Справа № 2-а-48/09/1416
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2010-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2010 р.Справа № 2-а-48/09/1416

Категорія:3.4Головуючий в 1 інстанції: Димитров В.І.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Крусян А.В.,
суддів Джабурії О.В., Шляхтицького О.І.,
при секретарі Тимошенко В.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И Л А:

17.09.2008р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 (надалі в/ч НОМЕР_1 ), в якому просив згідно з уточненнями до позову: визнати дії Міністра оборони України при виданні наказу №175 від 14.04.2007р. неправомірними; визнати неправомірними дії командування військової частини щодо призначення та виплати йому премії в інших розмірах ніж іншим військовослужбовцям, за ознакою розміру його посадового окладу та розміру вислуги років; визнати порушення контракту про проходження військової служби в Збройних Силах України з боку Міністерства оборони України та командування військової частини; зобов`язати в/ч НОМЕР_1 виплатити заборгованість по його грошовому забезпеченню з квітня по грудень 2007р. у розмірі 23496,48грн.; стягнути з в/ч НОМЕР_1 на його користь недонараховану підйомну допомогу у зв`язку з переведенням до нового місця служби у розмірі 2610,72грн.; стягнути з в/ч НОМЕР_1 на його користь недонараховану допомогу на оздоровлення за 2007р. у розмірі 2610,72грн.; стягнути з в/ч НОМЕР_1 на його користь моральну шкоду у розмірі 57435,84грн.; зобов`язати в/ч НОМЕР_1 в день стягнення на його користь заборгованості, обчислити суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та виплатити йому цю компенсацію; зобов`язати в/ч НОМЕР_1 , в день стягнення на його користь заборгованості (його грошового забезпечення, його підйомної допомоги у зв`язку з переїздом, його допомоги на оздоровлення) обчислити грошову суму встановленого індексу за весь час прострочення цих виплат, а також три відсотка річних від простроченої суми та виплатити йому цю грошову суму./арк.52-53/
Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.01.2009р. в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову про задоволення позову.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить дійсну військову службу в в/ч НОМЕР_1 .
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2007 №594 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у 2007 році» дозволено Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерству транспорту та зв`язку, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Державному департаменту з питань виконання покарань і Управлінню державної охорони здійснювати у поточному році починаючи з 01 квітня преміювання військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу (насамперед осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, осіб рядового, молодшого та середнього начальницького складу та осіб молодшого офіцерського складу) понад встановлений законодавством розмір у межах видатків, передбачених для грошового забезпечення у 2007 році.
Граничні розміри премій, які можуть бути виплачені військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, встановлюються керівниками зазначених органів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
На виконання вказаної постанови Міністром оборони України 14.04.2007 прийнято наказ №175 «Про встановлення граничних розмірів премії військовослужбовцям Збройних Сил України», яким з 01.04.2007 встановлено граничні розміри премії, яка може бути виплачена військовослужбовцям у межах видатків на грошове забезпечення за 2007 рік.
Таким чином, у період з 01.04.2007 до закінчення поточного року на підставі зазначених постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2007 № 594 та наказу Міністра оборони України від 14.04.2007 № 175 було тимчасово дозволено преміювати працюючих військовослужбовців.
Характер та умови цього преміювання свідчать про те, що вказана премія носить тимчасовий характер в межах виділених коштів.
Позивачу з 01.04.2007р. нараховувалася та виплачувалася премія згідно додатку № 1 до Наказу Міністра оборони України від 14.04.2007р. № 175, його стажу безперервної військової служби від 15 до 20 років та його посадового окладу 160 грн. в розмірі 97% від грошового забезпечення.
Таким чином, при виданні наказу від 14.04.2007 № 175 Міністр оборони України діяв правомірно в межах наданих повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства, тому підстав для визнання дій суб`єктів владних повноважень щодо призначення та виплати позивачу премії протиправними не має.
В іншій частині позовних, щодо виплати недорахованої підйомної допомоги, допомоги на оздоровлення та стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції також дійшов до вірного висновку про безпідставність позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів на їх підтвердження.
За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції при вирішені справи вірно застосував норми матеріального та процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції в порядку ст. 200 КАС України - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2009 року - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий:
Судді: