Справа № 492/930/13-а
Суддя: Гусєва Н. Д.
Дата ухвалення: 2013-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 492/930/13-а
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 липня 2013 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Гусєвої Н.Д., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій (бездіяльність) відповідача по не нарахуванню щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни і зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

15 червня 2011 року позивач звернувся з адміністративним позовом до суду, в якому просить визнати протиправною недоплату належних йому як дитині війни сум щомісячної державної соціальної допомоги згідно зі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни і відмову відповідача у нарахуванні і виплаті йому цієї щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, а також зобовязати відповідача провести перерахунок призначених виплат згідно зі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, і виплатити йому недоплачені як дитині війни суми щомісячної державної соціальної допомоги з 01.01.2006 р. до дня винесення постанови у справі. При цьому позивач посилається, що починаючи з 01.01.2006р. відповідачем в порушення норм чинного законодавства вказана допомога сплачувалась йому не в повному обсязі.

Ухвалою суду від 16 червня 2011 року частина позовних вимог позивача до управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплати щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни і зобовязання вчинити певні дії за період з 01.01.2006 р. по 14.12.2010 р. залишені без розгляду внаслідок пропуску строку звернення до адміністративного суду, а в іншій частині за період з 15.12.2010р., відкрито скорочене провадження у справі.

25.06.2011р. Арцизьким районним судом Одеської області було винесено постанову по адміністративній справі № 2-а-2439/11 про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області про визнання дій відповідача по не нарахуванню щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни протиправними і зобовязання вчинити певні дії.

05.03.2013р. від представника відповідача управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області до суду надійшла заява про перегляд судового рішення ухваленого 25 червня 2011 року по адміністративній справі № 2-а-2439/11 про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області про визнання дій відповідача по не нарахуванню щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни протиправними і зобовязання вчинити певні дії за нововиявленими обставинами, в звязку з залученням до справи неналежного відповідача.

Відповідно до ухвали суду від 04.06.2013р. судом скасована постанова Арцизького районного суду Одеської області від 25.06.2011р., винесена по адміністративній справі № 2-а-2439/11 про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області про визнання дій відповідача по не нарахуванню щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни протиправними і зобовязання вчинити певні дії, а також здійснена заміна первинного відповідача управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області на належного відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 25 червня 2013 року подав до суду заперечення проти адміністративного позову, в яких просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити, посилаючись на незаконність вимог позивача, а також на законність своїх дій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року №2195-IV (зі змінами та доповненнями), дитина війни особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Позивач є дитиною війни, що підтверджується копією його паспорту.

Відповідно до ч. 2 ст. 3, ст. 6, ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни в редакції від 18 листопада 2004 року державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Дітям війни доплата до пенсії підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Редакція ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, яка діяла до 01 січня 2008 року, відновила свою чинність з 22.05.2008 р., оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 щодо неконституційності п/п. 2 п. 41 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, якою зазначена ст. 6 була викладена в новій редакції, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

В подальшому до моменту ухвалення наявної постанови ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в редакції від 18 листопада 2004 року не змінювалась та її дія не зупинялась.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Визначення поняття прожитковий мінімум, правові основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень регулюють закони України від 15.07.1999 р. № 966-ХIV Про прожитковий мінімум та від 05.10.2000 р. № 2017-ІІІ Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії.

Частиною 3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, установлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про прожитковий мінімум прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Отже, вихідним критерієм обчислення розміру підвищення до пенсії дітям війни відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни є розмір мінімальної пенсії за віком, визначений статтею 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, відповідач має здійснити доплату до пенсії позивачеві, виходячи із розрахунку 30% від розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове пенсійне страхування.

Беручи до уваги наведене, оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, бездіяльність відповідача по не нарахуванню та невиплаті щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни слід визнати протиправною та відповідача слід зобовязати нарахувати та виплатити позивачеві щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за період з 15.12.2010 р. по день набрання чинності Закону N3491-VI, тобто по 22.07.2011р. включно.

Керуючись ст. ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст. ст. 3, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року по справі № 10-рп/2008 року, ст. ст. 6 14, 71, ч. 4 ст. 122, ст. ст. 159 163, 167, 1832, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування ОСОБА_1 державну соціальну допомогу як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове пенсійне страхування, та провести відповідні виплати за період з 15.12.2010 р. до 22.07.2011р., включно з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 3 гривні 40 копійок.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виконати наявну постанову негайно.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Арцизький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_2