Справа № 22-а/0690/942/11
Суддя: Косигіна Л. М.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області

Справа № 22-а/0690/942/11
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючої судді Косигіної Л.М.
суддів: Жигановської О.С., Матюшенка І.В.
при секретарі Порохня М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира про визнання дій неправомірними, стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира
на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 23 вересня 2009 року, -
В задоволенні решти вимог відмовлено за безпідставністю.
В апеляційній скарзі УПСЗН Корольовської районної ради м. Житомира, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить постанову скасувати та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.
Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ОСОБА_1 віднесений до 3 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживає в зоні гарантованого добровільного відселення та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 /а.с. 3, 4-5, 6, 8, 98-99/. Позивач отримує виплати згідно за ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.
Задовольняючи позов про визнання неправомірними дій УПСЗН Корольовської районної ради м. Житомира та стягнення невиплачених коштів за період з 01.01.2002 року по 31.03.2009 року, суд першої інстанції виходив з того, що доплата за ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є складовою частиною заробітної плати, а тому на неї не поширюється строк позовної давності. Проте, з такими висновками не можна погодитися, виходячи з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову.
Зі справи вбачається, що відповідач не був присутній в судовому засіданні. В матеріалах справи відсутні будь - які докази щодо належного повідомлення Управління про час та місце судового розгляду. Отже, за таких обставин відповідач був позбавлений можливості у повному обсязі користуватися своїми правами, передбаченими ст. 100 КАС України.
Посилання суду на те, що вказані виплати є складовою частиною заробітної плати є безпідставними, та не ґрунтуються на вимогах Закону.
Згідно зі ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісяця.
Дія вказаної норми була зупинена на 2008 рік - Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".
У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційним положення вищевказаного Закону щодо зупинення дії ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат за період з 22.05.2008 року по 31.03.2009 року застосуванню підлягає саме ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у зв`язку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

З врахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визнання дій відповідача неправомірними та стягнення коштів за ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2002 року по 21.05.2008 року, з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні вказаних вимог. За період з 22.05.2008 року по 31.03.2009 року позов підлягає задоволенню на суму 1111 грн. 50 коп. /з врахуванням отриманих виплат/.

В решті постанова залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 195, 196, 198, 202, 207, 211, 212 КАС України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 23 вересня 2009 року скасувати частково та ухвалити нову постанову.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира на користь ОСОБА_1 1111 грн. 50 коп. невиплачених коштів, передбачених ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 22.05.2008 року по 31.03.2009 року.

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Корольовської районної ради м. Житомира про визнання дій неправомірними та стягнення невиплачених коштів, передбачених ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2002 року по 21.05.2008 року.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: