Справа № 2-а-1316/685/11
Суддя: Мусієвський В. Є.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1316/685/11 Провадження № 2-а/450/60/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2016 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Зварич С.В.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третьої особи ОСОБА_6 про визнання незаконним рішення суб'єкта владних повноважень, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернувся з позовом в суд до Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третьої особи ОСОБА_6, в якому просить поновити строк звернення з позовом до адміністративного суду, визнати незаконним та скасувати рішення Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 285 від 19.02.2014 року про скасування рішення №211 від 28.04.2009 року «Про надання ОСОБА_4 земельної ділянки НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,10 га в існуючому кварталі забудови с. Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області».

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №211 від 28.04.2009 року йому було надано земельну ділянку площею 0,10 га в існуючому кварталі забудови с. Гамаліївка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Однак, у лютому 2011 року йому стало відомо про те, що рішенням 21 сесії Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за №285 від 19.02.2010 року було скасовано рішення №211 від 28.04.2009 року «Про надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель в с. Гамаліївка» з підстав, що вищевказану земельну ділянку в 1991 році був виданий будівельний паспорт на ім'я ОСОБА_6 на підставі рішення виконавчого комітету Пустомитівської районної ради від 19.09.1991 року за №361 та рішення Ямпільської сільської ради від 13.06.1991 року. Крім того, вказує що цією земельною ділянкою у 1981-2009 роках користувалась та сплачувала земельний податок мати позивача ОСОБА_7. Вважає дії відповідача незаконними, а рішення таким, що підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не з'явився, проте з'явився його представник ОСОБА_1, надав пояснення аналогічні викладеним, заявлені позовні вимоги підтримав з підстав вказаних у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_2 в судове не з'явилася, однак у судовому засіданні 11.05.2016 року проти задоволення позовних вимог заперечила, оспорюване рішення сільської ради вважає законним та таким, що прийняте у відповідності з вимогами закону.

Представник третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечив проти їх задоволення з тих підстав, що вважає оскаржуване рішення законним.

Заслухавши пояснення представників, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, судом вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Земельним кодексом України або за результатами аукціону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 20.03.2008 року звертався до сільського голови Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області із письмовою заявою про надання земельної ділянки під будівництво житлового будинку в кварталі забудови на земельній ділянці, якою користується його мати ОСОБА_7.

Згідно рішення Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 28.04.2009 року №211 «Про надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в с. Гамаліївка» позивачу було надано земельну ділянку площею 0,10 га в існуючому кварталі забудови с. Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, однак рішенням 21 сесії Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за №285 від 19.02.2010 року було скасовано рішення №211 від 28.04.2009 року «Про надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель в с. Гамаліївка» з тих підстав, що на дану земельну ділянку вже був виданий будівельний паспорт на ім'я ОСОБА_6.

Відповідно до виписки з рішення №16 від 13.06.1991 року Ямпільської сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_6, виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку в кварталі забудови с. Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області в розмірі 0,10 га, на підставі якого ОСОБА_6 виготовила будівельний паспорт на забудову виділеної земельної ділянки, що затверджений рішенням №351 від 19.09.1991 року виконавчого комітету Пустомитівської районної ради народних депутатів Львівської області «Про дозвіл будівництва індивідуальних житлових будинків в селах району», яким також дозволено ОСОБА_6 будівництво індивідуального житлового будинку в с. Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області.

Ухвалою суду від 25.05.2016 року зобов'язано Архівний відділ Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області та Державний Архів Львівської області надати належним чином завірені копії протоколу засідання виконавчого комітету Ямпільської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 13.06.1991 року та всі рішення, які прийняті сільською радою (її виконавчим комітетом) 13.06.1991 року. Зазначену ухвалу суду відповідними установами було виконано та надано затребувану інформація, проте у такій відсутні відомості щодо рішення №16 від 13.06.1991 року Ямпільської сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області.

У відповідності до ст.3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Вимогами ст.74 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Статтею 59 Закону України про місцеве самоврядування передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до п. 5 Рішення № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року Конституційний Суд України, щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції України або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції України чи законам України).

Окрім цього, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Відповідно до п.7 перехідних положень ЗК України громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки, одержані ними до 01 січня 2002 р. у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством.

Судом встановлено, що з моменту ухвалення Гамаліївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області рішення № 211 від 28.04.2009 року про передачу позивачу ОСОБА_4 земельної ділянки, таке вичерпало свою дію, а тому не могло бути скасоване чи змінено органом місцевого самоврядування, відтак, третя особа ОСОБА_6 не мала права реалізовувати свої інтереси щодо цієї земельної ділянки.

Таким чином, оскаржуваним рішенням Гамаліївської сільської ради №285 від 19.02.2010 року, допущено порушення охоронюваних законом прав та інтересів ОСОБА_4, шодо володіння та користування переданою земельною ділянкою.

Згідно ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч вказаним положенням, відповідачем не доведено перед судом законності рішення Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 19 лютого 2010 року за №285, зокрема ухвалення такого сільською радою.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскаржуване рішення відповідачем прийнято 19.02.2010 року, проте із позовом для захисту свого інтересу в суд позивач звернувся 09.08.2011 року шляхом подачі на пошту відповідного відправлення. Однак, беручи до уваги те, що про прийняте органом місцевого самоврядування рішення № 285 від 19.02.2010 року позивач дізнався із листа сільської ради №33 від 09.02.2011 року у відповідь на власне звернення, а в суд із цим позовом позивач звернувся 09.08.2011 року шляхом подачі на пошту відповідного відправлення, суд приходить до переконання, що строк звернення до суду позивачем не пропущено.

За наведених обставин суд приходить до переконання про те, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 19 лютого 2010 року за №285, є підставними, а відтак підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 14, 18, 159, 160, 167 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 285 від 19.02.2014 року про скасування рішення №211 від 28.04.2009 року «Про надання ОСОБА_4 земельної ділянки НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,10 га в існуючому кварталі забудови с. Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області».

Стягнути з Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 3,40 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання копії.

СуддяВ. Є. Мусієвський