Справа № 1225/1681/2012
Суддя: Пчолкін С. А.
Дата ухвалення: 2013-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1225/1681/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2013 року Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Пчолкіна С.А.

при секретарі Гальцевій Г.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в письмовому провадженні, у залі суду в м. Сватове Луганської області справу за № 1225-1681-12 за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області

про доплату невиплачених сум довічного утримання та визнання дій незаконними, суд,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2012 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області, в якій просить суд дії відповідача по виплаті позивачу сум щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, без врахування вимог закону, визнати неправомірними.

Стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на користь позивача суми недоплаченого щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, за 6 місяців 2011 року з липня по грудень 2283, 44 грн., з січня по вересень 2012 року- 29831, 04 грн., а всього- 32114,48 грн.

Ухвалою Сватівського районного суд від 13 вересня 2012 року провадження по справі було зупинене в звязку з розглядом іншої справи, яка розглядається в порядку Конституційного судочинства.

20.03.2013 року позивач звернувся до суду з заявою, в якій змінив свої вимоги та просив визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області в частині відмови позивачу в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання незаконними. Зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату з 01 січня 2012 року по теперішній час щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % заробітної плати працюючого судді відповідно до ст. 129,138ч.3 Закону України Про судоустрій та статус суддів від 07.07.2010 року, виходячи з заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки Територіального ОСОБА_2 Державної судової адміністрації в Луганській області.

В судове засідання позивач не зявився, надавши на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, підтримав свої позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заперечення на позов, в яких зазначив, що з 01 березня 2007 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Сватівському районі як одержувач довічного грошового утримання суддів. Посилаючись на норми ст. 43 Закону України Про статус суддів № 2862-ХІІ від 15.12.1992 р., ч.4 ст.138 Закону України Про судоустрій і статус

суддів № 2453-УІ від 07.01.201 р. вважає, що відсутні правові підстави для проведення перерахунків щомісячного довічного грошового утримання позивачу. Зазначає, що оскільки п.4 ст. 138 Закону України Про судоустрій і статус суддів встановлено, що у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. До врегулювання зазначеного питання на законодавчому рівні, розміри щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці не підлягають перерахунку у звязку зі зміною заробітної плати працюючим суддям. Так як позивач працювала у районному судді та не має відношення до Конституційного Суду України, підстав для проведення перерахунку пенсії немає, тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю, судове засідання по справі провести без участі представника. /а.с.43/.

Згідно ч.4 ст. 122 КАС України, якщо клопотання про розгляд справи за її відсутності заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, тому суд, враховуючи відсутність визначених статтею 128 КАС України перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та відсутність потреби заслухати свідків чи експертів, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини:

Позивач з 06 квітня 2000 року є суддею у відставці /а.с.6/ та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Сватівському районі з 01.03.2007 року як одержувач довічного грошового утримання суддів. Утримання призначено при загальному стажі роботи 47 років, 5 місяців, 7 днів та заробітній платі у сумі 4091,72 грн./а.с.32/. та було призначено на підставі ст.43 Закону України " Про статус суддів" № 2862-ХІІ від 15.12.1992 року (в редакції що діяла на момент виникнення спірних правовідносин ) в розмірі 90 % із заробітку працюючого на відповідній посаді судді.

Згідно довідки УПФ України у Сватівському районі позивач отримувала довічне грошове утримання суддів за січень-березень 2012 р. по 4455,96 грн. щомісячно; за квітень 2012 року по 4464,44 грн.; за травень- червень 2012 р. по 4581,76 грн. щомісячно; за липень- вересень 2012 року по 4585,78 грн. щомісячно; за жовтень- листопад 2012 р. по 4593,82 грн. щомісячно; за грудень 2012 р. по4612,58 грн.; за січень- березень 2013 р. по 4619,28 грн.- а всього на загальну суму 68411,24 грн. /а.с.37/.

25.02.2013 року позивач звернулась до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку з підвищенням заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді з 1 січня 2012 року, відповідно до ст.138 Закону України Про судоустрій та статус суддів.

07.03.2013 року ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області своїм листом відмовило їй в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання зв'язку з відсутністю норми щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці в разі зміни заробітної плати працюючого судді /а.с.36/.

Таким чином, спірним є питання про право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача як судді у відставці у зв'язку з підвищенням заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді відповідно до довідки Територіального управління Державної судової Адміністрації у Луганській області № 687 вих.-12 від 14.05.2012 року, відповідно до якої заробітна плата судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці, який працював головою суду при стажі роботи 25 років 6 місяців щомісячне довічне грошове утримання органами пенсійного фонду будуть обраховуватись станом на 01 січня 2012 року, виходячи з заробітної плати, яка складається: - оклад-8584,0 грн., - доплата за перебування на адміністративній посаді -858,40

грн., - доплата за вислугу років (60%) -5150,40 грн., разом 13133,52 грн. /а.с. 33/.

Відповідач відмовив позивачу в перерахунку, обґрунтовуючи відмову тим, що положень, які б передбачали проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді стаття 138 Закону № 2453-VІ не містить, а також беручи до уваги Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного Фонду України, затвердженого Постановою управління Пенсійного Фонду України 25.01.2008р. № 3-1 та зареєстрованого у Мінюсті України 12.03.2008р. № 200/14891 (далі - Порядок № 3-1), яким також не передбачено проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.36).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, конституція має вищу юридичну силу, а її норми - норми прямої дії.

У ст.22 Конституції України закріплено, що конституційні права та свободи гарантуються та не можуть бути відмінені при прийняття нових законів або внесення змін в діючі закони, не допускається звуження змісту та об'єму існуючих прав та свобод.

Ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 147 Конституції України Конституційний суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів, врегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року.

Призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання, призначеного судді у відставці, проводиться згідно вимог статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до вимог ч.1 ст.138 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 7.07.2010р. №2453-6, судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених ст.37 Закону України Про державну службу або, за його вибором, щомісячне грошове утримання. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання /в редакції на 07 липня 2010 р./.

Відповідно до п.13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про державну службу", Про статус суддів" та вказаного Закону, призначається одна пенсія за її вибором, при цьому різниця між розміром пенсії, на який має особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Призначення щомісячного грошового утримання та розмір врегульоване частиною 3 статті 138 Закону України Про судоустрій і статус суддів відповідно до якої (з врахуванням змін, внесених згідно із Законом від 08.07.2011 року № 3668-VІ), щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ст.129 даного Закону України "Про судоустрій і статус суддів" винагорода судді регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді

в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Суд вважає, що стаття 129 Закону щодо суддівської винагороди, вводилась в дію з 01 січня 2011 року. Абзац 6 пункту 1 розділу XII із змінами, внесеними згідно із Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України"від 23.12.2010 р. N 2856-УІ, стаття 129 Закону щодо суддівської винагороди введена в дію з 1 січня 2012 року.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що винагорода судді, нарахована судді відповідно до цього Закону з 01 січня 2012 року за повний відпрацьований місяць, не може бути меншою, ніж його середній дохід за попередні 12 місяців, тобто, право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі та порядку визначеному ч. 3 ст. 138 Закону можливе лише з 01 січня 2012 року.

Рішення Конституційного суду України, що стосуються правових понять інституту судді у відставці, закріплюють поняття щомісячного довічного грошового утримання, принципів незалежності суддів, також Конституційним судом вказано про неможливість відміни та звуження змісту та об'єму статусу суддів; про неможливість звуження досягнутого рівня незалежності суддів; про неможливість диспропорції у матеріальному забезпеченні судів та суддів різних рівнів; про неможливість суттєвої диспропорції у грошовому забезпеченні працюючих суддів та суддів у відставці; про неможливість відміни принципу, як перегляд щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни заробітної плати працюючим суддям, виходячи з її нового розміру.

Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що щомісячне довічне грошове утримання судді це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. Також вказав, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обовязків та особливою формою його соціального забезпечення.

У вказаному рішенні Конституційний суд України зазначив про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Згідно вимог до п.6. ст.92 Конституції України, види і форми пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що позивач має право на перерахунок щомісячного грошового довічного утримання з 01 січня 2012 року у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не оспорюється право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці та факт виплати щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці відповідачем позивачу.

Позивач отримала правовий статус судді у відставці відповідно до Закону України Про статус суддів від 15.12.1992 року №2862-ХІІ.

Згідно ч. 2 ст. 43 вказаного закону за суддею у відставці закріпляються звання судді та

такі ж гарантії недоторканості та соціального захисту, як і до виходу у відставку.

Згідно ч. 4 ст. 43 вказаного закону судді, який пішов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених ст.. 37 Закону України Про державну службу.

Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку, але не більш ніж 90% заробітку судді.

Таким чином, названим законом були визначені принципи призначення довічного грошового утримання, зокрема: наявність стажу роботи на посаді судді більше ніж 20 років, відсоткове відношення щомісячного довічного грошового утримання від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді.

При цьому, вказаний закон мав нормативне формування судді виплачується щомісячне довічне грошове утримання в розмірі відповідно до стажу роботи від 80 % до 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Тому суд вважає, що відповідач помилково враховує загальний стаж роботи 47 років, 5 місяців, 7 днів та заробітну плату у сумі 4091 грн. /а.с.32/, оскільки позивач отримує довічне грошове утримання як суддя у відставці, який працював головою суду при стажі роботи 25 років 6 місяців /а.с.33/, тому довічне грошове утримання повинно нараховуватись не як пенсія судді, а у відповідності до ст. 138 Закону України Про судоустрій і статус суддів / в редакції діючій на час прийняття/.

Згідно ч.5 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"(в редакції, яка чинна на даний час), довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Грошові кошти для забезпечення призначення, перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці виділяються з Державного бюджету України саме органам ПФУ.

Крім того, пунктом 5 Постанови КМУ від 31 травня 2000 року № 865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії, передбачено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 200/14891 затверджено Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України.

Згідно п.1.1 та п.2.1 цього Порядку, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах, районах за місцем проживання (реєстрації) судді, зокрема, надається довідка про заробітну плату через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Відповідно до п.4.2 абз.2 розділу IV Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України виплата щомісячного довічного утримання за минулий час, утримання надміру виплачених сум та відрахувань здійснюється у порядку, передбаченому Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, виплату та перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у відповідності з діючим законодавством повинен здійснювати Пенсійний фонд України.

В зв'язку з зміною заробітної плати працюючих суддів ТУ ДСА України в Луганській області відповідачу були надані відповідні розрахунки заробітної плати для збільшення довічного утримання, але фактична виплата позивачу здійснена без врахування підвищення

заробітної плати у спірному періоді.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що діючими нормами законодавства на відповідача покладено обов'язок здійснювати виплати та здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, враховуючи наявність підвищення заробітної плати у працюючих суддів, керуючись нормами Законом України "Про судоустрій та статус суддів" за період з 01.01.2012 року, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.4 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України, тому оскільки позивачем до матеріалів справи долучені квитанції про сплату судового збору у розмірі 321 грн., тому судовий збір у розмірі 321 грн. підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 19, 22, п.6 ст.92, ч.2 ст.147 Конституції України, ст.ст. 129, 138 Закону України Про судоустрій та статус суддів від 07.07.2010 року, ст..43 Закону України Про статус суддів № 2862-ХІІ від 15.12.1992 року, ст.ст. 2, 3,9, 11, 17,18, ч.4 ст.94. ч.4 ст.122, 158 - 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про доплату невиплачених сум довічного утримання та визнання дій незаконними задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області в частині відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання незаконними.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01 січня 2012 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % заробітної плати працюючого судді відповідно до ст. 129, ч.3 ст. 138 Закону України Про судоустрій та статус суддів від 07.07.2010 року, виходячи з заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки Територіального ОСОБА_2 Державної судової адміністрації в Луганській області.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 321 (триста двадцять одна) грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого цим Кодексом.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: С.А. Пчолкін