Справа № 752/5405/16-а
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2016-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/5405/16-а
Провадження № 2-а/752/169/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій відповідача протиправними, скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та зобов»язання здійснити призначення пенсії а вислугу років згідно з ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 29.02.2016 р., виходячи із розрахунку 90% від суми місячного заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи, а також стягнення судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.02.2016 р. позивач звернулась до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Правобережне об»єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві, посилаючись на прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», листом від 10.03.2016 р. № 3606/11 повідомило про відсутність підстав для призначення пенсії на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Зазначене рішення позивач вважає незаконним, оскільки станом на 29.02.2016 р. її загальний стаж роботи в органах прокуратури становить 21 рік 6 місяців 20 днів, що надає право на призначення пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Позивач посилається на те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» значно звужує її права і соціальні гарантії, а тому не може бути застосований при вирішенні питання про наявність підстав для призначення пенсії за вислугу років.

В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив його задовольнити, посилаючись на те, що положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» не може бути застосований до даних правовідносин, оскільки звужує соціальні гарантії позивача, як працівника правоохоронного органу, що є порушенням норм Конституції України.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову заперечувала проти задоволення позову, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. з 01.06.2015 р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне/довічне грошове утримання призначено відповідно до спеціальних законів, у т.ч. «Про прокуратуру», в зв»язку з чим пенсії в порядку та умовах, визначених цим законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Крім того, представник відповідача зазначила, що відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років, зокрема, з 01.10.2015 р. по 30.09.2016 р. не менше 22 років 6 місяців. Однак, на момент звернення позивача з заявою про призначення йому пенсії він не мав необхідного стажу роботи в органах прокуратури.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.02.2016 р. позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі (правонаступником якого є Правобережне об»єднань управління Пенсійного фонду України в м.Києві) з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

На момент звернення позивача до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії її загальний стаж роботи в органах прокуратури становив 21 рік 6 місяців 20 днів.

10.03.2016 р. відповідачем на адресу позивача було направлено лист № 3606/11, яким останню повідомлено про відсутність законних підстав для призначення пенсії на підставі положень Закону України «Про прокуратуру» в зв»язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким з 01.06.2015 р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії п,щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до спеціальних законів, у т.ч. Закону України «Про прокуратуру» і пенсійне забезпечення таких осіб здійснюється на загальних підставах згідно Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Будь-яких законів щодо призначенні спеціальних пенсії до 1 червня 2015 року не було прийнято.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Як встановлено судом, позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» 29.02.2016 р., тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів Укрїин щодо пенсійного забезпечення» і скасування норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На дату розгляду відповідачем звернення позивача про призначення їй пенсії згідно Закону України «Про прокуратуру» положення п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII не були визнані не конституційними та є чинними.

З огляду на викладене, оцінюючи підстави для відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру», суд вважає, що дії відповідача є правомірними, в зв»язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 4, 11, 12, 19, 160-163, 254 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, встановленого цим Кодексом.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Голосіївький районний суд м.Києва

У разі застосування судом положень ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :