Справа № 821/1139/16
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

821/1139/16

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 р.

м. Херсон

Справа № 821/1139/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганій С.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Генічеського управління водного господарства до Управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації про стягнення компенсації коштів за нараховану середню заробітну плату мобілізованим працівникам у 2015 році,

встановив:

Генічеське управління водного господарства (далі - позивач) звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації (далі - відповідач), у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача не нараховану компенсацію середню заробітну плату мобілізованим працівникам за 2015р. у сумі 3388,85 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач має борг з не нарахованої компенсації середньої заробітної плати мобілізованим працівникам за 2015р. у сумі 3388,85 грн. Заходи по погашенню боргу щодо боржника вичерпано і не призвели до погашення боргу, що є підставою для звернення до суду про стягнення боргу в судовому порядку.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач надіслав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, проти задоволення позову заперечує з підстав викладених в письмових запереченнях.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 7 Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 14.01.2015р. №15/2015, затвердженого Законом України від 15.01.2015р. №113-VIII, постановлено довести до відома керівників органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, що згідно із статтею 39 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", статтею 119 Кодексу законів про працю України за громадянами України, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, закріплені гарантії щодо збереження за ними місця роботи (посади) на термін, що не перевищує одного року.

Механізм виплати вказаної компенсації визначений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015р. №105, якою затверджено Порядок виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №105). Даний Порядок є підзаконним нормативно-правовим актом, прийнятим відповідно до статті 119 КЗпП України і визначає механізм виплати компенсації, гарантованої статтею 119 КЗпП України.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізованих питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014р. №1275-VII до ст.119 КЗпП України внесені зміни, згідно яким за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігається місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в якій вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України.

У подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911 - VIII (далі - Закон №911), який набрав чинності 01.01.2016р. до частики 3 та 4 статті 119 КЗпП України було внесено зміни. Відповідно до внесених змін Закону №911 з 01 січня 2016 року роботодавці продовжують зберігати робоче місце (посаду) і середній заробіток мобілізованим працівникам, але компенсувати середній заробіток, нарахований мобілізованому працівнику починаючи з 01 січня 2016 року, роботодавцю не будуть. Відтак, роботодавці можуть розраховувати на компенсацію витрат на виплату середнього заробітку мобілізованим працівникам, зазначеним у статті 119 КЗпП України, лише за період до 31 грудня 2015 року.

Станом на 01.01.2016р. у Управління соціального захисту населення Генічеської РДА перед позивачем виникла дебіторська заборгованість, по не нарахованій компенсації середньої заробітної плати мобілізованим працівникам за 2015р. у сумі 3388,85 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 30.12.2015р.

Також слід зазначити, що дана сума нарахованого середнього заробітку виникла до 01.01.2016р., тобто до вступу у дію Закону №911.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності та виходячи з встановленого судом факту наявності у відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.2, 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 03198184) на користь Генічеського управління водного господарства (код ЄДРПОУ 05474369) не нараховану компенсацію середньої заробітної плати мобілізованим працівникам за 2015р. у сумі 3388,85 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Циганій С.І.

кат. 10.3