Справа № 815/358/16
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 р. Справа № 815/358/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до прокуратури Одеської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до адміністративного суду з позовом до прокуратури Одеської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, просить визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Одеської області №3563к від 16.12.2015 року про звільнення позивача з посади прокурора прокуратури м. Южне Одеської області з 18.12.2015 року у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури; поновити позивача на посаді з 19.12.2015 року, стягнути з прокуратури Одеської області на користь позивачки середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 18.12.2015 року по час поновлення на роботі.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Прокуратури Одеської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що, судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини справи та порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату , час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи справу, судом першої інстанції встановлено, що позивач відповідно до наказу прокурора Одеської області № 2463к від 15.10.2014 була призначена на посаду прокурора прокуратури м. Южне Одеської області.

Наказом в.о. прокурора Одеської області від 16.12.2015 №3563к юриста 1 класу позивача звільнено з посади прокурора прокуратури м. Южне з 18 грудня 2015 року у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури (п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру»). Відділу фінансування та бухгалтерського обліку провести остаточний розрахунок та виплатити усі належні позивачу виплати при звільненні враховуючи вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку відповідно дост.. 44 КЗпП України. Підстава: накази Генерального прокурора України від 23.09.2015 №87ш, попередження про звільнення від 25.09.2015.

Не погоджуючись з наказом від 16.12.2015 №3563к позивачка звернулася з даним позовом до суду в якому просила скасувати спірний наказ та стягнути на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржений позивачем наказ про звільнення прийнятий у порядку, у межах та у спосіб, встановлений законом, а тому скасуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Правові засади організації і діяльності органів прокуратури України, статус прокурорів, система та структура органів прокуратури України, в т.ч. порядок зайняття посади прокурора та звільнення з цієї посади, визначається Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697 (далі - Закон № 1697-VII).

Відповідно до ст. 7 Закону № 1697-VII систему прокуратури України становлять:1) Генеральна прокуратура України; 2) регіональні прокуратури; 3) місцеві прокуратури; 4) військові прокуратури; 5) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Згідно ст. 10 Закону № 1697-VII, у системі прокуратури України діють регіональні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, Автономної Республіки Крим, міст Києва і Севастополя.

У структурі регіональної прокуратури утворюються підрозділи управління та відділи.

Відповідно до п. 5-1 Розділу XIII «Перехідні положення» Закону № 1697-VII до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються: прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.

Умови і процедуру проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур визначаються Порядком проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затвердженим наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 № 98(далі - Порядок № 98). Згідно інформації, яка міститься на офіційному сайті Верховної ради України в розділі «Законодавство України», наказ Генерального прокурора України №98 від 20.07.2015 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 липня 2015 р. за № 928/27373. Аналогічні відомості щодо реєстрації вказаного наказу в Мін'юсті містяться також в інформаційно-правовій системі «Ліга-Закон».

Відповідно до п. 1.2. Порядку № 98, на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

Тестування забезпечує умови для об'єктивного і неупередженого з'ясування спроможності кандидатів за своїми професійними та особистісними якостями виконувати службові обов'язки на посадах прокурорів місцевих прокуратур (п. 1.3. Порядку №98).

Пункт 1.4. Порядку №98 визначає, що прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, претендують на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, яка утворюється шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій вони працюють.

Згідно п. 4.1. Порядку №98 основними етапами відбору кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури є: прийом документів; тестування на знання законодавчої бази (професійний тест); тестування на загальні здібності; формування рейтингу кандидатів.

Відповідно до п. 5.2. Порядку № 98, працівник, який на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працює в міській, районній, міжрайонній, районній у місті прокуратурі, подає заяву за формою, наведеною у додатку 3 цього Порядку, для участі в тестуванні на посаду прокурора тієї місцевої прокуратури, яка буде сформована шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій він працює.

Максимальна кількість балів, яку може набрати кандидат за результатами проходження двох тестувань, - 200, які враховуються рівними частинами (50 % - тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та 50 % - тестування на загальні здібності) (п. 3.15. Порядку №98).

Згідно п. 9.1. Порядку № 98, рейтинг кандидата визначається за результатами тесту на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності.

Пункт 9.5. Порядку № 98 визначає, що керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

Таким чином, аналіз наведених норм показав, що чинним законодавством України встановлено умови, зокрема, подальшого зайняття працівником прокуратури посади в органі місцевої прокуратури, яка буде сформована 15.12.2015 року шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій він працює.

Фактично умови подальшого зайняття посади в органі місцевої прокуратури реалізуються цим працівником на конкурсних засадах, за результатами успішного тестування, прийняття участі у чотирирівневому відкритому конкурсі на зайняття адміністративних посад у місцевих прокуратурах та успішного його проходження.

У зв'язку з набранням чинності 15.07.2015 Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VI, наказом Генерального прокурора України від 23.09.2015 №87ш внесені зміни до структури та штатного розпису прокуратури Одеської області щодо припинення діяльності шляхом реорганізації міських, районних і міжрайонних прокуратур та утворення з 15.12.2015 десяти місцевих прокуратур: Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, Ізмаїльської місцевої прокуратури, Іллічівської місцевої прокуратури, Котовської місцевої прокуратури, Комінтернівської місцевої прокуратури, Роздільнянської місцевої прокуратури, Одеської місцевої прокуратури №1, Одеської місцевої прокуратури №2, Одеської місцевої прокуратури №3, Одеської місцевої прокуратури №4..

Згідно наказу Генерального прокурора України від 23.09.2015 №87ш, встановлено у штатному розписі Комінтернівської місцевої прокуратури 36 одиниць, у тому числі 22 - прокурорів прокуратури.

У зв'язку з вказаним, 25.09.2015 року, у відповідності зі ст.49-2 КЗпП України і п.5-1 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» позивач був ознайомлений з попередженням про звільнення у зв'язку із ліквідацією органу прокуратури (п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру») у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14.12.2015 року.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується апелянтом, 24 липня 2015 року ОСОБА_2 до робочої групи Одеського регіонального центру подано заяви на зайняття адміністративної посади - заступника керівника Комінтернівської місцевої прокуратури та на зайняття посади прокурору цієї ж прокуратури.

Згідно рейтингового списку Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_2 зайняла 26 місце, набравши у підсумку 72,3 бали. Результати тестування позивачем не оскаржувалися.

Отже, позивачка не увійшла до необхідної кількості претендентів на зайняття адміністративних посад в Комінтернівській місцевій прокуратурі згідно штатного розпису, встановленого наказом № 87ш у цій прокуратурі (наказом передбачено одну посаду керівника прокуратури, одну посаду - першого заступника керівника прокуратури та 2 посади заступника керівника цієї прокуратури).

Водночас, відповідно до рейтингового списку осіб, які проходили тестування на зайняття посади прокурора в Комінтернівській місцевій прокуратурі, ОСОБА_2 зайняла 24 місце у рейтинговому списку та набрала 72.3 бали.

Таким чином, позивач також не увійшла до необхідної кількості прокурорів, посади яких встановлено наказом № 87ш, оскільки штатним розписом згідно цього наказу, передбачено лише 22 посади прокурора в Комінтернівській місцевій прокуратурі.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Таким чином, оскільки, позивач не пройшла успішно тестування на адміністративну посаду в місцевій прокуратурі та не увійшла до необхідної кількості прокурорів, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що у відповідача були всі підстави, передбачені п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, для звільнення позивача із займаної посади, у зв'язку із чим оскаржуваний наказ видано правомірно та обставин, за яких наказ підлягав би скасуванню не вбачається.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги доводи позивача про порушення відповідачем при його звільненні правил, закріплених в ст.ст. 40, 42, 49-1 КЗпП України, а також дотримання гарантій працівника на подальше перебування на роботі, оскільки Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, який закріплює порядок організації та діяльності прокуратур, є спеціальним по відношенню норм загального трудового законодавства, отже порядок і обставини звільнення позивача із займаної посади мають досліджуватись у сукупному аналізі норм спеціального законодавства, тобто Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо безпідставності посилання позивача на те, що вона має переважне право щодо залишення на роботі , оскільки положеннями Закону №1697-VII, який в даному випадку є пріоритетним над нормами трудового законодавства, не передбачено жодних пільг чи переваг особі, яка не пройшла конкурсний відбір в новоутворену прокуратуру, незалежно від будь-яких інших обставин.

В свою чергу, що стосується посилань апелянта на недотримання відповідачем при його звільненні вимог КЗпП України, зокрема, в частині щодо обов'язку запропонувати посаду , які були вакантними , колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 3 статті 49-2 Кодексу законів про працю України одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Як було зазначено вище, відповідно до пункту 1.2 Порядку проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 20 липня 2015 року №98, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 липня 2015 року за №928/27373 на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

Пунктом 1.4 Порядку №98 визначено, що прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працюють у міських, районних, міжрайонних у містах прокуратурах, претендують на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, яка утворюється шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій вони працюють.

При цьому заміщення вакантних посад провідних спеціалістів місцевих прокуратур має відбуватись через відкриту конкурсну процедуру відбору, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.1994 №423 «Про деякі питання застосування статей 4,15 і 27 Закону України «Про державну службу», яка не передбачає переведення особи з прокурорської посади на посаду спеціаліста.

Таким чином, позивачка згідно з умовами Порядку №98 могла претендувати тільки на посаду прокурора у Комінтернівській місцевій прокуратурі.

В зв'язку з вищевказаним, колегія суддів вважає безпідставним доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем у порушення вимог чинного законодавства не було запропоновано позивачу іншої посади.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання протиправним та скасування наказу виконуючого обов'язки прокурора Одеської області № 3563к від 16.12.2015р. про звільнення її з посади прокурора прокуратури м. Южне, у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури та, відповідно, поновлення позивача на посаді.

Зважаючи на те, що в ході розгляду справи колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість вимог позивача про поновлення на роботі, не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такі вимоги є похідними від вимог про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, які в даному випадку задоволені не були.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196;197, п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, у відповідності до чинного законодавства.

Головуюча суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко