Справа № 2а-2283/09
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2011-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2011 р. Справа № 81545/09/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Святецького В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити нарахування та виплату допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, -

встановив:

У липні 2009 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача у якому просив, визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови виплачувати позивачу допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку в розмірі не менше прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років та зобовязати його здійснити перерахунок нарахованих сум цієї допомоги відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в розмірі не менше прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на місяць.

Позивач, свої позовні вимоги мотивував тим, що їй як особі яка здійснює догляд за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», повинна виплачуватися допомога, в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на кожну дитину, однак така допомога їй виплачувалася не в повному розмірі.

Оскарженою постановою суду позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови виплачувати позивачу допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку в розмірі не менше прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком до 6 років за 2007 рік. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу коштів допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми». В задоволенні решти позовні вимоги відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним зясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити частково, виходячи з наступних підстав.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач є матірю малолітніх дітей, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтв про народження та перебуває на відповідному обліку у відповідача, як особа яка здійснює догляд за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», громадяни України, в сімях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 3 цього Закону передбачено, що одним з видів такої державної допомоги сімям з дітьми, є допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст. 15 цього Закону, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом, має особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачені ст. 14 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», при цьому даним Законом не передбачено обмежень чи особливих умов для розподілу осіб, що мають право на отримання такої допомоги на застрахованих чи незастрахованих осіб.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» від 19.12.2006 р. N 489-V, з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом, дію частини 1 ст. 15 Закону України «Про Державну допомогу сімям з дітьми» на 2007 рік зупинено. При цьому, статтею 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що у 2007 році щомісячна грошова допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачена у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року, справа №6-рп/2007 за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними та є обов'язковим до виконання на території України.

Частиною 2 статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09.07.2007 року відновили дію положення ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», згідно якого розмір державної допомоги по догляду за дитиною становить у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до цього, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, протягом періоду з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, однак позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Однак, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги позивача за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року не врахував того, що у відповідності до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та п. 19 постанови КМ України №1751 від 27.12.2001 року, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення зазначеної допомоги по день досягнення дитиною вказаного віку включно. Оскільки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 3 роки виповнилося 11.08.2007 року, а тому нарахування та виплату позивачу допомоги по догляду за ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідачу слід здійснити з 09.07.2007 року по 11.08.2007 року включно, а за ОСОБА_4 з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно.

При цьому, суд першої інстанції правильно не застосував строк звернення до адміністративного суду, так як такий строк може бути застосований тільки у тому разі, якщо на цьому наполягає одна із сторін, оскільки під час розгляду даної справи у суді першої інстанції, жодна із сторін не наполягала на відмові у позові з підстав пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, то і підстав для його застосування немає

Щодо позовних вимог позивача за 2008 рік, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що такі задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Підпунктом 7 пункту 23 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину першу статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» викладено в нові редакції, відповідно до якої, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Підпунктом 8 пункту 23 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», пункт 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» викладено у новій редакції, відповідно до якої, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що положення підпункту 7 та 8 пункту 23 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким внесено зміни до частини першої статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», не конституційними не визнавалися та були чинними протягом всього 2008 року.

Відповідно до наведеного вище, суд першої інстанції прийшов до правильного і обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача за 2008 рік задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог позивача за 2009 рік, то суд апеляційної інстанції також погоджується з висновками суду першої інстанції, що такі задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», положення Розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» діють по 31 грудня 2008 року.

Таким чином, положення пункту 23 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратили чинність з 01.01.2009 року.

Однак, статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» установлено, що у 2009 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» від 21.12.2001 року № 1751, передбачено, що відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Враховуючи наведене вище та висновки Конституційного Суду України, наведені у рішенні від 03.10.1997 року по справі № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) до даних правовідносин підлягає застосування закон, який був прийнятий пізніше, тобто Закон України «Про Державний бюджет на 2009 рік».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що відповідач нараховуючи та виплачуючи позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2009 році, в розмірі визначеному Кабінетом Міністрів України, діяв у відповідності до чинного законодавства, а тому підстав для задоволення даних позовних вимог немає.

Враховуючи те, суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскаржену постанову слід змінити.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, 196, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів -

постановив:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради задоволити частково.

Змінити постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2009 року у справі № 2а-2283/09/0907, виклавши пункти другий та третій резолютивної частини цієї постанови в наступній редакції:

«Визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на кожну дитину, за період: щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 09.07.2007 року по 11.08.2007 року включно, а щодо ОСОБА_4 з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради провести нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на кожну дитину, за період: щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 09.07.2007 року по 11.08.2007 року включно, а щодо ОСОБА_4 з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно, з врахуванням виплачених сум.».

В решті постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2009 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_5