Справа № 442/4688/16-а,2-а/442/179/16
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 р. Справа № 876/5755/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Малого приватного підприємства «Транспортник» на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.07.2016 року про розгляд клопотання щодо вжиття заходів забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Малого приватного підприємства «Транспортник» до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, третьої особи без самостійних вимог Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» про визнання дій протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2016 року МПП «Транспортник» звернулося в суд з адміністративним позовом до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визнання дій протиправними та скасування рішень від 24.05.2016 р. за №116 та №117 в частині п.1.1, п.2.2 та протокольного рішення №2 від 05.05.2016 р.

Одночасно позивач заявив клопотання щодо вжиття заходів забезпечення позову у справі шляхом зупинення виконання рішень виконкому Дрогобицької міської ради, а саме: від 24.05.2016 року № 116 про розірвання договору на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування м.Дрогобич №2 (вул. Наливайка (маг. Галичанка - пл. Злуки (Залізничний вокзал); від 24.05.2016 року №117 в частині п.1.1 та п.2.2 до набрання законної сили рішення суду. Також позивач просить заборонити приймати інші рішення виконкому Дрогобицької міської ради щодо розірвання адміністративного договору від 01.10.2012 року про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування м. Дрогобич №2 (вул. Наливайка (маг. Галичанка) - пл. Злуки (Залізничний Вокзал) та оголошувати та проводити новий конкурс на право здійснювати перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування м.Дрогобич №2 (вул.Наливайка (маг.Галичанка) - пл.Злуки (Залізничний вокзал) до набрання законної сили рішення суду.

МПП «Транспортник» вважає, що невжиття наведених заходів забезпечення позову викликає негативні наслідки для підприємства на здійснення господарської діяльності у сфері пасажирських перевезень, зокрема припинення його діяльності.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.07.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову про задоволення клопотання про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.10.2012 року за результатами конкурсу МПП «Транспортник» укладено договір з відповідачем на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування м. Дрогобич №2 на строк 5 років.

Підприємством оскаржуються дії та рішення суб»єкта владних повноважень пов»язані з розірванням договору на перевезення пасажирів від 01.10.2012 року, припиненням підприємством перевезення пасажирів за наведеним маршрутом та призначенням до проведення конкурсу автомобільним перевізником КП «Комбінат міського господарства».

Відмовляючи у задоволенні клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції вважав, що підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених ч. 1 ст. 117 КАС України стороною позивача не наведено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з аналізу наведеної норми процесуального права, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 118 КАС України, клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Правова позиція по даному питанню висловлена в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Проаналізувавши викладені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що позивачем під час подання клопотання про забезпечення адміністративного позову, належним чином не обґрунтовано, чи існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що у клопотанні про забезпечення позову, з урахуванням предмету спору, позивачем не наведено реальних обставин та обґрунтування щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

Вирішуючи питання забезпечення позову у даній справі суд апеляційної інстанції одночасно звертає увагу на те, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.07.2016 року, яка 05.09.2016 р. залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду відмовлено у відкритті провадження у справі за приписами п.1 ч.1 ст.109 КАС України.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», за змістом статті 118 КАС України ухвала з питань забезпечення позову (про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову та про відмову в забезпеченні позову) може бути оскаржена.

Відповідно до частини другої статті 211 КАС України, ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскільки ухвала про забезпечення позову або про його скасування не перешкоджає подальшому провадженню у справі, то ця ухвала в касаційному порядку оскаржена бути не може.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства «Транспортник» залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.07.2016 року у справі № 442/4688/16а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко