Справа № 823/1012/16
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року справа № 823/1012/16

м. Черкаси

11 год. 15 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Цаплі І.Ю.,

представника позивача - Василенка С.І., Плесюка С.О. (за довіреностями),

представника відповідача - Юревича С.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон Черкаси» до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу та рішення,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2016 року до суду з позовною заявою звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Регіон Черкаси», в якій просить:

1) визнати протиправним та скасувати наказ «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Регіон Черкаси» від 25.07.2016 №1527;

2) визнати протиправним та скасувати рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 27.07.2016 №24/9/23-01-40-00 про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржуваний наказ прийнятий за відсутності підстав, визначених податковим законодавством. Позивач зазначає, що заява ОСОБА_4 не могла бути підставою проведення перевірки виробництва та обігу підакцизних товарів, так як згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ «Регіон Черкаси» в числі покупців така особа, як ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутні. Крім того відповідачем не встановлено місце проведення господарської діяльності ТОВ «Регіон Черкаси» та не вручено направлення на перевірку.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити.

В письмових запереченнях на адміністративний позов державна податкова інспекція у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області просила в його задоволенні відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував повністю з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіон Черкаси» зареєстроване як юридична особа 23.08.2014, ідентифікаційний код 39362913, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копія якого міститься у матеріалах адміністративної справи (а.с. 44-48).

14.07.2016 до першого заступника начальника ГУ ДФС у Черкаській області із заявою звернувся ОСОБА_4, в якій повідомив, що в АДРЕСА_1 здійснює незаконну діяльність автозаправна станція на якій здійснюється реалізації бензину та дизельного палива за готівкові кошти без реєстратора розрахункових операцій (а.с.43).

ДПІ у м. Черкасах листом начальника ОУ ГУ ДФС у Черкаській області №14593/23-00-21-06-09 від 21.07.2016 направлено за належністю скаргу громадянина ОСОБА_4 (а.с.42).

25.07.2016 на підставі пп. пп. 80.2.3, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80,п.9 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України начальником державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області прийнято наказ № 1527 про проведення фактичної перевірки ТОВ «Регіон Черкаси» (а.с.38).

26.07.2016 на підставі пп. пп. 80.2.3, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п.9 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України та наказу від 25.07.2015 № 1527 начальником державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області на посадових осіб цієї інспекції виписані направлення на перевірку ТОВ «Регіон Черкаси» (а.с.36).

Відповідно до п. 80.4 статті 80 Податкового кодексу України перед початком фактичної перевірки посадовою особою державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області проведена контрольна розрахункова операція, а саме за місцем знаходження АЗС: м. Черкаси, пр-т Хіміків, 47/1 здійснено придбання пального марки А-92 в кількості 20 л, шляхом пред'явлення оператору АЗС скетч-картки (номіналом 20л А-92) як засобу платежу, випущеної ТОВ «Регіон Черкаси» для відпуску пального. Оператор АЗС здійснив відпуск пального через паливо-роздавальну колонку та не видав чек.

Після вказаного особі, що фактично провела розрахункову операцію пред'явлено копію наказу № 1527 від 25.07.2016 та надано для підпису направлення на проведення фактичної перевірки, однак вказана особа відмовилася від отримання наказу та підпису у направленнях, а також відмовила у допуску до проведення перевірки.

Відповідно до п. 81.2 статті 81 Податкового кодексу України посадовими особами державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області складено акт № 737/23-01-40-00 від 26.07.2016 про відмову від підпису у направленнях на перевірку, отримання копії наказу та відмови у допуску до проведення перевірки.

27.07.2016 начальником відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області складено звернення № 92/23-01-40-031 про застосування адміністративного арешту майна платника податків (а.с.40).

Цього ж дня начальником державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області винесено рішення № 2419/23-01-40-00, відповідно до якого застосовано умовний адміністративний арешт майна (всього рухомого та нерухомого) платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон Черкаси», , м. Черкаси, вул. Смілянська, 118, офіс 210 (а.с.39).

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.75.1.3 ст.75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Таким чином, ДПІ у м. Черкасах отримано звернення споживача, відповідно до п. 7 Наказу Міністерства Фінансів України №271 від 02.03.2015 звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду, відповідно ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення), у зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Таким чином звернення гр. ОСОБА_4 містить прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання та вимоги, а отже є належним чином оформленим та підлягає обов'язковому розгляду.

Крім того, однією з підстав видання оскаржуваного наказу зазначено п.9 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України, яким передбачено, що протягом 20 календарних днів, починаючи з 1 березня 2016 року, платник податку зобов'язаний подати контролюючому органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року із зазначенням адрес об'єктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, в яких зберігаються обсяги залишку пального, їх технічних параметрів (фізична місткість, що відповідає технічним паспортам), правовстановлюючих документів на відповідні об'єкти та документів, що засвідчують правові підстави експлуатації таких об'єктів. Зазначені у такому акті інвентаризації обсяги залишку пального контролюючий орган враховує у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 цього Кодексу, як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Форма акта проведення інвентаризації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Дані акта проведення інвентаризації обсягів залишку пального можуть бути перевірені контролюючим органом у встановленому порядку протягом шести календарних місяців із дня його подання.

При встановленні за результатами перевірки невідповідності обсягів пального, зазначених у акті інвентаризації, фактичним даним та/або даним бухгалтерського обліку підприємства контролюючий орган здійснює відповідні коригування в Єдиному реєстрі електронних акцизних накладних на підставі даних акта перевірки.

Листом Державної фіскальної служби України №23050/7/99-99-12-03-03-17 від 07.07.2016 зобов'язано зокрема, Головне управління ДФС у Черкаській області забезпечити до 1 вересня 2016 року внесення структурними підрозділами, що проводили перевірку даних актів інвентаризації, до підсистеми «Податковий аудит» АС «Податковий блок» актів перевірок даних обсягів залишків пального, які зазначені в таких актах інвентаризації (а.с. 31-32).

Зважаючи на п.1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236, Державна фіскальна служба України є центральним органом виконавчої влади.

Таким чином, лист Державної фіскальної служби України №23050/7/99-99-12-03-03-17 від 07.07.2016 може розцінюватися як інформація державного органу для цілей застосування пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України.

При цьому пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України не містить заборони щодо призначення фактичних перевірок на підставі інформації, яка надійшла від центрального органу безпосередньо до його територіального органу.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку про наявність у відповідача правових підстав для призначення фактичної перевірки ТОВ «Регіон Черкаси» та видачі оскаржуваного наказу.

Щодо вручення наказу суд зазначає таке.

Відповідно до п. 80.4 ст. 80 перед початком фактичної перевірки була проведена контрольна розрахункова операція, а саме за місцезнаходженням АЗС: м. Черкаси, пр-т. Хіміків, 47/1 здійснено придбання пального марки А-92 в кількості 20л, шляхом пред'явлення оператору АЗС, скретч-картки (номіналом 20л А-92) - як засобу платежу, випущеної ТОВ «Регіон Черкаси» для відпуску пального. Оператор АЗС здійснив відпуск пального через паливо-роздавальну колонку та не видав чек.

Після вказаного особі, що фактично провела розрахункову операцію, пред'явлено копію наказу №1527 від 25.07.2016 та надано для підпису направлення №469/23-01-40-0; №474/23-01-40-0 від 26.07.2016, однак вказана особа відмовилась від отримання наказу та підпису у направленнях, а також відмовила у допуску до проведення перевірки. Надати документи, що посвідчують особу та повідомити дані, щодо перебування в трудових відносинах з ТОВ «Регіон Черкаси» дана особа відмовилась.

Щодо позовної вимоги визнання протиправним та скасування рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 27.07.2016 №24/9/23-01-40-00 про застосування адміністративного арешту майна платника податків суд зазначає таке.

Судовим розглядом встановлено, що 26.07.2016 згідно направлень №474/23-01-40-0 та №469/23-01-40-0 від 26.07.2016 уповноваженими особами проведена контрольна розрахункова операція, а саме за місцем знаходження АЗС: м. Черкаси, пр-т Хіміків, 47/1 здійснено придбання пального марки А-92 в кількості 20 л, шляхом пред'явлення оператору АЗС скетч-картки (номіналом 20л А-92) як засобу платежу, випущеної ТОВ «Регіон Черкаси» для відпуску пального. Оператор АЗС здійснив відпуск пального через паливо-роздавальну колонку та не видав чек.

Як було встановлено судом, відповідач не допустив працівників податкового органу до перевірки, про що складено акт № 737/23-01-40-00 від 26.07.2016 про відмову від підпису у направленнях на перевірку, отримання копії наказу та відмови у допуску до проведення перевірки.

27.07.2016 року начальником державної податкової інспекції у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (а.с.39).

Підпунктом 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Процедура допуску посадових осіб до проведення перевірки регламентована ст. 81 ПК України і однаково застосовується, як для документальних, так і для фактичних перевірок.

За правилами, передбаченими п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, встановлених у цій нормі документів.

Абзацом 5 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відповідно до абзаців 7 - 8 пункту 81.1 статті 81 ПК України при пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Із долученого до матеріалів справи акту № 737/23-01-40-00 від 26.07.2016 (а.с.41) вбачається, що відповідачем дотриманні вимоги ст.81 ПК України, проте позивач відмовився від отримання наказу на проведення перевірки та отримання направлення.

З урахуванням наведених норм, а також того, що встановлено безпідставність не допуску працівників податкового органу до перевірки, що є свідченням недобросовісного ухилення відповідача від виконання законних вимог, а саме - обов'язку щодо ознайомлення з направленням на проведення перевірки, копією наказу про проведення перевірки та службових посвідчень осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, суд дійшов висновку про відсутність підстав скасування рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 27.07.2016.

Відповідно до ст.ст. 9, 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачем не допущено порушень прав позивача, відповідач діяв в межах та у спосіб визначений законодавством, а тому, вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 08 вересня 2016 року