Справа № 761/5427/16-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 761/5427/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Макаренко І.О.
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції Березюк І.С. про визнання незаконним рішення та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції Березюк І.С. про визнання незаконним рішення та стягнення коштів.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У засідання учасники процесу не з'явилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 198 ч. 1 п. 1, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції Березюк І.С. від 04.02.2016 року Серія ПСЗ № 051174, до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 020 грн., за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП України, а саме, порушення п. 15.10 ПДР, здійснив стоянку на пішохідному переході, чим створив перешкоди для руху пішоходів.

Інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції - лейтенантом поліції Березюк І.С. було складено Акт огляду тимчасового затримання транспортного засобу, а саме, ТОУОТА САМRY, номерний знак НОМЕР_1. Відповідно до Акту, транспортний засіб тимчасово затриманий та доставлений для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Червоногвардійська, 20 Б.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи, що транспортний засіб позивача був припаркований на пішохідному переході та суттєво створював перешкоди для руху пішоходів тому дії відповідача є правомірними.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інтенції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тимчасове затримання транспортних засобів здійснюється «у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 122 5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132 1, 206 1 цього Кодексу, працівник повноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово втримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розмішення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення».

Відповідно до ч. 3 ст. 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому pyxу такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик».

Колегія суддів також зазначає, що тимчасове затримання транспортного засобу можливе лише в якості крайнього заходу. По своїй суті це є вилучення власності, перешкоджання володінню нею, користуванню, розпорядженню своїм майном на власний розсуд.

Колегією суддів не встановлено, що транспортний засіб суттєво перешкоджав дорожньому pyxу, оскільки був припаркований біля пішохідного переходу, за що передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу, а не тимчасове затримання транспортного засобу.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що дії Інспектора поліції Управління патрульної поліції - лейтенанта поліції Березюк І.С., щодо тимчасового затримання транспортного засобу ТОУОТА САМRY, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, є неправомірними та такими, що не відповідають чинному законодавству.

Також колегія суддів зазначає, що позовна вимога про визнання дій Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції - лейтенанта поліції Березюк І.С. щодо тимчасового затримання транспортного засобу не правомірними не підлягає задоволенню, оскільки дії по складанню акту охоплюються вимогою щодо визнання незаконним акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Крім того, оскаржуваний акт винесений працівником управління патрульної поліції у місті Києва департаменту патрульної поліції, юридичної особи, утвореної відповідно до постанови КМ України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ».

Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції - самостійна юридична особа (суб'єкт владних повноважень), а тому відповідно до статті 96 ЦК України, відповідає за своїми зобов'язаннями. Відповідальність юридичної особи є самостійною.

Головне управління не вступало у правові відносини з позивачем, не має відношення до справи, по якій прийнято рішення уповноваженою особою. Відомості, інформація, копії документів (матеріали) у Головному управлінні відсутні.

Наказом Національної поліції України від 11.01.2016 № 16 «Про внесення змін до структури територіальних органів поліції», затверджено зміни до Структури територіальних органів поліції, відповідно до яких Управління патрульної поліції у місті Києві входить до структури Департаменту патрульної поліції, який є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України(місто Київ, вул. Народного ополчення, 9), та до структури Головного управління Національної поліції у м. Києві не входить

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог в частині стягнення з Головного управління Національної поліції у м. Києві коштів не підлягає задоволеною, оскільки Головне управління Національної поліції у м. Києві є неналежним відповідачем у справі.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції не повно з'ясовано усі обставини справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим є підстави для її скасування з постановленням нової постанови в частині.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195,196,197,198,202,205,207,212,254 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2016 року скасувати в частині відмови в задоволені позову про визнання незаконним рішення, дій Інспектора поліції Управління патрульної поліції - лейтенанта поліції Березюк І.С., щодо тимчасового затримання транспортного засобу та постановити нову в цій частині, якою позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції Березюк І.С. про визнання незаконним рішення та стягнення коштів задовольнити частково.

Визнати незаконним Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу складений Інспектором поліції Управління патрульної поліції - лейтенантом поліції Березюк І.С.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М.Ганечко

Судді: А.Ю.Коротких

О.Г. Хрімлі

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.