Справа № 621/1673/16-а
Суддя: Нестерцова Н. В.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № № 621/1673/16-а
Провадження № 2-а/621/48/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016 року Суддя Зміївського районного суду Харківської області Нестерцова Н.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області про визнання протиправною бездіяльність УПФУ в Зміївському районі та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі Харківської області про визнання протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 послався на те, що він є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС та відноситься до 2-ої категорії осіб, що постраждали від цієї аварії.

З 31.10.2015 року йому призначено пенсію за віком, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання пенсій, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 10 років. 12.08.2016 року позивач звернувся до начальника Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області із заявою встановленого зразку на перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розрахованої відповідно до п.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На його заяву відповідачем надано лист-відмову від 18.08.2016 року №6636-02/09, згідно якої позивачу повідомлено про те , що рішенням відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій від 16.08.2016 року відмовлено в проведенні перерахунку пенсії відповідно до п.2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1 процент заробітку , який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75% цього заробітку шляхом розрахунку відповідно до п.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують його права, виходячи з наступного.

Зазначив, що ст.15 Закону № 1788-ХІІ визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом. «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про що йдеться у листі-відмові.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1788-ХІІ, або спеціальним Законом № 796 -ХІІ.

Відповідачем не заперечується, що позивачу призначено пенсію з урахуванням п.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 56 цього Закону №796-ХІІ передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію.

Згідно із частиною другою даного Закону право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловік, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1, - чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85 % заробітку.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Водночас, порядок перерахунку пенсій Законом №796-ХІІ не встановлений, що є підставою для застосування судом аналогії закону на підставі частини сьомої ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 ч.1 ст 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-УІ, зі змісту якого випливає , що за кожний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1% визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону № 796-ХІІ як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 ч.2 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність. Тому позивач вважає, що його твердження про те, що особам, яким призначена пенсія з урахуванням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за рік.

Враховуючи, що розмір пенсії позивача визначено згідно п.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року 3 1058 -ІУ, а тому і перерахунок пенсії йому необхідно здійснювати, виходячи саме з вказаної норми.

Отже, позивач вважає, що дії відповідача щодо відмови в задоволенні його заяви від 12.08.2016 року про перерахунок йому пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону № 796-ХІІ є протиправними.

Просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області щодо відмови здійснити збільшення його пенсії, відповідно до п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ та скасувати рішення відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій УПФУ в Змївському районі Харківської області від 16.08.2016 року та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області здійснити перерахунок його пенсії, відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку, починаючи з 12.08.2016 року шляхом розрахунку, відповідно до п.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У поданих до суду письмових запереченнях начальника УПФУ у Зміївському районі Кравченко Т.І. вказала, що позовна заява розглянута по суті і не може бути визнана з наступних підстав.

Пунктом 13 розділу XV прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року передбачено, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним законом, яким є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», або спеціальним - Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Право на державну пенсію, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мають особи, віднесені до категорії 1, в той час як відповідно до посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 віднесено до категорії 2.

Оскільки позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, тому на нього розповсюджуються пільги встановлені ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» якою передбачено зменшення пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 55 вищезазначеного Закону - на 10 років.

З 31.10.2015 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 8 років.

Також, позивачу призначено додаткову пенсію за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 категорія, відповідно до ст. ст. 49. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Загальний страховий стаж позивача ОСОБА_1 становить - 28 років 07 місяців 05 днів, в тому числі період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - 26 днів (які зараховані 1:3).

Так як позивачу призначено пенсію після внесення змін до законодавства з 01.10.2011 року, розмір пенсії за віком йому визначено за новою формулою відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуання» із застосуванням коефіцієнту страхового стажу визначеного за формулою відповідно до ст.25 цього Закону.

Статтею 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію.

Зокрема, згідно з ч.2 ст. 56 зазначеного Закону право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як 20 років для чоловіків та 15 років для жінок із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1 - 10 років і більше для чоловіків та 7 років 6 місяців і більше для жінок - не вище 85 відсотків заробітку.

Представник зазначив, що аналіз наведених норм свідчить про те, що вони визначають особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Однак, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не визначений порядок перерахунку пенсій, що є підставою для застосування аналогії закону на підставі ч. 7 ст. 9 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 відсоток визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 ч. 2 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вищий адміністративний суд України визначив, що на підставі ч.2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за рік особам, яким призначена пенсія, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки у позивача ОСОБА_1 відсутнє право на призначення державної пенсії, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв'язку цим він не має права на перерахунок пенсії згідно ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, Управління при здійсненні виплати пенсії позивачу діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, тому начальник УПФУ в Зміївському районі Кравченко Т.І. просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4, п. 4 ч. 5 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі не пізніше п'яти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважаю, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 роках та користується пільгами, передбаченими для осіб віднесених до 2 категорії Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про що свідчить посвідчення НОМЕР_1 від 18.02.1993 року. (а.с.9)

Згідно з ч. 2 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ особам, які працювали у зоні відчуження, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, учасникам ліквідації наслідків аварії, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, тому на них розповсюджуються пільги встановлені ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» якою передбачено зменшення пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 55 вищезазначеного Закону - на 8 років.

Як слідує з матеріалів справи, позивачу 31.10.2015 року призначено пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з моменту набрання чинності данного Закону. Також, позивачу призначено додаткову пенсію за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 категорія, відповідно до ст. ст. 49. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

12.08.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою встановленого зразку про перерахунок розміру його пенсії, відповідно до ч. 2 ст. 56 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розрахованої відповідно до п.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відмовляючи позивачу у задоволенні його звернення від 12.08.2016 року, Управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі Харківської області в своєму листі №6636-02/09 від 18.08.2016 року послалось на відсутність у позивача права на призначення державної пенсії, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII, у зв'язку з чим і відсутність у нього права на перерахунок пенсії, згідно ч. 2 ст. 56, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». (а.с.16)

Суд вважає, що відмова Управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі Харківської області у перерахунку пенсії позивачу ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправною, а вимоги позивача обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII.

Відповідно до ст. 57 Закону № 796-ХІІ в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, обчислення середньомісячного заробітку провадиться згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року.

У разі обчислення пенсії відповідно до ч.2 ст.27 Закону № 1058-IV за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку на території радіоактивного забруднення.

Статтею 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як:

чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в ч.2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ.

Наведене випливає з правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 07.07.2015 року № 21-727а15, яка відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, відповідно до ст.ст. 51,56,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ.

Суд вважає на необхідне зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії позивачу ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», шляхом розрахунку, відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 % цього заробітку, починаючи з дня звернення з заявою до відповідача - 12.08.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8,9, 87,94, 99,122,160,161,162,163,167 КАС України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 51,56,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі Харківської області про визнання протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області щодо відмови здійснити збільшення пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 51,56,57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ, скасувати рішення відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області від 16.08.2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку, починаючи з 12.08.2016 року шляхом розрахунку, відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постанова може бути оскаржена в Харківському адміністративному апеляційному суді шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення через Зміївський районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: