Справа № 808/2328/16
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Справа № 808/2328/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Нечипуренко О.М., та суддів Дуляницької С.М., Лазаренко М.С., при секретарі Резніченко А.О., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Міністерства екології та природних ресурсів України

до: Міністерства юстиції України

про: скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Міністерства екології та природних ресурсів України до Міністерства юстиції України про скасування постанови № 50894074 від 07.07.2016 про накладення штрафу у розмірі 1360,00 грн. за невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду згідно виконавчого листа від 29.03.2016 по справі № 808/3517/15 про зобов'язання Мінприроди розглянути питання щодо видачі ПАТ "Запоріжтрансформатор" ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами та винесено повторну вимогу № 455/12 від 08.07.2016 щодо негайного виконання рішення суду від 29.03.2016.

Позовна заява обґрунтована тим, що у державного виконавця не було підстав для накладення санкцій за невиконання вимог за виконавчим листом № 808/3517/15 виданим 29.03.2016, а тим більше виносити постанову про накладення штрафу у розмірі 1 360,00 грн., оскільки він належним чином був проінформований про неможливість виконання такого рішення, проте не вжив передбачених законом заходів щодо роз'яснення порядку виконання рішення.

Ухвалою суду від 01.08.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/2328/16, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду колегією суддів в засіданні на 10.08.2016. Ухвалою від 10.08.2016 провадження у справі зупинено на підставі п.4 ч.2 ст.156 КАС України, для надання додаткових доказів до 22.08.2016.

В судове засідання позивач не прибув. Направив на адресу суду пояснення з клопотання про розгляд без його участі за наявними матеріалами.

У судове засідання представник відповідача не прибув. Направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні. Зазначив, що проти позову заперечує у повному обсязі.

У судовому засіданні 22.08.2016, судом прийнято рішення по справі.

У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України".

Частиною 1 статті 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ст. 1 Закони України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону, державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у т.ч. на підставі рішень третейського суду; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках, передбачених законом; судові накази; виконавчі написи нотаріусів.

Згідно до ч. 1 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим Законів заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 75 Закону передбачаються загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 75 Закону, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж. на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Також, відповідно до статті 27 Закону, у разі не надання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як свідчать матеріали справи, 21.04.2016 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедалом О.О. (далі - державний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВГІ № 50894074 з виконання виконавчого листа № 808/3517/15, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 29.03.2016, про зобов'язання Міністерства екології та природних ресурсів України розглянути питання щодо видачі Публічному акціонерному товариству "Запоріжтрансформатор" ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.

Вказаною постановою боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду.

На виконання вимоги державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 455/12 від 26.05.2016 щодо виконання виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду, виданого 29.03.2016 у справі № 808/3517/15, Мінприроди листом від 06.06.2016 № 5/3-6/5257-16 повідомило, що п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" встановлено, що орган ліцензування розробляє проекти ліцензійних умов і змін до них та подає їх в установленому порядку на затвердження Кабінету Міністрів України, в зв'язку з чим Мінприроди розроблено ліцензійні умови провадження господарської діяльності із здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами, які будуть подані в установленому порядку на затвердження Кабінету Міністрів України.

Після винесення рішення у справі № 808/3517/15 та видачі виконавчого листа ПАТ "Запоріжтрансформатор" до Мінприроди із заявою щодо видачі ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами не зверталось.

Однак, доказів на підтвердження даного повідомлення позивачем не надано.

Надаючи правову оцінку рішенню відповідача суд виходить з приписів ч. 3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Закону, у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до п.п. 8.1, 8.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2013 № 512/5, виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється за умов, визначених статтею 75 Закону. У разі невиконання боржником рішення у встановлений державним виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 89 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом.

Стаття 89 Закону передбачає відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії.

Згідно частини першої статті 89 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно частини другої статті 89 Закону, у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Оскільки, боржником за виконавчим провадженням - Міністерством екології та природних ресурсів України, не було виконано рішення суду, не надано доказів виконання рішення суду, та не вказані поважні причини не виконання рішення суду та не надано відповідних підтверджуючих доказів поважності причин, державним виконавцем 26.05.2016 винесено постанову про накладення штрафу ВП № 50894074 у розмірі 680,00 грн.

Крім того, у зв'язку з повторним невиконанням рішення боржником - Міністерством екології та природних ресурсів України без поважних причин, та не надано відповідних підтверджуючих доказів поважності причин, державним виконавцем 07.07.2016 ВП № 50894074 винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі - 1360,00 грн.

08.07.2016 боржнику та стягувачу надіслано вимогу № 455/12 щодо виконання рішення суду.

Таким чином, державним виконавцем всі дії з виконання виконавчого листа № 808/3517/15, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 29.03.2016, про зобов'язання Міністерства екології та природних ресурсів України розглянути питання щодо видачі Публічному акціонерному товариству "Запоріжтрансформатор" ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами, вчинені відповідно до норм законодавства про виконавче провадження.

А, отже, постанова № 50894074 від 07.07.2016 про накладення штрафу у розмірі 1360,00 грн. за невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду згідно виконавчого листа від 29.03.2016 по справі № 808/3517/15 є такою, що винесена у відповідності та на виконання приписів чинного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач у справі діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, і не порушив права та інтереси позивача у справі.

А, відтак, суд вважає, що підстави для скасування постанови № 50894074 від 07.07.2016 про накладення штрафу у розмірі 1360,00 грн. за невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду згідно виконавчого листа від 29.03.2016 по справі № 808/3517/15 відсутні.

Таким чином, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати позивачу не повертаються.

Керуючись ст. ст. 24, 94, 158, 160, 162, 163, 167,181 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Головуючий суддя О.М. Нечипуренко

Суддя С.М.Дуляницька

Суддя М.С.Лазаренко