Справа № 820/3975/16
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 вересня 2016 р. № 820/3975/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Самойлової В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Тимошенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Турбоатом"
до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС
про визнання дій незаконними та визнання відсутності компетенції,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

- визнати незаконними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (61052, Україна, м. Харків, вул. Благовіщенська, 30) по нарахуванню ПАТ «Турбоатом» (61037, Україна, проспект Московський, 199) пені по зобовязанням підприємства зі сплати частини чистого прибутку за 2015 рік.

- визнати відсутність у Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС компетенції (повноважень) на нарахування ПАТ «Турбоатом» пені по його зобовязанням зі сплати частини чистого прибутку за 2015 рік.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним чином.

Листом-повідомленням від 22 липня 2016 року за вих. № 4914/10/28-09-40-26 відповідач повідомив про нарахування йому пені в сумі 5 760 374 грн. 59 коп. за період з 01.07.2016 р. по 21.07.2016 р.

Підставою для такого нарахування стало те, що відповідач вважає, що він до Державного бюджету України по коду бюджетної класифікації 21010100 не сплатив суму частини чистого прибутку за 2015 рік в розмірі 303 396 353 грн. 17 коп.

Позивач вважає, що ці дії відповідача є такими, що суперечать вимогам діючого законодавства України, чим порушуються його законні права та інтереси, що потребує судового захисту.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2, проти позову заперечував, посилаючись на те, що позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими, оскільки в даному випадку їх посадові особи діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства, у звязку з чим підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами докази по справі, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 22.07.2016 року відповідачем було складено лист-повідомлення № 4914/10/28-09-40-26 щодо нарахування Публічному акціонерному товариству "Турбоатом" по його зобов'язанням зі сплати частини чистого прибутку за 2015 рік пені за період з 01.07.2016 року по 21.07.2016 року в розмірі 5 760374,59 грн.

При цьому відповідач посилається на ст. 11 Закону України «Про управління обєктами державної власності», як на підставу стягнення пені.

Із зазначеним суд не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про управління обєктами державної власності» на суму дивідендів на державну частку, несвоєчасно сплачених господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, та господарським товариствам, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходяться у статутному капіталі господарського товариства, частка держави якого становить 100 відсотків, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління обєктами державної власності, нараховується пеня, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з наступного дня після настання строку платежу і по день сплати включно.

При цьому, нарахування пені законодавчо встановлено Податковим кодексом України, а саме: у п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПКУ передбачено, що пеня нараховується після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу.

Грошове зобов`язання вважається узгодженим, якщо платником податку надана податкова декларація, в якій затверджена сума до сплати у законодавчо встановлені терміни.

Щодо узгодження податкового зобов`язання суд зазначає, що «Розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями», затверджений Державною податковою адміністрацією України, передбачає узгодження частини чистого прибутку тільки державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями.

Поряд з цим, ПАТ «Турбоатом», як вбачається з приєднаних представником позивача копій документів, до цієї категорії не віднесений.

Крім того, відповідно до ст. 129 ПК України пеня нараховується фіскальним державним органом, яким є відповідач, виключно на податковий борг.

При судовому розгляді встановлено, що позивач немає податкового боргу.

Від так, в цьому випадку у відповідача відсутнє будь-яке законодавче право щодо нарахування позивачу пені в сумі 5 760 374 грн. 59 коп.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 116 ( п.116.1.) ПК України у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення.

Тобто, з огляду на вказані приписи податкового кодексу, для застосування штрафних санкцій у вигляді нарахування пені та предявлення її до сплати відповідач повинен надсилати вимоги про сплату пені виключно у формі податкового-повідомлення рішення.

Будь-яких інших форм повідомлень Закон не передбачає.

Як наслідок, лист-повідомлення від 22 липня 2016 року за вих. № 4914/10/28-09-40-26 про нарахування позивачу пені в сумі 5 760 374 грн. 59 коп. за період з 01.07.2016 р. по 21.07.2016 р. є неправомірним, оскільки не передбачений діючим законодавством України.

Частина 5 діючої редакції статті 11 Закону України «Про управління обєктами державної власності» передбачає, що господарська організація, у статутному капіталі якої є корпоративні права держави, за підсумками календарного року зобов'язана спрямувати частину чистого прибутку на виплату дивідендів згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, до 01 травня року, що настає за звітним, приймають рішення про відрахування не менше 30 відсотків чистого прибутку на виплату дивідендів.

Зазначені господарські товариства сплачують до Державного бюджету України дивіденди у строк не пізніше 01 липня року, що настає за звітним, нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій) у їх статутних капіталах.

Поряд з цим, відповідно до абз. 8 ч. 5 ст. 11 Закону України «Про управління обєктами державної власності» господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, та господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави яких становить 100 відсотків, які не прийняли рішення про нарахування дивідендів до 01 травня року, що настає за звітним, сплачують до державного бюджету частину чистого прибутку у розмірі, визначеному за базовими нормативами відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, встановлених на відповідний рік, але не менше 30 відсотків, до 01 липня року, що настає за звітним.

Постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 23.03.2016 р. «Про затвердження базового нормативу відрахування чистого прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2015 році господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави» затверджений базовий норматив відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2015 році господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, у розмірі 75 відсотків.

Вказаною постановою затверджений не розмір чистого прибутку акціонерного товариства, який має сплачуватись на користь Державного бюджету України, а розмір чистого прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів всім акціонерам господарюючого субєкта.

Згідно звіту про фінансові результати за 2015 рік чистий фінансовий результат позивача склав 1 632 751 тис. грн.

Відповідно, сума частина чистого прибутку, яка підлягає перерахуванню до загального фонду дивідендів згідно ст. 11 Закону України «Про управління обєктами державної власності» та постанови Кабінету Міністрів України № 228 від 23.03.2016 р. «Про затвердження базового нормативу відрахування чистого прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2015 році господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави», складає суму в розмірі 1 224 563 250, 00 грн.

Держава в особі Фонду державного майна України володіє корпоративними правами позивача в розмірі 75, 22 % акцій.

Вказане підтверджується завіреною копією довідки Національного депозитарію України за вих. № 108234 від 21.03.2016 р., приєднаною позивачем до справи.

Таким чином, до Державного бюджету України позивач повинен перерахувати частину чистого прибутку, яка дорівнює сумі дивідендів, розраховану з урахуванням державної частки у його статутному капіталі, що дорівнює 921 166 896 грн. 83 коп.

При дослідженні доказів справи судом встановлено, що до 01.07.2016 р. позивач своєчасно та в повному обсязі перерахував на користь Держави частину чистого прибутку у вигляді дивідендів на державну частку акцій в розмірі 921 166 896 грн. 83 коп.

А від так, з боку позивача не було допущено прострочення розрахунків з Державним бюджетом України з виконання обовязку сплатити до 01 липня 2016 року частину чистого прибутку, отриманого підприємством за результатами фінансово-господарської діяльності у 2015 році.

При таких обставинах суд не може погодитися з тим, що відповідач діяв правомірно.

Суд звертає увагу на приписи ст. 19 ч. 2 Конституції України, яка передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі викладеного вище, суд вважає, що в даному випадку відповідач не дотримав вимоги закону про захист охоронюваних прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому його оскаржувані дії, як субєкта владних повноважень, є неправомірними, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову у зазначеній частині, що в даному випадку відповідає принципу повного захисту прав та інтересів позивача, про які він просить, в розумінні ст. 11 ч. 2 КАСУ.

Щодо решти позовних вимог, то суд не вважає їх обгрунтованими та доведеними, з огляду на викладене вище, а тому вони задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають частковому поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 378, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС по складанню листа-повідомлення від 22.07.2016 року № 4914/10/28-09-40-26 щодо нарахування Публічному акціонерному товариству "Турбоатом" по його зобов'язанням зі сплати частини чистого прибутку за 2015 рік пені за період з 01.07.2016 року по 21.07.2016 року в розмірі 5 760374,59 грн.

Щодо решти позовних вимог в задоволенні - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь Публічного акціонерного товариства "Турбоатом" (61037, Україна, м. Харків, пр-т Московський, 199), ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 08.09.2016 року.

Суддя Самойлова В.В.