Справа № 734/2225/16-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 734/2225/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Іванюк Т.І. Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області про визнання протиправною відмови здійснити перерахунок призначеної пенсії у розмірі 90 % розміру заробітної плати працюючого державного службовця, виходячи з розміру заробітної плати, зазначеної у довідці від 01 липня 2016 року № 46, виданої Управлінням освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації; зобов'язання, починаючи з 01 грудня 2015 року, здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії у розмірі 90 % від суми заробітної плати, з урахуванням усіх надбавок і доплат, з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, відповідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (у редакції, що була чинною на час призначення пенсії) на підставі довідки від 01 липня 2016 року № 46, виданої Управлінням освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації, скоригувавши на рівень зростання посадового окладу, що передбачено п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 2000 року з доповненнями, встановленими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 866, та виплатити недоотриману пенсію з урахуванням вже виплачених сум.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 липня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області здійснити перерахунок призначеної пенсії у розмірі 90 % розміру заробітної плати працюючого державного службовця, виходячи з розміру заробітної плати, зазначеної у довідці від 01 липня 2016 року № 46, виданої Управлінням освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області, починаючи з 01 липня 2016 року, здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії у розмірі 90 % від суми заробітної плати, з урахуванням усіх надбавок і доплат, з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 відповідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державні службу» (у редакції, що була чинною на час призначення пенсії) на підставі довідки від 01 липня 2016 року № 46, виданої Управлінням освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації, скоригувавши на рівень зростання посадового окладу, що передбачено п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 2000 року з доповненнями, встановленими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 866, та виплатити недоотриману пенсію з урахуванням вже виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, та з урахуванням можливості вирішення справи на основі наявних у ній доказів, колегія суддів вирішила справу розглянути у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області з 23 червня 1999 року як державний службовець та отримує пенсію за віком у розмірі 90 % заробітної плати.

Згідно з довідкою № 46 від 01 липня 2016 року, виданою Управлінням освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації, позивач працював в Управлінні освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації. Заробітна плата за посадою заступник начальника Управління, з якої призначено пенсію, для її перерахунку з 01 грудня 2015 року становить: посадовий оклад - 2 948,00 грн., надбавка за ранг (9 ранг) 90,00 грн., надбавка за вислугу років (30 %) - 911,40 грн., надбавка за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації (10 %) - 294, 80 грн., надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (50 %) - 1 974, 70 грн., премія за грудень 2015 року - 1 500 грн.

05 липня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області із заявою про проведення перерахунку його пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати державних службовців з 01 грудня 2015 року.

Листом № 1329/03 від 08 липня 2016 року Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області відмовило позивачу в перерахунку його пенсії, посилаючись на те, що згідно з Прикінцевими положеннями Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб відповідно до Закону України «Про державну службу».

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави.

На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно зі ст. 37-1 вказаного Закону (у редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії), умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31 травня 2000 року.

Пунктом 4 Постанови № 865 (у редакції від 25 березня 2014 року), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Відповідно до п. 5 Постанови № 865 (у редакції від 25 березня 2014 року), перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови № 865 внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015 року, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, Постановою № 865 на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (05 липня 2016 року) не було визначено порядку перерахунку пенсії державного службовця.

На даний час Кабінетом Міністрів України всупереч ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» також не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Згідно зі ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26 вересня 2014 року, зазначив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Отже, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а відтак дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії згідно із Законом України «Про державну службу», у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям, є протиправними.

Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на пункт 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, яким визначено, що в разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, оскільки наведена законодавча норма стосується виключно призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Таким чином, відповідачем було застосовано нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26 вересня 2013 року у справі № К/800/12309/13, постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2013 року у справі № 21-445а13, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23 лютого 2016 року у справі № К/800/4502/16.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, з урахуванням меж перегляду судом апеляційної інстанції, є обґрунтованими та засновані на нормах права.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не надано достатньо доказів правомірності відмови у проведенні перерахунку пенсії, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та наведеними законодавчими нормами.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області залишити без задоволення, постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 липня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.