Справа № 805/1719/16-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Крилова М.М.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року справа №805/1719/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд, у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Ляшенко Д.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року у справі № 805/1719/16-а за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Донецької області про стягнення одноразової допомоги у зв'язку з переведенням на роботу в іншу місцевість у розмірі 13 398,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2016 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Апеляційного суду Донецької області (надалі - відповідач) про стягнення одноразової допомоги у зв'язку з переведенням на роботу в іншу місцевість у розмірі посадового окладу станом на 01 червня 2015 року у сумі 13 398,00 грн. (а.с. 3-5).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач із таким рішенням суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити її позовні вимоги.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскільки вона була звільнена з роботи з поважних причин (відставка), а тому має право на виплату спірної одноразової допомоги. Такий висновок, на думку апелянта випливає також з листа ДСА України за підписом її голови - Холоднюка З.В. від 28.04.2016 року, де чітко зазначено, що судді, які приступили до роботи після переведення суду в іншу місцевість, а потім звільнились у відставку також мають право на виплату одноразової допомоги за наявності особистої заяви судді про виплату коштів та в межах відповідних кошторисних призначень

Сторони у судове засідання також не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Ясинуватським МВ УМВС України в Донецькій області 09.12.1997 (а.с.6-7).

З 05 березня 2002 року позивач працювала на посаді судді Апеляційного суду Донецької області, що не заперечується відповідачем.

21 травня 2015 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ прийнято розпорядження № 33/0/38/15 «Про відновлення роботи Апеляційного суду Донецької області».

Пунктом 1 цього розпорядження передбачено відновлення роботи Апеляційного суду Донецької області з 26.05.2015 року за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Леніна, 10 та забезпечення розгляду цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення та кримінальних проваджень (крім справ, кримінальних проваджень, які підлягають /знаходяться на розгляді в Апеляційному суді Донецької області, розміщеному в м. Маріуполі Донецької області) (а.с.9).

26 травня 2015 року Апеляційним судом Донецької області прийнято наказ № 29 од «Про відновлення роботи Апеляційного суду Донецької області у місті Артемівську» з 26.05.2015 за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Леніна, 10 (п. 1 наказу).

Відповідно до пункту 4 цього наказу вбачається, що суддям та працівникам апарату суду прибути до міста Артемівська та приступити до роботи протягом трьох днів з дня винесення наказу.

Після відновлення роботи Апеляційного суду Донецької області у місті Артемівську, позивач приступила до роботи з 01 червня 2015 року, що відповідачем також не заперечується.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 12 листопада 2015 року № 788-VIII «Про звільнення суддів», копія якої наявна в матеріалах справи, вбачається, що відповідно до п.п. 2,3,6,9 ч. 5 ст. 126 Конституції України Верховна Рада України постановила, у зв'язку з поданням заяви про відставку звільнити з посади судді, зокрема, суддю Апеляційного суду Донецької області Маширо Олександру Петрівну (а.с. 12-18).

23 листопада 2015 року Апеляційним судом Донецької області винесено Наказ № 393 к «Про відрахування зі штату суду судді Маширо О.П.», яким, відповідно до вимог ст. ст. 29,120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», на підставі заяви ОСОБА_1, Постанови ВРУ №788-VIII від 12.11.2015 року, а також погодження в установленому порядку, суддю Маширо Олександру Петрівну відраховано зі штату Апеляційного суду Донецької області з 23 листопада 2015 року, у зв'язку з поданням заяви про відставку, з яким позивач ознайомлена особисто, про що свідчить її підпис на вищевказаному наказі (а.с. 19).

Рішенням зборів Апеляційного суду Донецької області від 02 грудня 2015 року, керуючись ст. 126 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зобов'язано голову Апеляційного суду Донецької області Агєєва О.В. та в.о. начальника відділу планово-фінансової діяльності, обліку та звітності Мирошниченко І.О. здійснити виплату суддям та працівникам апарату суду одноразової допомоги в розмірі місячного посадового окладу відповідно до ст.120 КЗпП України у зв'язку із переміщенням Апеляційного суду Донецької області до іншого населеного пункту (з міста Донецька до міста Артемівськ Донецької області) зі зміною юридичної адреси та прибуттям суддів та працівників апарату суду, які працювали у місті Донецьку, до нового місця роботи (м. Артемівськ, Маріуполь) (а.с.40).

22 лютого 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила виплатити їй допомогу у зв'язку з переведенням на роботу в іншу місцевість на підставі ст. 120 КЗпП України (а.с. 21).

23 лютого 2016 року Апеляційним судом Донецької області видано Наказ № 50 к «Про виплату суддям одноразової допомоги відповідно до ст. 120 КЗпП України» у розмірі 8640,06 грн., однак прізвище позивача у цьому наказі - відсутнє (а.с. 51-52).

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач в межах своїх повноважень та на п.п. "б" п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.1998 року №255 "Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість" передбачено, що працівник зобов'язаний повністю повернути кошти, виплачені йому у зв'язку з переїздом на роботу в іншу місцевість відповідно до п. 1 цієї постанови, якщо він до закінчення одного року роботи був звільнений відповідно до законодавства, а позивач, після відновлення роботи Апеляційного суду Донецької області з 26.05.2015 року була звільнена з посади судді у відставку відповідно до наказу № 393 к від 23.11.2015 року, тобто до закінчення одного року роботи та відмовив у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком першої інстанції та зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 12 Закону України "Про оплату праці", гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України; вказані норми і гарантії в оплаті праці та норми і гарантії, передбачені Кодексом законів про працю України є мінімальними державними гарантіями.

Статтею 120 Кодексу законів про працю України передбачено гарантії і компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість.

Працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з переведенням, прийняттям або направленням на роботу в іншу місцевість.

Працівникам при переведенні їх на іншу роботу, коли це зв'язано з переїздом в іншу місцевість, виплачуються: вартість проїзду працівника і членів його сім'ї; витрати по перевезенню майна; добові за час перебування в дорозі; одноразова допомога на самого працівника і на кожного члена сім'ї, який переїжджає; заробітна плата за дні збору в дорогу і влаштування на новому місці проживання, але не більше шести днів, а також за час перебування в дорозі.

Працівникам, які переїжджають у зв'язку з прийомом їх (за попередньою домовленістю) на роботу в іншу місцевість, виплачуються компенсації і надаються гарантії, зазначені в частині другій цієї статті, крім виплати одноразової допомоги, яка цим працівникам може бути виплачена за погодженням сторін.

Розміри компенсації, порядок їх виплати та надання гарантій особам, зазначеним у частинах другій і третій цієї статті, а також гарантії і компенсації особам при переїзді їх в іншу місцевість у зв'язку з направленням на роботу в порядку розподілу після закінчення учбового закладу, аспірантури, клінічної ординатури або в порядку організованого набору, встановлюються законодавством.

Загальні положення щодо видів компенсацій та механізму їх виплати містить постанова Кабінету Міністрів України від 02.03.1998 № 255 "Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість" (далі - Постанова № 255).

Так, згідно з п. 1 Постанови № 255, установлено, що працівникам у зв'язку з переведенням їх на іншу роботу, якщо це пов'язано з переїздом в іншу місцевість (в інший населений пункт), зокрема виплачуються одноразова допомога самому працівникові - в розмірі його місячного посадового окладу (тарифної ставки) за новим місцем роботи і кожному члену сім'ї, який переїжджає, - в розмірі 25 відсотків одноразової допомоги самого працівника.

До членів сім'ї працівника, на яких виплачується компенсація, належать чоловік, дружина, а також діти і батьки подружжя, які перебувають на їх утриманні і проживають разом з ними.

Вартість проїзду членів сім'ї і перевезення їх майна, а також одноразова допомога їм виплачуються у разі, якщо вони переїжджають на нове місце проживання працівника до закінчення одного року з дня фактичного отримання ними жилого приміщення.

Працівникам, які переїжджають у зв'язку з прийняттям їх (за попередньою домовленістю) на роботу в іншу місцевість, виплачуються суми компенсації і надаються гарантії, передбачені підпунктами "а", "б", "в" і "д" цього пункту. Одноразова допомога цим працівникам може виплачуватися за погодженням сторін.

Пунктом 5 Постанови № 255 передбачено, що працівник зобов'язаний повністю повернути кошти, виплачені йому у зв'язку з переїздом на роботу в іншу місцевість відповідно до пункту 1 цієї постанови, якщо він, серед іншого, до закінчення строку роботи, передбаченого законодавством або обумовленого при переведенні, направленні або прийнятті на роботу, а за відсутності визначеного строку - до закінчення одного року роботи звільнився за власним бажанням без поважної причини або був звільнений відповідно до законодавства.

Апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що оскільки остання була звільнена з роботи з поважних причин, а тому має право на виплату спірної одноразової допомоги.

Зазначений довід апелянта колегія суддів до уваги не приймає з огляду на наступне.

Як зазначалось вище, Апеляційний суд Донецької області, відповідно до наказу № 29 од від 26.05.2015 року відновив роботу у м. Артемівську (зараз м. Бахмут) з 26.05.2015 року.

ОСОБА_1, в свою чергу звільнено з посади судді Апеляційного суду Донецької області у відставку відповідно до наказу № 393 к від 23.11.2015 року.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 пропрацювала лише шість місяців після переїзду в іншу місцевість разом з установою.

Крім того, рішення про виплату суддям одноразової допомоги в розмірі місячного посадового окладу відповідно до ст. 120 КЗпП у зв'язку з переміщенням Апеляційного суду Донецької області до іншого населеного пункту (з міста Донецька до м. Артемівська (Бахмут) зі зміною юридичної адреси та прибуттям суддів та працівників апарату суду, які працювали у м. Донецьку до нового місця роботи (Артемівська (Бахмут)) прийнято на зборах суддів Апеляційного суду Донецької області 02.02.2015 року, тобто після звільнення позивача.

До того ж, відповідно до довідки Апеляційного суду Донецької області від 28.07.2016 року № 35-25/19/2016, станом на 19.02.2016 року ДСА України затверджено кошторис, згідно якому Апеляційному суду Донецької області передбачено на 2016 рік за спеціальним фондом за КЕКВ 2730 суму 1 791 000,00 грн. (а.с. 49) та зазначено, що за наявності фінансування та відповідно до виконання наказів № 50к від 23.02.2016 та № 81к від 21.03.2016 про виплату суддям одноразової допомоги відповідно до ст. 120 КЗпП України було здійснено нарахування та виплату компенсації діючим суддям Апеляційного суду Донецької області в розмірі посадового окладу на загальну суму 844 074 грн. (а.с. 50).

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що підстави для нарахування ОСОБА_1 одноразової допомоги у зв'язку з переведенням на роботу в іншу місцевість відповідно до ст. 120 КЗпП - відсутні.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на лист Державної Судової Адміністрації України від 28.04.2016 року, в якому зазначено, що судді, які приступили до роботи після переведення суду в іншу місцевість, а потім звільнились у відставку також мають право на виплату спірної одноразової допомоги за наявності особистої заяви судді про виплату коштів та в межах відповідних кошторисних призначень, оскільки лист ДСА від 28.04.2016 року не є нормативно - правовим актом, а тим більше законом і не може використовуватися як джерело права до спірних правовідносин.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Апеляційного суду Донецької області про стягнення одноразової допомоги у зв'язку з переведенням на роботу в іншу місцевість у розмірі 13 398,00 грн. та зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року у справі № 805/1719/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя : Л.В. Ястребова

Судді: Д.В. Ляшенко

І.Д. Компанієць