Справа № 2а-597/09
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2011-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2011 р. Справа № 79423/09/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.,

суддів: Коваля Р.Й., Святецького В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику війни,-

встановив:

У червні 2009 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив, визнати протиправними дії відповідача при призначенні та виплаті позивачу допомоги до 5 травня, як учаснику війни за 2009 рік та зобовязати відповідача виплатити на користь позивача 1419 щорічної грошової допомоги, як учаснику війни за 2009 рік.

Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що йому як учаснику війни відповідно до вимог ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» повинна виплачуватись разова грошову допомогу в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком. Однак у 2009 році була виплачена не в повному розмірі.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.08.2009 року позов задоволено. Визнано протиправними дії відповідача при виплаті позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику війни. Зобовязано відповідача виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику війни за 2009 рік в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком.

Не погоджуючись із даною постановою суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Зокрема апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що управління праці та соціального захисту населення не є розпорядником державних коштів, а тому виплату позивачу допомоги до 5 травня, як учаснику війни, здійснювало в межах виділених на Державним бюджетом України на відповідний рік коштів.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач згідно зі ст. 8 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту» є учасником війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

З наданого відповідачем суду першої інстанції заперечення на позов, видно, що позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учасник війни за 2009 рік виплачено у розмірі 70 гривень.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII (в редакції від 15.12.2005 року) учасниками війни визнаються військовослужбовці, які в період війни проходили військову службу у Збройних Силах колишнього СРСР, трудівники тилу, а також інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 14 цього Закону, передбачено пільги для учасників війни, частиною пятою якої визначено, що щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до вимог статті 17 вищевказаного Закону фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Законом України від 19.06.2003 р. N 968-IV вище згаданий Закон доповнено статтею 171 відповідно до частини 4 якої, особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Суд апеляційної інстанції, враховує, що Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік», Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» обмежувалась дія (була зупинена та вносились зміни) ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак Рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 і від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 положення Законів України «Про Державний бюджет України на 2007 і 2008 роки», якими зупинялись на ці роки дія та вносились зміни до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» були визнані неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки норми Законів, якими обмежувалась дія ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» 3551-XII від 22.10.1993 року визнані неконституційними і втратили свою чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідних Рішень, то відповідно з 22.05.2008 року відновила свою дію ст. 14 цього Закону у редакції від 15.12.2005 року, відповідно до якої, щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

При цьому, дана норма в цій редакції була чинною протягом всього 2009 року та жодним чином не обмежувалася.

Однак, всупереч приписів даної статті відповідачем дана допомога позивачу виплачена в меншому розмірі, аніж це передбачено ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до вище наведеного суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, про протиправність дій відповідача щодо не нарахування на невиплати позивачу щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня 2009 року, як учаснику війни у розмірі 3 мінімальних пенсій.

Разом з тим, судом першої інстанції не зазначено, що при нарахуванні та виплаті щорічної одноразової грошової допомоги позивачу, слід виходити із розміру мінімальної пенсії за віком встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» хоч і установлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, установлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, однак іншого нормативного акта, який би встановлював розмір мінімальної пенсії за віком немає. Відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Також, суд першої інстанції не врахував, що відповідачем щорічну разову грошову допомогу до 5 травня 2009 року, позивачу як учаснику війни, частково була виплачена, а саме у розмірі 70 грн., а тому відповідачу нарахування та виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2009 року, як учаснику війни, слід здійснити з урахуванням виплачених сум цієї допомоги.

Враховуючи те, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив праву, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскаржувану постанову слід змінити.

Керуючись ст. ст. 11, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області задоволити частково.

Змінити постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2009 року у справі № 2а597/09/0911 виклавши пункти другий та третій резолютивної частини цієї постанови в наступній редакції:

«Визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1, як учаснику війни щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2009 року, відповідно до частини 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 3 (трьох) мінімальних пенсій за віком з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як учаснику війни разову грошову допомогу до 5 травня 2009 року, відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 3 (трьох) мінімальних пенсій за віком з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

В решті постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2009 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_2