Справа № 229/1791/16-а
Суддя: Панова Т. Л.
Дата ухвалення: 2016-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 229/1791/16-а
Провадження № 2-а/229/40/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2016 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, старшого інспектора ДПС взводу №2 БДПС головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області Капустяна Сергія Володимировича про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ,,

В С Т А НО В ИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому зазначає, що постановою старшого інспектора ДПС взводу №2 БДПС , підпорядкованого ГУ НП України в Дніпропетровській області Капустяна С.В. від 19 травня 2016року , серія ПС2 № 466199, його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 170грн.

Суть вказаного порушення полягала в тому, що 19 травня 2016року о 08год 19 він керував автомобілем ЗАЗ - DAEWOO, державний номер НОМЕР_2, на якому нібито встановлені номерні знаки, що не належать цьому засобу - 020-44 ЕС.

Вважає цю постанову незаконною, оскільки постанова не містить всі зазначені у ст. 283 КпАП відомості, не вказано місце його проживання, невірно вказано місце роботи та посада. Також не вказано яку статтю та якого нормативного акту України він нібито порушив. Із постанови неможливо встановити, який саме номерний знак був присутнім на автомобілі ЗАЗ, яким він керував. В постанові не вказано марку, тип та інші відомості технічного засобу, за допомогою якого нібито було зафіксовано скоєне ним правопорушення. Для огляду, докази зафіксовані на технічному приладі, не надавались йому.

Він дійсно 19.05.2016року рухався на автомобілі ЗАЗ DAEWOO в напрямку м. Дніпропетровськ, та приблизно о 08.20був зупинений на стаціонарному посту співробітниками поліції. Але на автомобілі були встановлені державні знаки НОМЕР_2. Після зупинки транспортного засобу інспектор Капустян С.В. сказав, що він нібито керував автомобілем , на якому встановлені номерні знаки НОМЕР_1, які знаходяться в розшуку. При цьому на його заперечення, що на автомобілі встановлені знаки НОМЕР_2 він відповів, що можливо перед постом змінив номерні знаки. В підтвердження надав чорно білу фотографію з бази «Рубіж», на якій був автомобіль ЗАЗ з номерними знаками НОМЕР_1 . Ідентифікувати автомобіль, який зображений на фотографії неможливо. На ньому не видно ні водія, ні кольору автомобіля.

При винесенні постанови було грубо порушено його право на правову допомогу. Хоча на місці складання постанови було винесене письмове клопотання на ім'я працівника поліції.

Вважає, що обвинувачення ґрунтується на припущеннях.

Просить визнати протиправними дії відповідача старшого інспектора ІДПС Капустяна С.В. та скасувати постанову інспектора від 19.05.2016року серії ПС2 № 466199.

За клопотанням позивача під час розгляду справи в якості співвідповідача залучений до участі у справі інспектора ДПС взводу № 2 БДПС головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області Капустяна С.В.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги з підстав викладених в заяві. Просить позов задовольнити.

Відповідачі ГУ НП України в Дніпропетровській області та інспектор Капустян С.В. в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надали суду заяву розглядати справу в їх відсутність. Надали заперечення на позов.

Відповідач ГУ НП в Дніпропетровській області зазначає в запереченнях, що вважають, що управління не є належним відповідачем у справі. Інспектор Капустян С.В. є суб»єктом владних повноважень оскільки він під час винесення постанови по справі від 19 травня 2016року відносно ОСОБА_1 здійснював владні управлінські функції.

Крім того зазначають, що 19 травня 2016року комплексом «Відеоконтроль Рубіж» було зафіксовано державний номер 020-44 Ес , який викрадений з автомобіля АЗЛК. У зв'язку з надходженням повідомлення комплексу, транспортний засіб , на якому було встановлено викрадені номери було зупинений автомобіль Деу Ланос, яким керував водій ОСОБА_1 Особу порушника було встановлено посвідченням водія та посвідченням працівника міліції, дійсним до 20.02.2019року, тому твердження позивача, що зазначеним автомобілем він не керував та відповідачем не правильно вказано місце його роботи , не відповідають дійсності.

Як пояснив в усній бесіді сам ОСОБА_1, незважаючи на виявлені обставини, він буде оскаржувати факт притягнення його до адміністративних відповідальності, оскільки є працівником поліції. Не невинуватість позивача у вчиненні правопорушення, а намагання уникнути негативних наслідків притягнення до відповідальності стало причиною звернення до суду.

ОСОБА_1 на підставі ст. 63 Конституції відмовився давати свідчення, про що написав заяву. При цьому клопотань про надання правової допомоги не заявляв ні усно, ні письмово. Можливість заявити клопотання , у тому числі і про надання правової допомоги , позивачу було надано. Це свідчить про безпідставність доводів позивача про те, що правову допомогу йому не було надано. Користуватися правовою допомогою є правом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а не обов'язком, і позивач таким правом не скористався.

Всі вимоги , встановлені законом при розгляді справи про адміністративне правопорушення було дотримано. Провину встановлено відомостями з системи «Відеоконтроль- Рубіж», технічним паспортом транспортного засобу, в якому зазначено, що на цьому транспортному засобі повинен бути встановлений державний номер 05 0808.

Просять у задоволенні позову відмовити. (а.с.19-23)

Відповідач Капустян С.В. також надав заперечення на позов, в яких просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, оскільки вважає, що доводи позивача з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є безпідставними та такими , що наведені з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення (а.с.25-27).

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов до інспектора Капустяна підлягає задоволенню, до головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автогосподарству при ГУМВС України в Донецькій області належить автомобіль, марки ЗАЗ-DAEWOO модель LANOS, 2005 pоку випуску, синього кольору, державний номер НОМЕР_2

Згідно заперечень відповідача, 19 травня 2016 р. о 08год 19 хв на 327 км автошляху М-04 позивача, який управляв вищевказаним автомобілем, було зупинено старшим інспектором ІДПС взводу №2 БДПС Капустяном С.В. у зв'язку з спрацюванням автоматизованої інформаційно-пошукової системи "ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж" на номер автомобіля, який викрадений з автомобіля АЗЛК 2138, що підтверджується поясненнями відповідача Капустяна, які зазначені в запереченнях до позову.

Інспектором Капустяном винесено постанову серії ПС2, № 466199, від 19.05.2016р. згідно якої ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ - DAEWOO номерний знак НОМЕР_2 , 19 травня 2016року о 08:19 на 327км рухався на автомобілі , на якому встановлено номерні знаки , що не належать цьому засобу (НОМЕР_1), чим порушив п.п. 2.9в правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу 170грн.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Наказом МВС України від 29.12.2011 N 975 затверджено Інструкцію з використання системи відеофіксації номерних знаків транспортних засобів "ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж". До вказаної системи вносяться відомості по типам розшукових кодів, за якими перевіряються розпізнавальні номерні знаки транспортних засобів на підставі якої діє вказана система.

Згідно п. 2.1 Методичних рекомендації щодо роботи з автоматизованою інформаційно-пошуковою системою відеофіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами „ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж" - комплекс відеофіксації транспортних засобів із розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх по розшукових реєстрах „ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж" - система цілодобового автоматизованого моніторингу руху автотранспорту із одночасною можливістю здійснювати перевірки за наявними базами обліку ОВС.

Таким чином суд вважає, що правопорушення, яке було зазначено Капустяном в постанові серії ПС2 № 466199, зафіксоване в автоматичному режимі. Відповідно, постанова повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, однак таких відомостей в постанові не зазначено.

Відповідачі, зазначають в запереченнях, що порушення було зафіксовано за допомогою фотознімку, однак постанова в супереч вимогам ст. 283 КУпАП не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідачем долучено до заперечення фотографії з зображенням автомобіля Ланос з номерним знаком 020-44 ЕС , однак відомостей про дату здійснення цих фотографій, назву технічного засобу, фотографія не містить. В постанові серії ПС2 № 466199, згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності ,докази, на яких грунтується висновок про вчинення останнім адміністративного правопорушення за ст. 121 ч.6 КУпАП , не зазначені. (а.с.28-30).

Згідно пункту 8.1. Методичних рекомендацій про фіксацію комплексом транспортного засобу чи виявлення номерного знака транспортного засобу, що розшукується, та його затримання старший наряду ДПС робить запис у Книзі реєстрації спрацювань Комплексом відеофіксації транспортних засобів із розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами „ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж".

Книга реєстрації спрацювань комплексом відеофіксації транспортних засобів із розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами „ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж" містить наступні відомості № п/п Розшуковий код , Дата та час спрацювання, Марка транспортного засобу, Номерний знак, Ініціатор розшуку ,Ужиті заходи.

Відповідачами не надано суду виписки з книги реєстрації спрацювань комплексом, а роздруківка із зображенням автомобіля Ланос НОМЕР_1 , яка надана відповідачем і за його ствердженням це фото із комплексу Відеоконтроль рубіж , не містить ніяких підтверджень, що фото здійснено за допомогою системи Рубіж, також з фотографії не вбачається, що за кермом цього авто був позивач ОСОБА_1.

Відповідно до статті 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення У разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 1225, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 1321, 2061 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що оперативна група викликалася, його було доставлено до районного відділу поліції, утримували у відділі до пізнього вечора, підстав для затримання автомобіля не виявлено, і його відпустили.

Згідно рапортів, які додані відповідачем, вбачається, що Капустяном було складено постанову за ст. 121 ч.6 КУпАП , на місце події викликано СОГ Петропавлівського ВП. Було зафіксовано державний номер НОМЕР_1, як викрадений. Проте, в рапортах інспекторів відсутня інформація про затримання цього автомобіля.

Протокол про адміністративне правопорушення не складався, хоча, як вбачається із заперечень відповідачів, ОСОБА_1 не визнавав факт скоєння адміністративного правопорушення і відмовився від будь-яких пояснень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (частина перша статті 256 Кодексу). Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 КУпАП). У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (частина третя статті 256 КУпАП). Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 КУпАП). Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 КУпАП.

У частині першій статті 277 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 121 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, суд вважає, що інспектор ДАІ взводу БДПС ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Капустян С.В. не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 466199 від 19.05.2016 року, за якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог в частині визнання протиправними дій інспектора Капустяна та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 466199 від 19.05.2016 року.

Що стосується позову до відповідача головного управління національної поліції, то суд вважає що в цій частині позову необхідно відмовити, оскільки фактично вимог до такого відповідача не заявлено. Належним відповідачем в даній справі, на думку суду, є інспектор Капустян, який, відповідно до ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, є суб'єктом владних повноважень, здійснював владні управлінські функції .

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС взводу №2 БДПС головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області Капустяна Сергія Володимировича про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого інспектора ДПС взводу №2 БДПС головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта Капустяна Сергія Володимировича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову серії ПС2 № 466199 від 19 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні позову до головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 02 вересня 2016року. Повний текст складений 06 вересня 2016р.

Суддя: Т. Л. Панова