Справа № 446/1484/16-а
Суддя: Котормус Т. І.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/1484/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2016 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Котормус Т. І.

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кам»янка-Бузька Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції м.Львова Маркович Михайла Михайловича, Управління патрульної поліції м.Львова про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2016 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції м.Львова Маркович М.М. серії ПС3 № 004409 від 19.07.2016 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього штрафу в розмірі 425 грн.

Вважаючи постанову незаконною зазначає, що 19.07.2016 р., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. В.Великого-Княгині Ольги в м.Львові, був зупинений інспектором інспектором 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції м.Львова Маркович М.М., який вказав йому на адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме, що він під час руху транспортного засобу користувався засобом зв'язку. Після цього, не навівши жодних доказів вказаного правопорушення інспектор виніс постанову про накладення на нього штрафу в розмірі 425 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, його представник ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі Маркович М.М.- інспектор 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП м.Львова та представник Управління патрульної поліції м.Львова в судове засідання не з'явились, останній подав письмове заперечення на адміністративний позов. Вказав, що працівником поліції 19.07.2016 року було виявлено порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1, внаслідок чого винну особу було притягнено до адміністративної відповідальності. Просив у задоволенні позову відмовити, так як оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та справедливою. Розгляд справи просить провести без їх участі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення від 19.07.2016 року серії ПСЗ № 004409 19 липня 2016 р. о 18 год. 14 хв. на вул. В.Великого-Княгині Ольги в м.Львові під час руху транспортного засобу ОСОБА_1 користувався засобами зв'язку, тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9. «д» ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч. 2 ст.122 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у користуванні засобом зв'язку - мобільним телефоном під час руху транспортного засобу.

При цьому, доведеність вини позивача у вчинених адміністративних правопорушеннях підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Разом з тим, ч. 1, ч. 2 ст. 70 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем належними та допустимим доказами не доведено факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так, з оскаржуваної постанови неможливо встановити на підставі яких доказів інспектором зроблено висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При цьому, у наданих письмових запереченнях відповідач, вказуючи на виявлене правопорушення, покликається на норми КУпАП, ПДР тощо, однак, жодним чином не спростовує доводів позивача щодо заперечення ним його вини у вчиненні правопорушення, не надає належних та допустимих доказів факту вчиненого правопорушення.

Беручи до уваги те, що відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не надано суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача належними доказами не спростовані, тому суд дійшов висновку, що постанова серії ПСЗ № 004409 від 19.07.2016 р. підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 7-11, 14, 69-71, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції м.Львова Маркович Михайла Михайловича, Управління патрульної поліції м.Львова про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції м.Львова Маркович М.М. серії ПСЗ № 004409 від 19.07.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 425 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського адміністративного апеляційного суду через Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області.

Суддя