Справа № 516/47/16-а
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2016 р. Справа № 516/47/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Мислива Л.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 21 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач, ОСОБА_4, звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому, з врахуванням уточнень від 27.04.2016р., просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області щодо припинення їй виплати пенсії як інваліду третьої групи, неправомірними, та зобов'язати відповідача поновити їй виплату зазначеної пенсії з 23 лютого 2016р.

Суд першої інстанції своєю постановою від 21 липня 2016 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, про визнання дії Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області щодо припинення ОСОБА_4 виплати пенсії як інваліду третьої групи, неправомірними, та зобовязання відповідача поновити позивачу виплату зазначеної пенсії з 23 лютого 2016р., - відмовив повністю.

ОСОБА_4 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_4 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, або у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1. у с. Сушківка Уманського району Черкаської області (паспорт серії НОМЕР_1, виданий 25.08.1998р. Уманським МВ УМВС України в Черкаській області), є інвалідом третьої групи по загальному захворюванню, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №361023 від 18.07.2011р.

ОСОБА_4 працює на посаді начальника відділу освіти управління освіти, культури та спорту виконавчого комітету Теплодарської міської ради, що підтверджується відповідною довідкою №8 від 15.03.2016р.

Згідно повідомлення управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області від 04.03.2016р., адресованого ОСОБА_4 на її звернення, остання перебуває на обліку у даному управлінні. Відповідно до ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у період з 01.04.2015р. по 31.12.2015р., та у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України не виплачуються. А позивач працює на посаді державного службовця, тобто відноситься до осіб, яким з 01.04.2015р. припинено виплату пенсії. Також зазначено про те, що у разі звільнення з відповідної посади, порядок виплати пенсії буде переглянуто та відновлено.

Із письмової заяви ОСОБА_4 від 28.01.2016р., адресованої Управлінню Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, вбачається прохання запросити з м. Умані Черкаської області її пенсійну справу (пенсія по інвалідності), в зв'язку із зміною місця проживання. В зв'язку з чим у лютому 2016р. даним управлінням був здійснений відповідний запит з проханням вислати пенсійну справу ОСОБА_4 до їхнього управління. Як вбачається із супровідного листа управління Пенсійного фонду України в м. Умані та Уманському районі Черкаської області від 12.02.2016р., вказана пенсійна справа була направлена до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, також зазначено, що пенсія їй виплачена по 31.03.2015р. включно.

Згідно розпорядження Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області №4474 від 23.02.2016р., ОСОБА_4 поставлена на відповідний облік.

24.02.2016р. ОСОБА_4 звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області із письмовою заявою, в якій просила надати їй роз'яснення щодо припинення виплати їй пенсії по третій групі інвалідності.

Із запиту Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області від 25.03.2016р., адресованого Управлінню Пенсійного фонду України в м. Умані та Уманському районі Черкаської області, вбачається прохання повідомити про причини невиплати ОСОБА_4 пенсії за період перебування на обліку у їхньому управлінні з 01.04.2015р. по 29.02.2016р. У відповіді від 01.04.2016р. повідомляється про припинення виплати пенсії ОСОБА_4 з 01.04.2015р. відповідно до п. 5 р. І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. Також повідомлено про те, що вона за період з 01.04.2015р. по 29.02.2016р. до їхнього управління за поновленням виплати пенсії не зверталася.

Згідно повідомлення Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області від 08.04.2016р., за період перебування ОСОБА_4 на їхньому обліку, пенсія за березень 2016р. в сумі 1174 грн. їй не виплачена на підставі ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», крім того, у разі припинення виплати пенсії на підставі законодавчих актів України, окремо рішення не приймається.

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області №17 від 27.04.2016р., ОСОБА_4 працює у даному виконкомі з 12.11.2009р., а саме: головним спеціалістом служби у справах дітей з 12.11.2009р. по 20.03.2011р.; виконуючою обов'язки начальника відділу освіти управління освіти, культури та спорту з 21.03.2011р. по 01.03.2012р.; та з 01.03.2012р. по теперішній час на посаді начальника відділу освіти управління освіти, культури та спорту, про що також вбачається з її трудової книжки серії А С №308709 від 01.09.1998р.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу.

Як визначається у п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Згідно ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Статтею 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей, як визначається у висновку рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012р. Такий принцип викладений, зокрема, в Загальній декларації прав людини 1948 року, згідно з якою кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення та на здійснення необхідних для підтримання її гідності та для вільного розвитку її особистості прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

На підставі матеріалів справи та оцінки представлених доказів. колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 21 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Г.В.Семенюк