Справа № 310/3476/16-а
Суддя: Ревуцький С. І.
Дата ухвалення: 2016-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/3476/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 серпня 2016 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

розглянувши в судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти ДПС ГУНП України в Запорізькій області Бобікова Євгена Федоровича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, який надалі уточнив та в якому вказує, що 01.05.2016р. поліцейським роти ДПС ГУНП України в Запорізькій області Бобіковим Є.Ф. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП за те, що позивач керував транспортним засобом без посвідчення водія та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки насправді у нього було посвідчення водія, яке зникло під час його затримання поліцейськими за скоєння іншого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Тому позивач в своєму позові просить поновити пропущений строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ПС1 №836241 від 01.05.2016р., справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, стягнути з відповідача понесені витрати на сплату судового збору в сумі 551,21 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 700 грн.

В судовому засіданні 23.06.2016р. позивач ОСОБА_1 та його представник Соботюк В.А. позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

В судовому засіданні 23.06.2016р. відповідач Бобіков Є.Ф. позовні вимоги не визнав та пояснив, що у позивача під час його затримання за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не було при собі посвідчення водія, тому в райвідділі поліції відносно нього і була винесена постанова, що оскаржується. Також відповідач визнав, що крім вказаної постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які інші документи.

До судового засідання 19.08.2016р. учасники судового розгляду не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивач ОСОБА_1 та його представник Соботюк В.А. надали до суду відповідні заяви з проханням розглянути справу без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

У відповідності до ч.2 ст.99 КАС України, строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.6 ст.103 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена 01.05.2016р., позивачем вона отримана поштою 11.05.2016р., відповідно останнім днем строку звернення до адміністративного суду є 21.05.2016р., що припадає на вихідний день (суботу). Тому останнім днем вказаного строку є 23.05.2016р., тобто день, коли позивач дійсно звернувся до суду з позовом, що розглядається.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду не є порушеним, тому необхідність в його поновленні відсутня.

По суті справи суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 01.05.2016р. поліцейським роти ДПС ГУНП України в Запорізькій області Бобіковим Є.Ф. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП за те, що позивач керував транспортним засобом без посвідчення водія та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта власних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не надав до суду жодного доказу вини позивача у скоєнні правопорушення, за яке він був притягнутий до адміністративної відповідальності. Жоден із доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відсутній і у відповідній справі про адміністративне правопорушення, що визнав в судовому засіданні сам відповідач.

За таких обставин суд доходить висновку, що вина позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, не доведена жодним доказом, тому постанова у справі про адміністративне правопорушення ПС1 №836241 від 01.05.2016р. є незаконною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю, позовні вимоги в цій частині необхідно задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

В даному випадку документально підтвердженими і тому такими, що підлягають відшкодуванню за рахунок Державного бюджету України судові витрати позивача на сплату судового збору в сумі 551,20 грн.

В той же час, в якості підтвердження судових витрат позивача на правову допомогу до суду надана квитанція до прибуткового касового ордеру, яка свідчить про сплату позивачем ОСОБА_1 своєму представнику - адвокату Соботюку В.А. 700 грн. «за правову допомогу». З цього документу неможливо зробити висновок щодо того, за що конкретно сплачена вказана грошова сума і чи відповідає вона граничним розмірам компенсації судових витрат, передбаченим Постановою Кабінету міністрів України від 27.04.2006р. №500.

За таких обставин вказана грошова сума відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158-164 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ПС1 №836241 від 01.05.2016р.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України понесені витрати на сплату судового збору в сумі 551,20 грн.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо постанову було прийнято без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.І.Ревуцький