Справа № 806/310/13-а
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 806/310/13-a

категорія 5.2

19 грудня 2013 р. м. Житомир

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Романченка Є.Ю. ,

за участі секретаря - Длугаш О.В.,

та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хіміко-металургійний комбінат УКРЦИНК" до ОСОБА_1 митниці Міндоходів про скасування рішення № 101030000/2012/300153/1 від 05.11.2012 р.,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати рішення ОСОБА_1 митниці № 101030000/2012/300153/1 від 05.11.2012 р. "Про корегування митної вартості товару". В обґрунтування своїх позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Хіміко-металургійний комбінат УКРЦИНК" зазначало, що для здійснення митного оформлення товарів, за методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), застосованим позивачем, крім самої декларації, митному органу були надані усі необхідні документи на підтвердження митної вартості товару відповідно до п. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Проте, на думку позивача, митним органом безпідставно не були взяті до уваги документи, з причин відсутності в них достатньої інформації, необхідної для підтвердження заявленого декларантом розрахунку митної вартості. Позивач вважає, що у ОСОБА_1 митниці не було достатніх підстав для визначення митної вартості з використанням резервного методу, оскільки митним органом не доведено існування обставин, які б підтверджували обґрунтованість його сумнівів щодо задекларованої декларантом митної вартості імпортованих товарів. За таких обставин, оскаржуване рішення ОСОБА_1 митниці прийнято з порушенням норм Митного кодексу та не відповідає вимогам закону, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Під час судового розгляду справи первинного відповідача ОСОБА_1 митницю замінено належним відповідачем - ОСОБА_1 митницею Міндоходів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, на підставі доводів викладених у позовній заяві, та наданих пояснень під час судового розгляду.

Представник відповідача в засіданні суду позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, на підставі доводів викладених у письмових запереченнях. Пояснив, що подані 26.10.2012 р. під час митного оформлення документи містили розбіжності, а тому в порядку частини 3 ст. 53 МК України митним органом у декларанта були витребувані додаткові документи. Враховуючи, що декларантом додаткових документів надано не було, митним органом прийнято рішення про застосування резервного методу визначення митної вартості. Вибір методу визначення митної вартості товару здійснювався відповідно до положень глави 9 МК України, митну вартість було скориговано за другорядним методом 2ґ. Митна вартість ґрунтувалась на підставі наявної у митного органу інформації щодо митної вартості подібних товарів.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Встановлено, що 20.12.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хіміко-металургійний комбінат "УКРЦИНК" (Україна) та компанією "United Zinc Corporation LLP" (ОСОБА_2) було укладено контракт № 2012/09 від 20.12.2009 року, за умовами якого продавець (компанія "United Zinc Corporation LLP") продає, а покупець (ТОВ "Хіміко-металургійний комбінат "УКРЦИНК") купує для своїх потреб ізгар цинку, гартцинк і лом цинку (надалі - Товар) в кількості, асортименті і по ціні у відповідності до специфікації, яка є невід'ємною частиною цього контракту.

1 вересня 2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 5 до контракту № 2012/09 від 20.12.2009 року.

Відповідно до додаткової угоди № 5 від 01.09.2011 року, продавець продає, а покупець купляє для власних потреб гартцинк, ізгар цинку, лом цинку, луска цинку і оксид цинку, некальцинірований доломіт, золу і залишки, які містять переважно мідь, пил електрофільтрів електросталеплавильного виробництва (надалі - Товар), у кількості, асортименті по ціні вказаній у специфікації.

Відповідно до специфікації №7 від 01.09.2011 року до контракту №2012/09 від 20.12.2009, яка є невід'ємною частиною контракту, ціна 1 т пилу електрофільтрів електросталеплавильного виробництва, на умовах поставки DAF Україна, CIF порт Україна, DDU, DDP Україна, складає 30,00 Доларів США. Оплата повинна бути здійснена покупцем не пізніше 30 банківських днів з моменту замитнення товару. Датою поставки товару вважається оформлення митної декларації.

З метою митного оформлення придбаного товару 26.10.2012 року ТОВ "Хіміко-металургійний комбінат УКРЦИНК" ОСОБА_1 митниці було подано електронну митну декларацію №101030000/2012/013089; контракт №2012/09 від 29.12.2009 року; додаткові угоди від 01.04.2010 р. № 1, від 01.07.2010 р. № 2, від 18.10.2010 р. № 3, від 01.09.2011 р. № 5; специфікація № 7 від 01.09.2011 року, інвойс від 24.08.2012 року № 123087/atkr.8; сертифікат якості № 26 від 24.08.2012 року; інші документи на підтвердження якісних характеристик товару. Визначення митної вартості товару позивач здійснив за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, 30,00 дол. США за 1 т.

26.10.2012 року митним органом повідомлено декларанта, що для підтвердження митної вартості, згідно п. 3 ст. 53 МК України, необхідне подання додаткових документів, а саме: договорів (угод, контрактів) із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими організаціями, та, або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення.

Цього ж дня декларантом подано до митниці наступні документи: договір з третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів митна вартість, яких визначається, № UZC-1 від 13.01.2012 року; додаток № 2 до специфікації № 1 від 14.08.2012 року до контракту UZC-1 від 13.01.2012 року; висновок Київської обласної ТПП від 14.02.2012 року № Ц-05 щодо вартості товару - "пилу електрофільтрів від електросталеливарного виробництва"; платіжне доручення банку № 2 від 26.06.2012 року про перерахування коштів на банківський рахунок сторони зовнішньоекономічного контракту компанії "United Zinc Corporation LLP"

За результатами розгляду зазначеної митної декларації та додатково поданих документів у ОСОБА_1 митниці виникли сумніви щодо правильності визначення декларантом митної вартості товарів у зв'язку з чим митним постом "Коростень" було відмовлено у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю та ОСОБА_1 митницею прийнято рішення про коригування митної вартості №101030000/2012/300153/1 від 05.11.2012р. У вказаному рішенні відповідач зазначив, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) у зв'язку з неподанням декларантом додаткових документів на письмову вимогу митного органу, згідно із ч. 3 ст. 53 МК України. Вказано про те, що митна вартість визначена за методом 2ґ на підставі наявної у митного органу інформації щодо митної вартості подібних товарів (цінова інформація ЄАІС ДМСУ ВМД 901040000/НОМЕР_1 від 27.08.2012 р.).

Не погодившись із рішенням №101030000/2012/300153/1 від 05.11.2012р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Хіміко-металургійний комбінат УКРЦИНК" звернулося до Державної митної служби України із листом від 22 листопада 2013 року № 358 про скасування вказаного рішення.

Державна митна служба України листом від 05.12.2012 року № 15/1-15.2-2/2238 повідомила позивача про відсутність підстав для перегляду зазначеного рішення митного органу про коригування митної вартості товарів.

Вирішуючи, з урахуванням наведеного, спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 49 Митного Кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1, 2 статті 52 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Так, згідно з положеннями глави 9 МК України, зокрема, згідно із ч. 1 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).

У взаємозв'язку з наведеним, слід зазначити, що, відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно із частиною 2 вказаної статті МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини п'ятої статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу наведених вище правових норм випливає, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Також це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності.

Між тим, відповідно до вимог частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно із ч. 1 ст. 54 МК Кодексу, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

В силу вимог пункту 1 частини 4 статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю за правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Відповідно до ч. 9 ст. 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Під час розгляду даної справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про існування достатніх підстав для виникнення обґрунтованого сумніву у ОСОБА_1 митниці щодо вартості імпортованого товару. Представником відповідача не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Хіміко-металургійний комбінат УКРЦИНК" основні та додаткові документи не дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни.

При винесенні рішення про коригування митної вартості відповідачем зазначалось, що митна вартість коригується, оскільки позивачем не було надано на письмову вимогу митного органу рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором, висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими організаціями, та, або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Проте, судом встановлено та підтверджено, що зазначені додаткові документи були надані позивачем на вимогу контролюючого органу.

Також суд враховує, що подання митному органу для митного оформлення товару висновку про якісні та вартісні характеристики товарів; копії митної декларації країни відправлення; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, відповідно Митного кодексу України, не є обов'язковим. Такі документи в якості додаткових надаються у випадку необхідності підтвердження відомостей про митну вартість товару, що містяться в основних доданих до декларації документах, достовірність яких викликає сумнів у митного органу.

Суд критично оцінює посилання митного органу на те, що договір з третіми особами та митна декларація країни відправлення всупереч вимогам статті 254 Митного кодексу України не були перекладені на українську мову, що унеможливлює їх використання для цілей підтвердження митної вартості, оскільки неподання позивачем договору з третіми особами, пов'язаного з угодою про поставку товару, та митної декларації країни відправника, перекладених на українську мову не може однозначно свідчити про недостовірність відомостей, що викладені у інших документах, поданих декларантом на підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

У статті 254 МК України закріплено, що митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

В засіданні суду також спростовані посилання відповідача на те, що при огляді декларації країни відправлення встановлено, що в ній відсутні відомості про продавця товарів компанію "United Zinc Corporation LLP", внаслідок чого неможливо, на думку митного органу, ідентифікувати цю декларацію з контрактом від 29.12.2009 року № 2012/09.

Так, представник позивача в засіданні суду пояснив, що для поставки товару за умовами контракту № 2012/09 від 20.12.2009 року та додаткової угоди № 5 від 01.09.2011 року, між їх контрагентом - компанію "United Zinc Corporation LLP" (ОСОБА_2) та JOINT STOCK COMPANY "LIEPAJAS METALURGS" (Латвія) було укладено контракт UZC-1 від 13.01.2012 року. У зв'язку з чим останнім (JOINT STOCK COMPANY "LIEPAJAS METALURGS") в декларації одержувачем товару було вказано OAO HMK "UKRCINK", тобто позивач ТОВ ХМК "УКРЦИНК" та його адресу, про що свідчить копія декларації країни відправника (а.с.35-36). Внаслідок чого відомості про компанію "United Zinc Corporation LLP" у цій декларації вказані не були.

Також на підтвердження вартості імпортованого товару було надано платіжне доручення в іноземній валюті № 2 від 26.06.2012 року на суму 9082,80 доларів США (а.с. 39).

Окрім цього, під час судового розгляду справи представником відповідача було вказано, що сумніви стовно ціни задекларованого позивачем товару виникли у митного органу за результатами аналізу відомостей, що містяться у базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України, зокрема, відповідачем встановлено, що заявлена позивачем митна вартість на товар (пил електрофільтрів електросталеплавильного виробництва) не відповідала ВМД 901040000/НОМЕР_1 від 27.08.2012 р..

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, так як зазначена система відповідно до приписів МК України носить інформаційний характер і не є виключною підставою відмови визнання задекларованої митної вартості декларантом, оскільки така підстава для коригування не передбачена ст. 55 МК України і не викладена в ст. VII ГАТТ та в Угоді про застосування ст. VII ГАТТ.

Слід звернути також увагу на те, що наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що товар, який задекларовано Товариством з обмеженою відповідальністю "Хіміко-металургійний комбінат УКРЦИНК" розмитнювався за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Враховуючи, що автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 598 "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору", допускається посилання на використання інформаційної системи ДМСУ тільки при визначенні митної вартості відповідно до ст.ст. 59,60 та 64 МК України із зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань обсяг партії ідентичних, подібних товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Із оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару від 05.11.2012 року видно, що митним органом при його прийнятті вимог зазначеного Наказу дотримано не було.

Також оскаржуване рішення винесене з порушенням ч. 1 та 2 ст. 55 МК України, оскільки у ньому відсутні відомості, зокрема, щодо того, які обґрунтовані підстави встановив митний орган з приводу того, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

У порушення ч. 2 ст. 55 МК України, пункту 2.1. Розділу 2 (опис гр. 33) Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства Фінансів України від 24.05.2012 року № 598, відповідач при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу не зазначив у спірному рішенні докладної інформації та джерел, які використовувалися митним органом при її визначенні, а саме ним не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Окрім того, відповідачем, всупереч ст. 71 КАС України, не обґрунтовано, у зв'язку з чим у контролюючого органу виникли сумніви щодо правильності визначення митної вартості товару (відомості, заявлені декларантом не підтверджені документально або не визначені кількісно, відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні) та не доведено, що визначити митну вартість товару за 2-5 методом було неможливим.

Натомість, матеріалами справи підтверджено, що декларантом під час проведення митного контролю, одночасно з поданням митної декларації, митному органу було подано всі необхідні документи, які підтверджують ціну товару зазначену у декларації, зокрема, документи передбачені в ч.2 ст.53 МК України.

За таких обставин, висновок ОСОБА_1 митниці, правонаступником якої є ОСОБА_1 митниця Міндоходів, про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), суд вважає необґрунтованим, а тому рішення про коригування митної вартості від 05.11.2012 року № 101030000/2012/300153/1 є протиправним.

З огляду на все викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Хіміко-металургійний комбінат УКРЦИНК", відтак позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 86,158-163,186, 254 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення ОСОБА_1 митниці про коригування митної вартості товарів від 05.11.12 № 101030000/2012/300153/1.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 26 грудня 2013 р.