Справа № 807/544/16
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2016 рокум. Ужгород№ 807/544/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання - Кубічек Н.І.

за участі сторін:

представника позивача - не з'явився;

представника відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщення Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою представника Приватного підприємства "Міжгірське АТП 12138" - Дигодюк Володимира Петровича до Управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації про визнання протиправної бездіяльності та стягнення витрат на перевезення пільгових категорій пасажирів, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 06 вересня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 07 вересня 2016 року.

14 квітня 2016 року, до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовною заявою Дигодюк Володимира Петровича в інтересах Приватного підприємства "Міжгірське АТП 12138" ( далі Позивач) до Управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації ( далі Відповідач), якою просить суд: "1. Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації в частині невиконання вимог пункту 6 "Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року № 256, а саме: не реєстрації за період з 05 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року своїх зобов'язань за фактично надані послуги Приватним підприємством "Міжгірське АТП 12138" з перевезень пільгових категорій населення за вказаний період та не надсилань інформації про свої зобов'язання щомісяця до 18 числа фінансовому органу Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області; 2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації (; адреса: вул. Шевченка, буд. 86, смт. Міжгір'я, Закарпатська область, 90000) на користь Приватного підприємства "Міжгірське АТП 12138" (; вул. Незалежності, буд. 72, смт. Міжгір'я, Закарпатська область, 90000) витрати на перевезення окремих категорій громадян, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських автобусних маршрутах загального користування, за період з 05 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 208396,68 грн.".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має заборгованість перед позивачем, що виникла внаслідок неповноти розрахунків за здійснені позивачем перевезення пільгових категорій громадян у приміському транспорті у загальному розмірі 208396,68 грн. Відповідач вказану заборгованість у добровільному порядку не погашає, мотивуючи це відсутністю бюджетних асигнувань для покриття зазначених витрат.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 травня 2016 року у зв'язку із зверненням сторін з клопотанням про надання їм часу для примирення, провадження у даній справі було зупинено до 01 липня 2016 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2016 року було поновлення провадження у даній адміністративній справі.

06 вересня 2016 року, на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява від представника позивача, відповідно до якої останній просить розглянути справу без його участі. Одночасно повідомляє, що відповідач добровільно сплатив суму заборгованості в розмірі 2000,00 грн. у зв'язку з чим просить суд позов задовольнити в сумі 206396,68 грн..

06 вересня 2016 року, на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява від представника відповідача, відповідно до якої Управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації визнає суму заборгованості в розмірі 206396,68 грн. та додатково зазначає, що дана сума не може бути сплачена у зв'язку з відсутністю фінансування з державного бюджету.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Приватне підприємство "Міжгірське АТП 12138" зареєстроване за адресою: 9000, Закарпатська область, Міжгірський район, смт. Міжгіря, вул. Незалежності, будинок 72, (а.с.а.с. 17, 18).

Позивач відповідно до статутної діяльності здійснює пасажирські перевезення міського та приміського сполучення (КВЕД 49.31) (а.с.а.с. 19-25).

05 січня 2015 року між позивачем (Перевізник) та відповідачем (Платник) укладено договір №1/1 на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян (а.с.а.с. 26, 27).

Згідно з пунктом 1.1 договору №1/1 Перевізник здійснює перевезення пільгових категорій населення, з подальшим відшкодуванням, у відповідності до умов Договору на здійснення перевезення приміським транспортом загального користування згідно відповідних законодавчих актів України, а Платник компенсує Перевізнику фактично понесені витрати за пільговий проїзд окремих категорій громадян на підставі поданих звітів, в межах бюджетних асигнувань.

Відповідно до пункту 2.4. Договору № 1/1 Платник сплачує Перевізнику компенсацію збитків (витрат) від пільгових перевезень пасажирів в розмірі до 180000,00 грн..

Згідно пункту 3.6 договору № 1/1 термін його дії встановлюється з 05 січня 2015 року до 31 березня 2015 року .

16 березня 2015 року сторонами зазначеного вище Договору була підписана Додаткова угода № 1, якою були внесені зміни в пункт 2.4 Договору №1/1 від 05 січня 2015 року, загальна сума Договору становила 205000,00 грн., з них 180000,00 грн. по основному договору та 25000,00 грн. по додатковій угоді (а.с. 27).

Позивачем та Відповідачем були підписані наступні Акти виконаних робіт по перевезенню пільгових категорій пасажирів по Міжгірському району :

- за січень 2015 року, згідно якого сума за пільгові перевезення складала 55 603,35 грн. (а.с. 28);

- за лютий 2015 року, згідно якого сума за пільгові перевезення складала 68350,22 грн. (а.с. 29).

- за березень 2015 року, згідно якого сума за пільгові перевезення складала 81041,65 грн. а.с. 30).

Також, на підтвердження розміру витрат на перевезення пасажирів, що користуються пільгами, Позивачем і Відповідачем були підписані Акти звіряння розрахунків за надані послуги:

- станом на 01 лютого 2015 року, згідно якого заборгованість Відповідача (за звітний місяць) склала 55603,35 грн., з початку року така ж сума (а.с. 31);

- станом на 01 березня 2015 року, згідно якого заборгованість Відповідача (за звітний місяць) склала 68350,22 грн., з початку року 123953,57 грн. (а.с. 32);

- станом на 01 квітня 2015 року, згідно якого заборгованість Відповідача (за звітний місяць) склала 81041,65 грн., з початку року 204995,22 грн. (а.с. 33).

25 березня 2015 року, між відповідачем та позивачем було складено договір № 1/2 на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян, який регламентує взаємовідносини сторін щодо порядку відшкодування коштів за перевезення пільгових категорій громадян (а.с. а.с.34-35).

Відповідач згідно пункту 2.4 Договору № 1/2 сплачує Позивачеві компенсацію збитків (витрат) від пільгових перевезень пасажирів в розмірі до 245000,00 грн., компенсації сплачуються щомісячно після представлення Перевізником документів для оплати в п'ятиденний термін після поступлення субвенції на рахунок Платника.

Відповідно до пункту 3.6. даного договору, він вступає в силу з 01 квітня 2015 року і діє до 31 грудня 2015 року (а.с. 34( на звороті)).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що до пункту 2.4 Договору № 1/2 неодноразово вносились зміни додатковими угодами укладеними між відповідачем та позивачем.

Так, Додатковою угодою № 1 від 30 червня 2015 року загальна сума Договору збільшилась до 445000,00 грн. (а.с. 35); Додатковою угодою № 2 від 29 вересня 2015 року загальна сума Договору збільшилась до 530000,00 грн. (а.с. 36); Додатковою угодою № 3 від 05 листопада 2015 року загальна сума Договору збільшилась до 707000,00 грн. (а.с. 37); Додатковою угодою № 4 від 14 грудня 2015 року загальна сума Договору збільшилась до 802000,00 грн. (а.с. 38).

У відповідності до Договору № 1/2 від 25 березня 2015 року Позивачем та Відповідачем були підписані Акти виконаних робіт по перевезенню пільгових категорій пасажирів по Міжгірському району, а саме:

- за квітень 2015 року, згідно якого сума за пільгові перевезення складала 90023,90 грн. (а.с. 39);

- за травень 2015 року, згідно якого сума за пільгові перевезення складала 89328,55 грн. (а.с. 40);

- за червень 2015 року, згідно якого сума за пільгові перевезення складала 64787,49 грн. (а.с. 41);

- за липень 2015 року, згідно якого сума за пільгові перевезення складала 95122,51 грн. (а.с. 42);

- за серпень 2015 року, згідно якого сума за пільгові перевезення складала 95761,80 грн. (а.с. 43);

- за вересень 2015 року, згідно якого сума за пільгові перевезення складала 94935,68 грн. (а.с. 44);

- за жовтень 2015 року, згідно якого сума за пільгові перевезення складала 94703,86 грн. (а.с. 45);

- за листопад 2015 року, згідно якого сума за пільгові перевезення складала 82297,55 грн. (а.с. 46);

за грудень 2015 року, згідно якого сума за пільгові перевезення складала 94959,03 грн. (а.с. 47).

Вартість фактично наданих послуг із перевезення пільгових категорій пасажирів підтверджується актами звірки розрахунків, що складені і підписані позивачем та відповідачем, а саме: станом на 01 травня 2015 року, згідно якого заборгованість Відповідача в поточному році (за звітний місяць) склала 90023,90 грн., з початку року сума заборгованості становила 171065,55 грн. (а.с. 48); станом на 01 червня 2015 року, згідно якого заборгованість Відповідача (за звітний місяць) склала 89327,55 грн., а з початку року 179351,45 грн. (а.с. 49); станом на 01 липня 2015 року, згідно якого заборгованість Відповідача (за звітний місяць) склала 64787,49 грн., з початку 2015 року 154115,04 грн. (а.с. 50); станом на 01 серпня 2015 року, згідно якого заборгованість Відповідача (за звітний місяць) склала 95122,51 грн., з початку 2015 року 159910,00 грн. (а.с. 51); станом на 01 вересня 2015 року, згідно якого заборгованість Відповідача (за звітний місяць) склала 95761,80 грн., з початку 2015 року 190884,31 грн. (а.с. 52); станом на 01 жовтня 2015 року, згідно якого заборгованість Відповідача (за звітний місяць) склала 94935,68 грн., з початку 2015 року 190697,48 грн. (а.с. 53); станом на 01 листопада 2015 року, згідно якого заборгованість Відповідача (за звітний місяць) склала 94703,86 грн., з початку 2015 року 189639,54 грн. (а.с. 54); станом на 01 грудня 2015 року, згідно якого заборгованість Відповідача (за звітний місяць) склала 82297,55 грн., з початку 2015 року 219701,41 грн. (а.с. 55); станом на 01 січня 2016 року, згідно якого заборгованість Відповідача (за звітний місяць) склала 94959,03 грн., з початку 2015 року 208396,68 грн. (а.с. 56).

Згідно Акту звіряння розрахунків між Позивачем і Відповідачем станом на 01 вересня 2016 р. заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 208396,68 грн. (а.с. 57).

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про автомобільний транспорт " від 5 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі по тексту - Закон України № 2344-ІІІ), Бюджетним кодексом України та Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р.№256 (далі Порядок № 256).

Положення Закону України № 2344-ІІІ регулюють відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно з вимогами статті 11 Закону України № 2344-ІІІ надання соціально значущих послуг автомобільного транспорту здійснюється відповідно до законодавства з питань поставки продукції для державних потреб. Соціально значущими послугами автомобільного транспорту є послуги з перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування за визначеними уповноваженими органами тарифами та на пільгових умовах відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 29 Закону України № 2344- ІІІ, автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Відповідно до статті 37 частини 1 та частини 4 Закону України № 2344- ІІІ, пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Згідно з вимогами статті 89 частини 1 пункту 4 підпункту "б" та статті 102 Бюджетного кодексу України, компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян є видатками районних бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, і проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" передбачено субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг, в тому числі зокрема, за пільговий проїзд окремих категорій громадян згідно додатку 7 до Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" передбачена додаткова дотація з державного бюджету до обласного бюджету Закарпатської області в сумі 35769,20 грн. (код бюджету 0).

Порядок компенсації витрат на перевезення пільгових категорій пасажирів врегульовано Порядком №256.

Відповідно до вимог пункту 2 Порядку №256, фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Як вбачається з пункту 3 Порядку № 256, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно пункту 5 Порядку № 256, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення): до 22 числа місяця, що настає за звітним, - серед іншого щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Інформація про фактично нараховані за звітний період суми подається як в цілому, так і за розрахунками, не проведеними згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20.

Відповідно до пункту 6 абзаців 1, 4 Порядку № 256, фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі: до 25 числа місяця, що настає за звітним, - серед іншого щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Інформація про фактично нараховані за звітний період суми подається як в цілому, так і за розрахунками, не проведеними згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 256, Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов'язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати.

Згідно пункту 8 абзацу 2 Порядку № 256, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям; компенсації особам, які згідно із статтями 43 і 48 Гірничого закону України мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках, що мають центральне опалення; компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян; пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування).

Відповідно до положень пункту 6 абзацу 8 Порядку № 256, у разі виникнення додаткових зобов'язань головні розпорядники коштів місцевих бюджетів надсилають щомісяця до 18 числа фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяці суми. Зазначені фінансові органи готують уточнені реєстри нарахованих у поточному місяці сум та подають їх до 20 числа Міністерству фінансів АРК, фінансовим органам обласних. Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби Автономної Республіки Крим, областях, міст Києві та Севастополі.

Таким чином відповідач повинен був виконати вимоги пункту 6 Порядку № 256, зокрема, реєструвати та надсилати фінансовим органам райдержадміністрації уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяці суми, для їх подальшого обліку, що ним зроблено не було.

Отже, у спірних правовідносинах обов'язок Управління праці та соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації відшкодувати ПП "Міжгірське АТП

12138" витрати на перевезення пільгових категорій громадян, як його владну управлінську функцію, визначено Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" (додаток № 7), статтею 29, статтею 37 частини 1, 4 Закону України "Про автомобільний транспорт", Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256.

Відповідач порушив вимоги вищезгаданих нормативних актів, що призвело виникнення заборгованості перед Позивачем у розмірі 208396,68 грн.. Доказів сплати зазначеної заборгованості суду надано не було.

Відповідно до статті 17 частини 1 пункту 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів.

Адміністративний договір - дво - або багатостороння угода, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди (стаття 3 частина 1 пункт 14 КАС України).

В інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 01 червня 2010 року № 781/11/13-10 зазначено щодо характерних ознак адміністративного договору за яких його можна відрізнити від цивільно-правового.

Договори № 1/1 від 05січня 2015 року та № 1/2 від 25березня 2015 року, за своєю правовою природою є адміністративними договорами.

За відсутності врегулювання у чинному законодавстві особливостей укладення та виконання адміністративних договорів, до правовідносин сторін за адміністративним договором підлягають до застосування загальні положення Цивільного та Господарських кодексів України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, на підставі якої виникають зобов'язальні правовідносини відповідної правової природи. Права та обов'язки сторін, обумовлені договором, складають його зміст і повинні дотримуватись сторонами.

Принцип обов'язковості договору пов'язаний із принципом добросовісності, оскільки сторони договору повинні виконувати договір добросовісно.

Договір, укладений сторонами з дотриманням вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу насамперед для самих його сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятися від виконання зобов'язання або змінювати його умови, крім випадків, передбачених угодою сторін або законом.

За вказаними вище Договорами на Відповідача покладено обов'язок сплатити Позивачу компенсацію витрат від пільгових перевезень пасажирів.

Невиконання Відповідачем у повному обсязі зобов'язань за вказаними Договорами призвело до того, що Позивач поніс витрати на пільгове перевезення, які не були йому відшкодовані всупереч умовам вказаних Договорів.

Відсутність бюджетного асигнування не є підставою для звільнення від виконання грошового зобов'язання, взятого на себе державою відповідно до вищевказаних Законів України, на що звертає свою увагу Верховний Суд України у постанові від 13 жовтня 2009 року справа № 09/209 (справа за позовом ДТГО "Південно-Західна залізниця" до Міністерства освіти та науки України про стягнення заборгованості за пільгові перевезення), зазначивши при цьому, що будь-який договір незалежно від його правової природи повинен виконуватись.

Аналогічні правові позиції визначені в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 20 лютого 2014 pоку (К/800/42966/13), від 07 жовтня 2014 pоку (К/9991/34733/12), від 03 грудня 2015 pоку (К/800/36279/15) та постанові від 21січня 2016 pоку (К/800/53210/14).

При вирішенні справи судом також враховано, що згідно з вимогами статті 17 частини 1 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Зокрема, у справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини не прийняв аргументів Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань як на підставу неможливості виконання своїх зобов'язань.

Така відсутність коштів не може бути визнана як виключна обставина, та є порушенням статті 13 частини 6 пункту 1 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 11 вересня 1997 р., про що також зазначено в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Жовнер проти України" від 29 червня 2004 року.

Враховуючи, що відповідачем не заперечується факт неповноти розрахунків з позивачем, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 частини 1 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника Приватного підприємства "Міжгірське АТП 12138" - Дигодюк Володимира Петровича до Управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації про визнання протиправної бездіяльності та стягнення витрат на перевезення пільгових категорій пасажирів - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації в частині невиконання вимог пункту 6 "Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року № 256, а саме: не реєстрації за період з 05 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року своїх зобов'язань за фактично надані послуги Приватним підприємством "Міжгірське АТП 12138" з перевезень пільгових категорій населення за вказаний період та не надсилань інформації про свої зобов'язання щомісяця фінансовому органу Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації (; адреса: вул. Шевченка, буд. 86, смт. Міжгір'я, Закарпатська область, 90000) на користь Приватного підприємства "Міжгірське АТП 12138" (; вул. Незалежності, буд. 72, смт. Міжгір'я, Закарпатська область, 90000) витрати на перевезення окремих категорій громадян, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських автобусних маршрутах загального користування, за період з 05 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 206396,68 (двохсот шести тисяч трьохсот дев'яноста шести грн. 68 коп.) грн..

Присудити на користь Приватного підприємства "Міжгірське АТП 12138" судові витрати у розмірі 4503,96 (чотирьох тисяч п'ятиста трьох грн. 96 коп.) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко