Справа № 686/14730/16-а
Суддя: Мороз В. О.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі судді Мороз В.О., розглянувши в м. Хмельницькому в приміщенні суду в скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання суб'єкта владних повноважень до вчинення певних дій,-

встановив:

20 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання суб'єкта владних повноважень до вчинення певних дій, а саме провести нарахування та виплату пенсії.

Позивач посилається на те, що з 05.04.2011 року їй була відповідачем призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 87 % суми заробітної плати державного службовця.

Позивачем на адресу відповідача направлена заява з вимогою здійснити перерахунок пенсії з підстав невірного її нарахування. При її нарахуванні не було включено суми заробітку до формули нарахування виплат, по яких здійснювалась сплата збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (матеріальна допомога та індексація заробітної плати). На вказану заяву листом № 330/Б-12 від 04.07.2016 року було відмовлено в перерахунку пенсії.

Позивач просить суд визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату її пенсії в розмірі 87 % відповідно до довідки № 294/10/22-01-05 від 21.06.2016 року, включивши до сум заробітної плати для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги та індексації відповідно до довідки.

Ухвалою суду від 22.07.2016 року по справі було відкрито скорочене провадження.

Відповідачу були вручені копія ухвали про відкриття скороченого провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів, про що свідчить наявна у справі копія супровідного листа. Відповідачем 02.08.2016 року до суду надані письмові заперечення проти позову, в яких він вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити в позові, оскільки згідно ст. 33 ч. 2 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Матеріальна допомога та індексація не являються надбавкою чи премією, а тому включити їх у розрахунок заробітку для обчислення пенсії позивача згідно довідки немає законних підстав. Вказує, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у № 213-VIII у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутату України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України та з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Також, відповідач вказав у запереченні на те, що відповідно до Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначався Кабінетом Міністрів України, а на даний час відсутня постанова КМУ про здійснення перерахунку раніше призначених пенсій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 починаючи з 06.04.2011 року призначено пенсію згідно Закону України «Про державну службу».

При визначенні розміру пенсії відповідачем, була взята заробітна плата позивача, однак без врахування розміру отриманої ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

23.06.2016 року позивачем на адресу відповідача направлено заяву з вимогою здійснити перерахунок пенсії з підстав невірного її нарахування через невключення до формули нарахування виплат, по яким здійснювались сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати що зазначенні у довідці від 21.06.2016 року № 294/10/2-01-05, однак відповідачем листом № 330/Б-12 від 04.07.2016 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії.

Суд вважає, що відповідачем неправомірно, всупереч вимогам чинного законодавства було відмовлено в здійсненні позивачу перерахунку пенсії з зазначених нею у заяві підстав.

Згідно з ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов'язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Так, ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

При цьому, внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, з норм Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII не вбачається їх зворотної дії чи необхідність відповідного зменшення пенсії тим пенсіонерам, яким до набрання ним чинності належало здійснити перерахунок пенсії, а тому позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ст.37-1 Закону №3723-XII, із застосовуванням норми, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто ст.37 Закону №3723-XII в редакції до внесення змін Законами №3723-ХІІ, № 1166-VII.

Враховуючи наведене, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії таким особам.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 27.05.2014 року по справі № К/800/10646/14.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу», встановлено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога та індексація доходів громадян входять до системи оплати праці позивача як державного службовця та мали бути враховані при обчисленні розміру її пенсії.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою ним в постанові від 4.03.2014 року по справі № 21-3а14 та правовою позицією Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №21-350а13.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та Наказу Державного комітету статистики України № 5 «Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати» від 13.01.2004 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Відносно цих вимог закону судом встановлено, що до заробітку позивача входила матеріальна допомога та індексація заробітної плати, на які було нараховано і сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується інформацією про розмір заробітної плати, інші платежі в розрізі років та утримання внесків на пенсійне страхування, а тому відповідач при обчисленні розміру пенсії позивачу повинен був включити ці виплати до складу заробітної плати як державного службовця, однак всупереч цим вимогам законодавства безпідставно не включив їх до суми середнього заробітку для визначення розміру пенсії.

Дану правову позицією підтримує Верховний суд України своєю постановою від 20.02.2012 року у справі 21-430а11. Так, за правилами частини 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для усіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Отже, неврахування складових заробітної плати, на підставі яких встановлюється пенсія, здійснюється перерахунок пенсії, запроваджених нормативно-правовими актами, які фактично виплачувалися державним службовцям під час проходження ними державної служби, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, а саме Закону України "Про Державну службу", постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії".

Водночас, відповідно до статей 83, 84, 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статей 43, 44, 45, 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначення чи перерахунок пенсій проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця встановлено постановами Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 (із змінами і доповненнями) передбачено, що особи, які вийшли на пенсію згідно Закону № 3723-ХІІ мають право на перерахунок пенсій, але лише за умови підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-ІV «Про внесення змін до Закону № 3723-ХІІ» (далі - Закон № 432-ІV).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону № 3723-ХІІ» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Разом з тим, суд вважає за необхідне визначити період з якого необхідно здійснити перерахунок пенсії позивача. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 23.06.2016 року, а відповідно до вимог статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією. Так, згідно з пункту 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії за відповідною заявою.

Таким чином, право позивача підлягає захисту з моменту її звернення до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, оскільки відповідач не мав необхідних даних про складові заробітної плати, а отримав їх тільки 23.06.2016 року, разом з відповідною заявою.

Статтею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", на який у своїх запереченнях посилається відповідач, у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу"; "Про прокуратуру"; "Про судоустрій і статус суддів"; "Про статус народного депутата України"; "Про Кабінет Міністрів України"; "Про судову експертизу"; "Про Національний банк України"; "Про службу в органах місцевого самоврядування"; "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. При цьому, вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо перерахунку раніше призначеної пенсії.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня цього року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

А тому, посилання відповідача на пункт 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-VIII, згідно якого у разі неприйняття до 1 червня 2015року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», є неприйнятним, виходячи з того, що ця норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Відповідачем не надано до суду доказів правомірності своїх дій при відмові позивачу щодо відмови в перерахунку пенсії.

За таких обставин позов слід задовольнити.

Подаючи позовну заяву до суду, позивач сплатив судовий збір на загальну суму 551,20 грн. Відповідно до ст. 94 КАС України у зв'язку з повним задоволенням судом позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на користь позивача у розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 8, 19, 22, 46, 55, 92 Конституції України, ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року, ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці», та керуючись ст.ст. 6, 7, 9, 11, 71, 86, 99, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому провести нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 23.06.2016 року включивши до складу заробітної плати, з якої нараховується пенсія, суми індексації заробітної плати та матеріальної допомоги з урахуванням довідки від 21.06.2016 року № 294/10/22-01-05. із розрахунку 87 % суми заробітної плати.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Копії постанови невідкладно надіслати сторонам.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно.

Постанова набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя