Справа № 820/324/16
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 р.Справа № 820/324/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2016р. по справі № 820/324/16

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Харківської області

про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ прокуратури Харківської області № 41к від 05 січня 2016 року про звільнення її з посади прокурора прокуратури Сахновщинського району та з органів прокуратури Харківської області;

- поновити її з 06.06.2016 на роботі в органах прокуратури Харківської області, а саме на посаді прокурора Сахновщинського відділення Первомайської місцевої прокуратури, утвореного на базі прокуратури Сахновщинського району, де вона працювала до звільнення;

- стягнути з прокуратури Харківської області на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 06 січня 2015 року по дату винесення постанови суду у розмірі, обрахованому відповідно до законодавства.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивачка, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2016 року та прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, в порушення норм матеріального права, є необґрунтованою та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що його було незаконно звільнено з посади прокурора у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури (на підставі п.9 ч.1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру»). Позивач зазначав, що у порушення вимог ст. 42 КЗпП України, йому не було запропоновано іншу роботу, тобто відповідачем не виконано встановлений законодавством обов'язок щодо працевлаштування працівника. Також, позивачкою зазначено, що законодавство не містить критеріїв щодо успішності проходження тестування.

Прокуратура Харківської області заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає постанову суду першої інстанції правомірною , просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги , постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 13.10.2008 року працювала в органах прокуратури. З 21.08.2013 року переведена на посаду прокурора прокуратури Сахновщинського району Харківської області.

Відповідно до наказу Генерального прокурора № 92ш від 23.09.2015 р. на виконання вимог ст.ст. 7, 12 та п.1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України № 1697-VII від 14.10.2014 р. «Про прокуратуру», згідно ст.ст. 9, 14 та пп. 6 п. 5-1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» вказаного Закону, а також Переліком і територіальною юрисдикцією місцевих та військових прокуратур, визначених у Додатку до цього Закону, у зв'язку з утворенням з 15.12.2015 року місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, районних у містах та міжрайонних прокуратур до структури штатного розпису прокуратури Харківської області внесено зміни, а саме виключено штатні розписи прокуратур міст, районів, районних у містах та міжрайонних прокуратур Харківської області, зокрема, і прокуратури Сахновщинського району Харківської області, та затверджено штатні розписи місцевих прокуратур Харківської області (а.с. 47-54).

Згідно попередження про звільнення Прокуратури Харківської області № 24 від 08.10.2015 року, з яким позивач ознайомилась 10.10.2015 року, на підставі ст. 12, п.1-1Перехідних положень та п.1 Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 р., наказу Генерального прокурора України № 92ш від 23.09.2015 року та у відповідності з ст. 49-2 КЗпП України і п.5-1 Перехідних положень Закону України "Про прокуратуру" позивача попереджено про звільнення із займаної посади та органів прокуратури у зв'язку із ліквідацією органу прокуратури (п.9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру") у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14.12.2015 року (а.с. 42).

Позивачем було подану заяву до прокуратури Харківської області для участі в тестуванні на посаду прокурора Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, яка мала бути сформована шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій працювала ОСОБА_1

Позивач взяла участь у конкурсі на зайняття посад керівників нових місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, який проводився відповідачем, та за результатами двох рівнів конкурсу: тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та тестування загальних здібностей набрала 97,7 балів, зайнявши 34 місце за рейтинговим списком серед 41-го кандидата. Рейтинговий список складений у порядку по кількості набраних балів за результатами двох тестувань (а.с. 43-44).

Як вбачається з матеріалів справи, у штатному розписі Первомайської місцевої прокуратури передбачено 43 одиниці, серед яких 18 посад прокурорів, 5 посад начальників відділу та 4 посади керівника, його першого заступника та заступників, тобто 27 посад рівнозначних або вищого рівня, що відповідають займаній посаді позивача (а.с. 50).

Представником відповідача вказано, що за рейтинговим списком, сформованим робочою групою за результатами тестування у Первомайську місцеву прокуратуру Харківської області ОСОБА_1 зайняла 34 місце, у зв'язку із чим позивача не було призначено на посаду прокурора Первомайської місцевої прокуратури Харківської області.

Наказом виконуючого обов'язки прокурора області прокуратури Харківської області № 41к від 05.01.2016 року звільнено юриста 1 класу ОСОБА_1 з посади прокурора прокуратури Сахновщинського району Харківської області з 05.01.2016 року у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів на підставі п. 9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру" та п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Підставою зазначено наказ Генерального прокурора України № 92-ш від 23.09.2015р. та попередження ОСОБА_1 про заплановане звільнення (а.с. 12).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача з посади проведено на підставі та у відповідності до вимог діючого законодавства, всі розрахунки із позивачем при звільненні проведено в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог , виходячи з наступного.

Частиною другою статті 38 Конституції України передбачено, що громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

За приписами частини 6 статті 43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України визначені Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року N1697-VII.

Із прийняттям нового Закону України "Про прокуратуру" була змінена система органів прокуратури України.

У статті 7 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що систему прокуратури України становлять: Генеральна прокуратура України; регіональні прокуратури; місцеві прокуратури; військові прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

У додатку до Закону наведено перелік і територіальну юрисдикцію місцевих та військових прокуратур, які запроваджувалися з 15 грудня 2015 року (абзац третій пункту 1 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про прокуратуру").

Окрім зміни системи органів прокуратури України, запроваджено ряд принципово нових підходів до питань призначення на посади прокурорів місцевої прокуратури, основою якого є якісне оновлення керівного та кадрового складу.

Так, статтею 28 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що добір кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури здійснюється на конкурсних засадах із числа осіб, які відповідають вимогам, установленим ч. 1 та 5 ст. 27 цього Закону, за результатами кваліфікаційного іспиту, проведеного відповідно до вимог Закону.

У зв'язку із набранням чинності Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року N1697-VII, Генеральним прокурором України видано наказ від 23.09.2015 № 92ш згідно пункту 1 якого у зв'язку з утворенням 15 грудня 2015 року місцевих прокуратур та припинення діяльності шляхом реорганізації міських, районних, районних у містах та міжрайонних прокуратур внесено зміни до структури та штатного розпису прокуратури Харківської області.

Пунктом 2 Наказу встановлено штатний розпис місцевих прокуратур Харківської області за рахунок резерву Генеральної прокуратури України 490 одиниць. Зокрема, у структурі Первомайської місцевої прокуратури Харківської області встановлено 43 одиниці (посади прокурорів, начальників відділів, спеціалістів, водія, прибиральника службових приміщень, у тому числі 4 посади керівника місцевої прокуратури, його першого заступника та заступників, усього посад прокурорів - 18).

У підпункті "в" підпункту 1 пункту 5-1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру" визначено, що до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом 3 п. 1 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.

Із зазначеного слідує, що прокурори, які працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, в разі успішного проходження ними тестування будуть призначені на посади у новоутворених місцевих прокуратурах.

Так, на виконання п.5-1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру", з метою кадрового наповнення місцевих прокуратур, Генеральним прокурором України виданий наказ №98 від 20.07.2015 року "Про затвердження Порядків проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах" (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1.2 Порядку, на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

Пунктом 1.4 Порядку визначено, що прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" працюють у міських, районних, міжрайонних у містах прокуратурах, претендують на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, яка утворюється шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій вони працюють.

Тобто, позивач згідно з умовами Порядку мав змогу претендувати тільки на посаду в Первомайській місцевій прокуратурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. А згідно положенням ч. 3 цієї ж статті одночасно із попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

У попередженні про можливе звільнення до позивачу доведена інформація про тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі, а відтак останній був повідомлений, що зможе перейти на роботу у відповідну місцеву прокуратуру але лише за умови успішного проходження тестування.

Наведене також фактично свідчить про те, що позивачу була запропонована інша посада в новоутвореній місцевій прокуратурі, обійняти яку він мав можливість лише за результатами об'єктивного оцінювання, яке буде проводитись знову ж таки не відповідачем як роботодавцем, а незалежним органом, який із цією метою буде утворено.

Пункт 3.16 Порядку визначає, що на підставі відомостей про результати тестування, робоча група регіонального центру формує рейтинговий список, форма якого наведена у додатку 2 Порядку, по кожній місцевій прокуратурі окремо.

Рейтинговий список кандидатів оприлюднюється на офіційному веб-сайті відповідної регіональної прокуратури після закінчення тестування (п.3.18 Порядку). Рішення щодо результатів тестування може бути оскаржене до робочої групи, а рішення робочої групи може бути оскаржене до суду (п.8.1-8.7 Порядку).

За результатами проведення тестування для зайняття посади прокурора Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_1, відповідно до рейтингового списку займає 34 позицію із загальної кількості 41 кандидатів.

Доказів оскарження результатів тестування матеріали справи не містять.

Згідно з пунктом 9.5 Порядку, керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює в прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількості штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

Законом України "Про прокуратуру" та Порядком визначено умову призначення прокурора на посаду в реорганізовану прокуратуру - успішне проходження тестування.

Оскільки така умова позивачем не виконана, відповідач був позбавлений правових підстав на переведення його на іншу посаду в новоутвореній місцевій прокуратурі.

Можливостей залишення позивача на посаді прокурора Сахновщинського району Харківської області після 15 грудня 2015 року також не існувало, оскільки штатний розпис цієї прокуратури, як і інших районних та прирівняних до них прокуратур в межах Харківської області, із цієї дати були виключені за наказом Генерального прокурора України № 92ш від 23.09.2015 року, а самі прокуратури припинили свою діяльність як суб'єкти владних повноважень.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України №1697-VII прокурор звільняється з посади в разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

З наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки орган прокуратури в якому працював позивач реорганізований всі штатні посади цієї прокуратури є ліквідованими, а можливість працевлаштування в новоутвореній місцевій прокуратурі виключається у зв'язку з неуспішним проходженням тестування, тому звільнення ОСОБА_1 із займаної посади ґрунтується на вимогах закону.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Водночас, особливості проходження публічної служби в прокуратурі України та статусу прокурорів визначені та урегульовані спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про прокуратуру".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Тобто, особливості проходження публічної служби позивача врегульовуються спеціальним законодавством, положення яких мають пріоритет у застосуванні перед загальними нормами трудового законодавства.

Таким чином, трудове законодавство може бути застосовано, а відповідні гарантії працівника при звільненні, які передбачені КЗпП України, можуть бути забезпечені лише в тому обсязі, який передбачений нормами спеціального законодавства, які є пріоритетними.

Крім того, з 15 липня 2015 року втратили чинність положення ч.1 ст.46-2 Закону України від 05.11.1991 року №1789-XII "Про прокуратуру", якими було передбачено звільнення прокурорів з роботи на загальних підставах, передбачених законодавством про працю.

Натомість, статтею 16 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року N1697-VII визначенні гарантії незалежності прокурорів, зокрема у п.1 ч.1 цієї статті передбачено, що незалежність прокурора забезпечується особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, слід зазначити, що із набуттям чинності новим Законом України "Про прокуратуру" запроваджено ряд принципово нових підходів до питань призначення на посади прокурорів місцевої прокуратури, основою якої є якісне оновлення керівного та кадрового складу. Такі підходи реалізовуються у тому, що добір кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури здійснюється на конкурсних засадах із числа осіб, які відповідають вимогам, установленим ч. 1 та 5 ст. 27 цього Закону, за результатами кваліфікаційного іспиту, проведеного відповідно до вимог Закону. Також передбачено, що прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування (п. п. "в" підпункту 1 пункту 5-1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року N1697-VII).

Зазначеними положеннями встановлений безальтернативний порядок призначення на посади прокурорів місцевих прокуратур, а саме виключно на конкурсних засадах за результатами кваліфікаційного іспиту та передбачено, що прокурори працюючі на день набрання чинності цим Законом у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, можуть бути призначені на посади у новоутворені місцеві прокуратури виключно за умови успішного проходження ними тестування.

Як слідує із роз'яснень наданих Вищим адміністративним судом України у листі №753/11/13-10 від 26.05.2010 року "Про розв'язання спорів, що виникають з відносин публічної служби" за загальним правилом пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадку, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин.

Зазначену позицію також неодноразово висловлював Верховний Суд України в своїх рішеннях, зокрема в своїй постанові від 17 лютого 2015 року №21-8а/15 Верховний Суд України зазначив, що будь-який нормативно-правовий акт має межі своєї дії. Так, у часі він може бути обмежений періодом дії, коли має юридичну силу, у просторі - територією, на яку поширюється, за колом осіб - колом осіб, на яких поширюється.

Таким чином, правовідносини, що виникають при звільненні з публічної служби у зв'язку зі скороченням штатів юридичної особи, за наявності спеціального законодавства, регулюються останнім.

Враховуючи не успішне проходження позивачем тестування на заміщення посад прокурорів у Первомайській місцевій прокуратурі, посилання на те, що він має переважне право щодо залишення на роботі не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки положеннями Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року N1697-VII, який в даному випадку є пріоритетним над нормами трудового законодавства, не передбачено жодних пільг чи переваг особі, яка не пройшла конкурсний відбір в новоутворену прокуратуру.

Порядком проведення тестування та чотирирівневого конкурсу на заняття посад в місцевих прокуратурах передбачено, що при проведенні тестування всі кандидати знаходяться в рівних умовах і правах, без надання будь-яких переваг. Обмеження у конкурсі передбачено лише для певної категорії осіб - п.1.6 Порядку.

Колегія суддів, вважає, що надання будь-яких пільг чи переваг особі, яка не пройшла встановлений законом безальтернативний порядок призначення на посаду у місцеву прокуратуру, призведе до порушення встановлених ст. 16 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року N1697-VII гарантій незалежності прокурорів та нівелює принципи, на яких базується формування нової прокуратури України, що є недопустимим.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що при звільненні позивача з посади відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Таким чином, оскаржуваний наказ прокурора Харківської області №41к від 01.01.2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора прокуратури Сахновщинського району та з органів прокуратури Харківської області є законним та скасуванню не підлягає.

Беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги з приводу поновлення позивача на посаді із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вищевказаних вимог, то вони також не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність власних дій, які є предметом оскарження позивачем.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Щодо наявності вакантних посад у органах прокуратури Харківської області, у тому числі апараті, колегія суддів зазначає, що апарат прокуратури Харківської області є окремим суб'єктом владних повноважень, який самостійно здійснює добір кадрів для заповнення вакантних посад відповідно до певної процедури (п.п. З, 9, 10 наказу Генерального прокурора України «Про організацію роб ритм з кадрами в органах прокуратури України» №2гн від 15.09.2014). Укомплектування апарату прокуратур обласного рівня проводиться за рахунок працівників, які мають відповідних стаж роботи в органах прокуратури, необхідні ділові, особисті, морально-психологічні якості, перебувають у кадровому резерві та щодо яких є відповідна рекомендація керівника структурного підрозділу, узгоджена з заступником прокурора обласного рівня. Отже, призначення осіб на посади в апараті прокуратури Харківської області є виключним правом керівника структурного підрозділу щодо

здійснення якісного добору кадрів, а тому у відповідача відсутній обов'язок пропонувати посади в апараті прокуратури області жодному зі звільнених у зв'язку зі скороченням працівників ліквідованих міжміськрайпрокуратур.

Дані про результати тестування надійшли до прокуратури Харківської області 11.12.2015р., у зв'язку з цим стало відомо про працівників, які не набрали відповідної кількості балів та не можуть бути призначені на відповідні посади у місцевих прокуратурах. Також, у вказаний час стало відомо, що у тому числі ОСОБА_1 не набрала відповідно кількості балів.

Після 11.12.2015р. на посади до апарату прокуратури Харківської області призначено двох працівників: ОСОБА_2 (наказ від 14.12.2015 № 3457к) та ОСОБА_3 (наказ від 15.12.2015 № 3859к) у зв'язку з тим, що від керівників структурних підрозділів , на посади до яких їх було призначено, надійшло відповідне клопотання та заяви вказаних працівників.

ОСОБА_1 з відповідною заявою не зверталася та в період з 09.12.2015р. по 04.01.2016р. була відсутня на робочому місці.

04.01.2016р. та 05.01.2016 р. на посади до апарату прокуратури області призначені відповідно ОСОБА_4 (наказ № 26к) та ОСОБА_5 (наказ 39к), для яких додатково Генеральною прокуратурою України встановлено штатні одиниці, оскільки вони мають гарантії, передбачені ст. 184 КЗпП України (мають дітей віком до 14 років та є одинокими матерями). У зв'язку з цим, вказані посади ОСОБА_1 не могли бути запропоновані.

Крім того, у період до оголошення конкурсною комісією про результати тестування, прокуратурою області для заміщення посад в апараті призначено наступних працівників, від яких надійшли відповідні заяви та рекомендації від керівників структурних підрозділів: ОСОБА_6 - 27.10.2015 наказ № 2944к; ОСОБА_7 - 28.10.2015 наказ № 2968к; ОСОБА_8 - 10.11.2015 наказ № 3029к; ОСОБА_9 - 24.1 1.2015 наказ № 3215к; ОСОБА_10 - 27.11.2015 наказ № 3247к; ОСОБА_11 - 10.12.2015 наказ № 3297к; ОСОБА_12 - 10.12.2015 наказ № 3299к.

Враховуючи викладене, як станом на 08.10.2015р. та станом на 05.01.2016р. у прокуратурі Харківської області були відсутні вакантні посади, які можливо було запропонувати ОСОБА_1

З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки дублюють позов, який врахований судом першої інстанції при вирішення справи по суті, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2016р. по справі №820/113/16 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2016р. по справі № 820/324/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 05.09.2016 р.