Справа № 201/11348/16-а
Суддя: Антонюк О. А.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження 2-а/201/1022/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Антонюк О.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 10 серпня 2016 року було відкрито скорочене провадження у даній справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він з 11 лютого 2015 року перебуває на обліку в управлінні та їй була призначена пенсія за віком по списку № 2 відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення осіб» та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та продовжує працювати на посаді державного службовця. Починаючи з 01 квітня 2015 року управлінням без будь-яких повідомлень зупинило виплату пенсії, в звязку з тим, що він є державним службовцем, а тому позивач просить суд визнати зазначені дії неправомірними та зобовязати відповідача поновити виплату пенсії та виплачувати в подальшому без будь яких обмежень.

23 серпня 2016 року відповідачем було подано заперечення на позов, в яких зазначено, що позов не підлягає задоволенню, оскільки дії щодо призупинення виплати пенсії є такими, що відповідають чинному законодавству, а тому просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За загальним правилом установленим ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до положень ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 11 лютого 2015 року управлінням ПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по списку № 2 відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення осіб» та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та на даний час позивач продовжує працювати на посаді державного службовця.

З 01 квітня 2015 року набули чинності норми «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особи, на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», «Про прокуратуру», пенсії, призначені відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. В звязку з чим з квітня 2015 року позивачу зупинено виплату пенсії.

Приписами ч.1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України"; Про державну службу"; "Про прокуратуру"; "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Отже, починаючи з 01.04.2015 року пенсія особам, які працюють на посадах, які дають право на призначення пенсії на умовах зокрема передбачених Законом України "Про державну службу", тимчасово призупиняється.

Вказане свідчить про те, що дії відповідача з приводу зупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2015 року є правомірними та такими, що здійснені у відповідності до вимог чинного пенсійного законодавства.

При цьому, встановлені обставини справи свідчать, що підставою для призупинення виплати позивачу пенсії було встановлення пенсійним органом факту перебування на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу". Зазначена обставина, на думку відповідача, свідчить про необхідність призупинення виплати пенсії з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року та з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, однак суд не погоджується з такими висновками пенсійного органу з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ "Прикінцевих положень" Закону № 213-VII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу"; Про прокуратуру"; "Про статус народного депутата України"; "Про Кабінет Міністрів України"; "Про судову експертизу"; "Про Національний банк України"; "Про службу в органах місцевого самоврядування"; "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Як встановлено судом, законодавцем не був прийнятий закон про призначення всіх пенсій на загальних підставах, у зв'язку з чим, починаючи з 01.06.2015 року пенсія особам, які зокрема підпадають під дію Закону України "Про державну службу" призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Таким чином, починаючи з 01.06.2015 року посада позивача не дає право на призначення пенсії на підставі приписів Закону України "Про державну службу", тому підстави для невиплати позивачу призначеної пенсії відсутні починаючи з 01.06.2015 року.

З урахуванням вище викладеного та зазначеного адміністративний позов ОСОБА_1 щодо припинення виплати пенсії підлягає задоволенню починаючи з 01.06.2015 року.

Також слід зазначити, що захист в судовому порядку у відповідності до ст. 6 КАС України підлягає лише порушене право особи, захист прав на майбутнє не допускається. Відтак, вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача здійснювати певні дії на майбутнє не підлягають задоволенню.

Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено частково, тому відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 183,73 грн., слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року неправомірними.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 183 грн. 73 коп.

В іншій частині вимог в задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом десяти днів з моменту її отримання.

Суддя О.А. Антонюк