Справа № 815/4503/16
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4503/16
УХВАЛА

06 вересня 2016 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Тарасишина О.М., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІКОН» до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інеси Володимирівни, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІКОН» до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інеси Володимирівни, Міністерства юстиції України, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі договорів іпотеки та договорів купівлі-продажу та допустити поворот виконання рішення зобов'язавши Міністерство юстиції України внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідні записи.

Розглянувши подану позовну заяву, суддя зазначає, що з поданих матеріалів вбачається, що ПАТ «Петрокоммерц-Україна» є іпотекодержателем об'єктів нерухомого майна, якими забезпечувались зобов'язання ТОВ «Ніагара» за кредитним договором № 005-03-14 від 27.03.2014 року. Предметом іпотеки, якими забезпечувалось вказане зобов'язання були відповідні об'єкти нерухомості.

25.01.2013 року між ПАТ «Банк Петрокоммерц-У країна» та Приватною фірмою «Мустанг» укладено кредитний договір № 003-01-13 (далі - Кредитний договір). Іпотекою вказаних об'єктів були забезпечені вимоги ПАТ «Петрокоммерц-Україна» і до Приватної фірми «Мустанг».

В якості забезпечення зобов'язання ПФ «Мустанг» по Кредитному договору укладено відповідні договори іпотеки.

Як зазначає позивач, 01.09.2016 року йому стало відомо, що Державним реєстратором-речових прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською Інесою Володимирівною прийнято рішення про реєстрацію права власності на вказані об'єкти нерухомого майна за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал», при цьому як підставу реєстрації права власності на вказані об'єкти за ТОВ «Фінансова компанія «Централ Капітал» за зазначеними договорами іпотеки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення були прийняті на підставі застереження про задоволення вимог іпотеко держателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Централ Капітал».

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що спірні правовідносини щодо реєстрації права власності пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, даний спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судом за правилами ЦПК України.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 14 червня 2016 року по справі № 826/4858/15 (в ЄДРСР № 59205451), по якій предметом оскарження також було рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, прийняте на підставі застереження в іпотечному договорі.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Суд враховує викладений вище висновок Верховного Суду України по справі 826/4858/15, а тому вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІКОН» до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інеси Володимирівни, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, належить відмовити.

Враховуючи, що клопотання про забезпечення позову підлягає розгляду в порядку, передбаченому ст.ст.117, 118 КАС України, тобто лише після відкриття провадження по справі, клопотання позивача про забезпечення позову підлягає поверненню разом з іншими матеріалами позову згідно вимог ч.3 ст.109 КАС України.

Керуючись, п.1 ч.1 ст.109, ст.165 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІКОН» до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інеси Володимирівни, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІКОН» про вжиття заходів забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами підсудності, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Надіслати позивачу копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Згідно ч.ч.4,5 ст.109 КАС України ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву. Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Тарасишина