позивача ОСОБА_1 , пр. позивача ОСОБА_2 , пр. відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2

доМіністерства оборони України, Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168 Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_3

провизнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 про визнання наказу № 69 від 08.04.2016 незаконним, визнання протиправною бездіяльність командування частини НОМЕР_1 та зобов`язання видати наказ про звільнення зі складу Збройних Сил України в зв`язку із закінченням дії контракту.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що на момент закінчення дії контракту, особливий період встановлений Указом Президента України від 15.01.2015 року « Про часткову мобілізацію» закінчився, інших законів про встановлення в країні особливого періоду чи введення воєнного часу не приймались , тому підстави для застосування норм Закону України « Про військовий обов`язок та військову службу» в односторонньому порядку відсутні.
Відповідачі надали заперечення проти позову, просять у задоволенні позову відмовити, оскільки в Україні діє особливий період, який буде закінчено після прийняття Президентом України Указу « Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході країни. Наказ від 08.04.2016 року прийнято правомірно відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу».
Заслухав пояснення представників сторін, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:
09.04.2013 року позивач уклав контракт з Міністерством оборони в особі командира військової частини НОМЕР_2 Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на три роки.
18.03.2016 року позивач подав рапорт про закінчення терміну контракту та відмову від укладання нового контракту.
Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2016 року за № 69 свідчить, що на виконання вимог ч.9 ст.23 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» продовжити дію контракту понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації молодшому сержанту ОСОБА_1 начальнику лазні групи матеріального забезпечення з 09.04.2016 року.
Відповідно до абзацу 3 п.12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби понад встановлені строки до термінів, визначених ч.9 ст.23 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно з ч.9 ст.23 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що у разі настання особливого періоду: для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої цієї статті та частиною восьмою статті 26 цього Закону.
Позивач не надав суду доказів, що підтверджують існування обставин передбачених ч.8 ст. 26 вищезазначеного Закону, як підстава для звільнення військовослужбовця з військової служби.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що станом на день закінчення дії контракту 08.04.2016 року в Україні дія особливого періоду закінчилась, оскільки закінчився строк- 210 днів мобілізації, передбачений Указом Президента України « Про часткову мобілізацію» від 15.01.2015 року.
Поняття особливого періоду визначено у ст.1 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким передбачено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Отже, особливий період починається з моменту оголошення рішення про мобілізацію, охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Мобілізацією, згідно зі ст.3 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543 є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу. Закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду.
Також ст.1 Закону України № 3543 визначено поняття демобілізації, як комплекс заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, на організацію та штати мирного часу.
Указом Президента України № 15 від 14.01.2015 року передбачено з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, постановлено оголосити та провести протягом 2015 року часткову мобілізацію (далі - мобілізація) у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом. Кабінету Міністрів України: перевести національну економіку України на функціонування в умовах особливого періоду в обсягах, що гарантують безперебійне забезпечення потреб Збройних Сил України та інших військових формувань України під час виконання покладених на них завдань, привести визначені галузі, підприємства, установи та організації у ступінь повна готовність.
Укази про часткову мобілізацію приймались 17.03.2014, 06.05.2014, 21.07.2014, 22.07.2014,14.01.2015 у зв`язку з різким ускладненням внутрішньополітичної обстановки у південних і східних регіонах держави внаслідок втручання Російської Федерації у внутрішні справи України, зростанням соціальної напруги в державі.
Оскільки проведення антитерористичних заходів в Україні, станом на день прийняття спірного наказу не закінчилось, в України діє особливий період, тому підстави для закінчення строку контракту відсутні.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За таких обставин позов задоволенню не підлягає.
Судовий збір покладається на позивача.
Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя Т. О. Гордієнко

Суддя В.В. Біоносенко

Суддя І.В. Желєзний

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано судом 06.09.2016р.