Справа № 718/1606/16-а
Суддя: Олексюк Т. І.
Дата ухвалення: 2016-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №718/1606/16-а
Провадження №2-а/718/26/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2016 року м.Кіцмань

Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

з участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Височиної Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з даним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 і постійно проживає в с. Шипинці Кіцманського району Чернівецької області. В данний час звернулась в УПСЗН Кіцманської РДА із заявою про призначення допомоги як одинокій матері. Однак, в задоволенні її заяви було зідмовлено, оскільки вона начебто не подала ксерокопію трудового договору. Вважаю такі дії відповідача незаконними. Вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який помер в 2013 році. У шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Згідно трудового договору від 05.08.2013 року вона перебуваю в трудових відносинах з приватним підприємцем. У договорі вказано термін за погодженням сторін: з 05.08.2013р. по 05.03.2014р., проте трудові відносини не припинились і вона продовжує працювати. Посилаючись на ст.ст.18-1, 18-4 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», просила визнати відмову відповідача від 24.05.2016 р. за № 02-10/1441 у призначенні допомоги, як одинокій матері, неправомірною, та зобов'язати призначити та виплатити таку допомогу згідно поданої заяви від 19.02.2016 року. Також просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати: 551,20 гривень сплаченого судового збору та 800 гривень витрат на правову допомогу.

Представник позивача підтримав заявлені вимоги з наведених підстав.

Представник відповідача позову не визнала, заперечуючи тим, що вперше документи, подані ОСОБА_3 були прийняті та передані до Департаменту, але документи було повернуто, оскільки в трудовому договорі вказаний строк дії до 2013 року. Через півроку 25.07.2016 року позивач повторно подала документи, було подано також довідку роботодавця, що позивач працює, але заробітної плати не отримує, при тому, що в договорі роботодавець зобов'язався виплачувати мінімальну заробітну плату.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 і постійно проживає в с. Шипинці Кіцманського району Чернівецької області.

Позивач ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який помер в 2013 році. У шлюбі з ОСОБА_4 позивач має дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

19.02.2016 року позивач ОСОБА_3 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА із заявою про призначення допомоги як одинокій матері.

24.05.2016 року за № 02-10/1441 Управлінням праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА відмовлено ОСОБА_6 у призначенні допомоги як одинокій матері з тих підстав, що нею не подані всі необхідні документи, а саме: ксерокопію трудового договору.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Для призначення допомоги вперше на дітей одиноким матерям до органу праці та соціального захисту населення подаються такі документи:

1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінпраці;

2) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документ про народження, виданий компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку;

3) копія свідоцтва про народження дитини;

4) довідка про проживання дитини з матір'ю, видана за місцем проживання сім'ї. У разі неможливості одержати таку довідку орган праці та соціального захисту населення здійснює обстеження сім'ї за місцем проживання і складає акт із зазначенням факту проживання дитини з матір'ю. У разі, коли дитина навчається за межами населеного пункту, в якому проживає мати, і не перебуває на повному державному утриманні, замість довідки про проживання дитини з матір'ю подається довідка з місця проживання матері та довідка з місця проживання (навчання) дитини.

5) декларацію про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї)

6) довідки про доходи на кожного члена сім`ї

Мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника або соціальну пенсію, подають копію свідоцтва про смерть одного з подружжя та довідку про те, що вони не одержують на дітей зазначені пенсії.

Згідно ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому

порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника або соціальну пенсію.

Якщо одинока мати, одинокий усиновлювач, мати (батько) у разі смерті одного з батьків зареєстрували шлюб, то за ними зберігається право на отримання допомоги на дітей, які народилися чи були усиновлені до шлюбу, якщо такі діти не були усиновлені чоловіком (дружиною).

Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, від якої вона має дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не ризначається.

Відповідно до ст.18-4 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) рипиняється у разі: - позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; - позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду; - скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; - реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; - надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; - смерті дитини; - смерті отримувача допомоги.

Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) призупиняється у разі: - тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; - відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; - тимчасового працевлаштування дитини.

У разі припинення дії обставин, передбачених частиною другою цієї статті, виплата допомоги поновлюється за письмовою заявою отримувача допомоги до органу, який призначає допомогу, з місяця, що настає за місяцем, в якому припинилася дія зазначених обставин.

Припинення або призупинення виплати допомоги здійснюється на підставі відомостей про обставини, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, з місяця, що настає за місяцем, в якому було виявлено зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 98 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Згідно Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

До складу витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Виходячи з положень частин 1, 2, 4 статті 94 КАС України компенсація витрат на правову допомогу - це надана нормами Кодексу перевага фізичним та юридичним особам - позивачам у справі, оскільки суб'єкт владних повноважень може компенсувати лише витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

У частині 2 статті 16 КАС України зазначається, що для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура. У випадках, встановлених законом, правова допомога може надаватися й іншими фахівцями в галузі права. Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються цим Кодексом та іншими законами.

Як зазначено в частині 1 статті 90 КАС України, до витрат на правову допомогу відносяться витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу.

Не зважаючи на порядок обчислення гонорару у договорі, для визначення суми компенсації необхідно зазначати і (або тільки) вартість однієї години роботи адвоката, при цьому вартість години роботи встановлюється за згодою сторін договору, але компенсації буде підлягати лише сума, що не перевищує 40% МЗП на момент надання правової допомоги, що відповідає вимогам частині 2 статті 5 КАС України.

До списку доказів, які необхідно подати суду, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Таким чином, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Таких доказів позивачем не надано.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 16, 69-71, 90, 94, 98, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати відмову Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації від 24.05.2016 р. за № 02-10/1441 у призначенні допомоги, як одинокій матері, ОСОБА_3, неправомірною.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації призначити та виплатити допомогу, як одинокій матері, ОСОБА_3, 1979р.н., мешканці с. Шипинці Кіцманського району Чернівецької області, згідно поданої 19.02.2016 року заяви.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 551,20 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Постанова може бути оскаржена.

Апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: