Справа № 587/1530/16-а
Суддя: Дашутін І. В.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/1530/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., при секретарі Козловій К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, незалежної професійної спілки Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради до Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, Сумської міської ради, треті особи: Сумський міський голова ОСОБА_2, Голова комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради Войтенко Володимир Володимирович про захист трудових прав при проходження публічної служби,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі - ОСОБА_1 та Незалежна профспілка Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради звернулися до суду з позовом про захист трудових прав при проходженні ним публічної служби, який мотивували тим, що позивач - ОСОБА_1 працював у відповідача - департаменті містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на посаді головного спеціаліста відділу «Служба містобудівного кадастру» управління архітектури та містобудування.

04.07.2016 року позивача звільнено з займаної посади з посиланням на п. 1 ст. 40 КЗпП України згідно до рішення комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської рад, оформленого протоколом засідання такої комісії № 7 від 04.07.2016 року.

Позивачі вважають, що вказане рішення ліквідаційної комісії порушує трудові права ОСОБА_1 і незаконність свого звільнення обґрунтовує наступним.

27.01.2016 року Сумською міською радою прийнято рішення № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності», яким передбачалося провести ліквідацію департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради і утворити замість нього управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, а також департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради.

У подальшому, 04.05.2016 року Сумською міською радою прийнято рішення № 735-МР «Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 27 січня 2016 року 254?МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності», яким зміст попереднього рішення доповнено пунктом щодо надання позивачу рівнозначного місця роботи, посади і середнього заробітку в управлінні архітектури та містобудування Сумської міської ради, яке він має право реалізувати протягом двох місяців з момент набуття чинності цим рішенням.

Позивачі зазначають, що вказані рішення міської ради за своїм змістом та правовими наслідками направлені не на ліквідацію департаменту, а на проведення його реорганізації, а тому ОСОБА_1 мав право на переведення до одної з новоутворених структур, а не на звільнення з посади.

Крім того, позивачі вказують про порушення Сумською міською радою процедури прийняття вищезазначених рішень, мотивуючи тим, що вони є регуляторними актами, а тому мали бути належним чином оприлюднені, їх прийняттю мав передувати аналіз їх регуляторного впливу, розглянуті зауваження, пропозиції громадськості стосовно проектів даних актів тощо.

Позивачі також вказують, що департамент є особою публічного права, а тому міська рада мала б довести обґрунтованість проведення ліквідації департаменту, а у разі наявності обґрунтованих підстав для її проведення, забезпечити належне та своєчасне повідомлення профспілкової організації про намічувані звільнення.

Однак, з боку роботодавця не надходило жодних пропозицій позивачу про працевлаштування шляхом його переведення в новоутворені структури, як і не здійснено належного повідомлення профспілкової організації про проведення вивільнення її членів з роботи, включаючи позивача.

За таких обставин, позивачі просили визнати протиправним та скасувати рішення комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин про звільнення з роботи ОСОБА_1, поновити його на роботі у раніше займаній ним посаді та стягнути на його користь середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Представники відповідачів та третіх осіб в судове засідання не з'явились, хоч про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного.

09.01.2014 року ОСОБА_1 склав присягу посадової особи місцевого самоврядування та розпочав свою трудову діяльність у виконавчих органах Сумської міської ради про що здійснено запис в його трудовій книжці.

Остання посада, яку ОСОБА_1 обіймав перед звільненням - головний спеціаліст відділу «Служба містобудівного кадастру» управління архітектури та містобудування департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, на яку був переведений з реорганізованого управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради наказом директора Департаменту містобудування та земельних відносин № 1-К від 08.02.2014 року, про що в трудовій книжці здійснено запис під № 27 (а.с. 39).

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 92, ч. 4 ст. 141, ст. 146 Конституції України засади місцевого самоврядування, питання формування, діяльність та відповідальність органів місцевого самоврядування, зокрема статус виконавчих органів ради та їх повноваження, порядок утворення, реорганізації, ліквідації, визначаються законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських рад є їх виконавчі комітети, а також управління та інші створювані радами виконавчі органи.

При цьому, міська рада, у межах затверджених нею структури і штатів, може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів міських рад.

Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, міському голові. Керівники відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради призначаються на посаду і звільняються з посади міським головою одноособово, а у випадках, передбачених законом, - за погодженням з відповідними органами виконавчої влади. Положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

Матеріалами справи підтверджується, що 27.01.2016 року Сумською міською радою прийнято рішення № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності», яким вирішено припинити шляхом ліквідації департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради та утворити замість нього з правом юридичної особи - управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, а також департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (а.с. 28-33).

Як вбачається з змісту Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з 19.02.2016 року перебуває у стані припинення та працює комісія з ліквідації (реорганізації) виконавчих органів Сумської міської ради, що була утворена вищевказаним рішенням. Також, у Витягу містяться відомості, що особою, уповноваженою представляти даний департамент є Войтенко В.В. - голова комісії з припинення або ліквідатор (а.с. 34-36).

В судовому засідання з'ясовано, що в період ліквідації та реорганізації виконавчих органів Сумської міської ради, згідно рішення № 254-МР у Сумському районному суді Сумської області, слухалася справа № 587/769/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4, Незалежної професійної спілки Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради в інтересах своїх членів до Сумської міської ради, Сумського міського голови ОСОБА_2, третьої особи - Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради про визнання протиправним рішень суб'єктів владних повноважень та їх скасування.

За результатами розгляду вказаного адміністративного позову, 29.04.2016 року Сумським районним судом Сумської області прийнято постанову про визнання протиправним та скасування рішення Сумської міської ради від 27.01.2016 року № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності» в частині, що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, а саме: ч. 1 рішення, щодо затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради згідно з додатком 1 до рішення та уведення її в дію з 05 травня 2016 року; п.п., п.п. 3.1.1, 3.1.2. п. 3.1. ч. 3 рішення; п.п. 3.2.1. п.3.2. ч. 3 рішення; ч. 4 рішення щодо утворення комісії з ліквідації виконавчих органів Сумської міської ради, зазначених у п.п. 3.2.1. п. 3.2. ч. 3 цього рішення у складі згідно з додатком 2 до даного рішення, здійснення комісією з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради організаційно - правових заходів щодо ліквідації даного департаменту; ч. 5 рішення; ч. 6 рішення що стосується проведення організаційно - правових заходів по переведенню, вивільненню працівників департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, внесення відповідних змін до положень, приведення штатної чисельності; ч. 7 рішення, щодо втратити чинності з 05 травня 2016 року рішення Сумської міської ради від 27 лютого 2013 року № 2176-МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради у новій редакції (зі змінами), що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради; ч.1 розділу «Виконавчі органи Сумської міської ради» додатку № 1 до рішення; ч.7 розділу «Виконавчі органи Сумської міської ради» додатку № 1 до рішення; Додаток № 2 «Склад комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради» до рішення.

Отже, суд визнав незаконним та відмінив проведення ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, створення та затвердження складу комісії з цього приводу та утворення замість нього нових структур.

Не дивлячись на вказані обставини, 04.05.2016 року Сумською міською радою приймається ще одне рішення № 735-МР «Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 27.01.2016 року № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності», яким викладає в новій редакції зміст попереднього рішення № 254-МР від 27.01.2016 року, а фактично здійснює доповнення його змісту пунктам про збереження за ОСОБА_4 в департаменті містобудування та земельних відносин місця роботи і середнього заробітну на час виконання ним військового обов'язку, забезпечення надання йому після демобілізації рівнозначного місця роботи в управлінні архітектури та містобудування (п. 1), а також надання ОСОБА_1 рівнозначного місця роботи, посади і середнього заробітку в управлінні архітектури та містобудування Сумської міської ради, яке він має право реалізувати протягом двох місяців з момент набуття чинності цим рішенням (п. 2) та в ч. 2 п. 7 вказано про зобов'язання управління архітектури та містобудування Сумської міської ради виконати вищезазначені вимоги рішення стосовно наведених гарантій працівнику ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 22-27).

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Крім того, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядники публічної інформації зобов'язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти та акти індивідуальної дії, і згідно ч. 2 цієї ж статті, це має відбуватися невідкладно, але не пізніше п'яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайта така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення і дати оновлення інформації.

Як свідчить надана представником позивача до матеріалів справи роздруківка інформації з офіційного сайту Сумської міської ради (www.smr.gov.ua), оприлюднення рішення Сумської міської ради № 735-МР від 04.05.2016 року відбулося 10.05.2016 року, а отже саме з цієї дати дане рішення набрало чинності.

Таким чином, у період з 10.05.2016 року по 10.07.2016 року управління архітектури та містобудування Сумської міської ради мало б виконати зобов'язання по працевлаштуванню ОСОБА_1, шляхом переведення його з департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради із забезпеченням його рівнозначною посадою і виплатою середнього заробітку.

Згідно протоколу № 7 засідання комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради від 04.07.2016 року, прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з займаної ним посади в департаменті на підставі рішення Сумської міської ради № 735-МР від 04.05.2016 року (13).

Таким чином, ОСОБА_1 звільнено до спливу двохмісячного строку, наданого даним рішенням міської ради на переведення його з департаменту містобудування та земельних відносин до управління архітектури та містобудування Сумської міської ради.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 27.05.2014 року (справа № 21-108а14), яка є обов'язковою для застосування, на суди покладено обов'язок не тільки перевірки процедури звільнення працівника, а й обов'язок по перевірці законності правового акту, що став підставою для ліквідації та наступного звільнення працівника, оскільки ці підстави взаємопов'язані.

Оскільки в даному випадку питання ліквідації Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради врегульовано як рішенням міської ради № 254-МР від 27.01.2016 року, так і рішенням № 735-МР від 04.05.2016 року, то суд зобов'язаний перевірити законність обох правових актів.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, мають перевірять їх відповідність усім зазначеним вимогам, у тому числі, чи прийняті вони з метою, з якою це повноваження надано.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як зазначалося вище, своє перше рішення стосовно ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин, Сумська міська рада прийняла 27.01.2016 року за № 254-МР, а в подальшому, 04.05.2016 року вже іншим рішенням за № 735-МР внесла до нього зміни шляхом викладення його первісного змісту в новій редакції.

При співставленні текстів вказаних рішень, судом встановлено, що рішення № 735-МР від 04.05.2016 року відрізняється від рішення № 254-МР від 27.01.2016 року лише тим, що воно доповнено пунктами, якими врегульовано трудові права ОСОБА_4 та ОСОБА_1, а також збільшено загальну штатну чисельність апарату та виконавчих органів Сумської міської ради з 640,75 штатних одиниць (згідно рішення № 254-МР) на 665,75 (згідно рішення № 735-МР). Решта тексту рішення № 735-МР від 04.05.2016 року повністю дублює редакцію рішення № 254-МР від 27.01.2016 року і їх зміст є тотожним.

Будь-яких обґрунтувань, пояснень щодо таких дій, а також необхідності і терміновості прийняття рішення № 735-МР від 04.05.2016 року в мотивах самого рішення не міститься, а представник відповідача в судовому засіданні не надав.

Крім того, зміст рішення № 735-МР від 04.06.2016 року (який повністю відтворює текст рішення № 254-МР від 27.01.2016 року) вказує на те, що Сумська міська рада повинна була розпочати процедуру ліквідації/реорганізації своїх виконавчих органів з самого початку, тобто, з затвердження нового штатного розпису, утворення нової комісії з ліквідації/реорганізації, попередження працівників про можливе вивільнення, направлення їм пропозиції щодо зайняття вакантних посад тощо.

Дана позиція суду обумовлена тим, що в рішення № 735-МР від 04.05.2016 року знову закріплені положення про утворення, припинення та реорганізацію виконавчих органів, утворення комісії з їх ліквідації/реорганізації, а також необхідності вжиття організаційно-правових заході щодо переведення, вивільнення працівників.

Проте, утворена на підставі рішення № 254-МР від 27.01.2016 року, ліквідаційна комісія не припинили свою роботу у зв'язку з прийняттям рішення № 735-МР від 04.05.2016 року, а продовжили діяти.

Вищенаведені дії відповідача стосовно проведення ліквідації/реорганізації виконавчих органів, як і саме рішення № 735-МР від 04.05.2016 року, на думку суду, не відповідають критеріям обґрунтованості та дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і меті, на досягнення якої спрямоване рішення.

Перевіряючи законність даних актів міської ради, суд врахував правову позицію Верховного Суду України, викладену в постановах від 17.10.2011 року (справа № 21-237а11), від 16.10.2012 року (справа № 21-267а12) та від 27.05.2014 року (справа № 21-108а14), які є остаточними та обов'язковими для застосування, про те, що при вирішенні спорів щодо поновлення на роботі працівників юридичної особи публічного права, про ліквідацію яких було прийнято рішення, судам належить з'ясувати фактичність такої ліквідації (чи мала місце у цьому випадку реорганізація). При вирішення зазначеної категорії спорів підлягає оцінці і правовий акт, що став підставою для ліквідації, зокрема: припинено виконання функцій ліквідованого органу чи покладено виконання цих функцій на інший орган.

Крім того, Верховний Суд України у зазначених постановах роз'яснив, що ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведено, то у такому випадку має місце ліквідації юридичної особи публічного права, а якщо ні, то саме посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім.

З цього приводу слід зазначити, що згідно преамбули рішення № 254-МР від 27.01.2016 року та № 735-МР від 04.05.2016 року, метою їх прийняття є оптимізація роботи виконавчого комітету та структурних підрозділів міської ради, необхідність підвищення ефективності роботи виконавчого комітету та структурних підрозділів міської ради, раціонального використання матеріальних, фінансових та людських ресурсів.

У той же час, в судовому засідання з'ясовано, що прийняття вказаних рішень фактично потягло за собою попередження та звільнення практично всіх працівників Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, але ні в самому рішенні, ні в поданих доказах та поясненнях, представником відповідача не обґрунтовано, в чому саме конкретно полягає оптимізація роботи виконавчих органів, яка саме досягнута ефективність в роботі виконавчих органів та в чому полягала раціональність у використанні людських ресурсів.

Перевіряючи законність і обґрунтованість вищенаведених рішень, які стали підставою для проведення ліквідації департаменту та звільнення позивача з роботи, а також діючи на виконання зобов'язань, які покладі на суд в силу вимог п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», були також проаналізовані і наступні питання: чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання, скорочення чисельності або штату працівників.

Як вбачається з Додатку № 1 до рішення Сумської міської ради № 735-МР від 04.05.2016 року (який повністю дублює Додаток № 1 до рішення Сумської міської ради № 254-МР від 27.01.2016 року), Сумською міською радою було створене:

Управління архітектури та містобудування, який діє у складі: відділу бухгалтерського обліку та звітності; відділу генерального плану та архітектурного планування; відділу з питань дизайну міського середовища; відділу «Служби містобудівного кадастру»; загального відділу;

та Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, який діє у складі: управління промисловості і підприємництва (відділ виробничої сфері та відділ підприємництва), управління майна (відділ обліку комунального майна, відділ орендних відносин, відділ приватизації комунального майна), управління земельних відносин (відділ земельних ресурсів, відділ договорів та контролю платежів, відділ врегулювання земельних відносин та спорів), відділ бухгалтерського обліку та звітності, відділ правового кадрового забезпечення та загальних питань, сектор планування ресурсних платежів (а.с. 24, 25).

Аналізуючи основні завдання та функції, які покладалися на департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради згідно до затвердженого положення про нього, та на новоутворені управління архітектури та містобудування і департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, суд встановив, що фактично відбулося розмежування повноважень існуючого департаменту, як структури міської ради, на утворені нові виконавчі структури - департамент забезпечення ресурсних платежів і управління архітектури та містобудування.

На підтвердження такої позиції, суд вказує на зміст п. 7 рішення № 735-МР від 04.05.2016 року (яке є тотожним п. 5 рішення № 254-МР від 27.01.2016 року), згідно якого визначено, що управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, з моменту його державної реєстрації, в порядку зміни сторони у зобов'язанні, є стороною за усіма договорами, які укладені департаментом містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, та продовжують діяти на момент такої реєстрації.

Крім того, як вбачається із змісту вказаних рішень міської ради, до новоутвореного Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради було приєднано управління майна комунальної власності Сумської міської ради, тобто в даному випадку Сумська міська рада реорганізувала управління шляхом приєднання до новоутвореного виконавчого органу, і як з'ясовано в судовому засіданні, під час такої реорганізації було переведено всіх без винятку працівників такого управління.

Тобто, Сумська міська рада не відмовилася від функцій і завдань, які виконував Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, а фактично передала їх новоствореним виконавчим органам - Департаменту забезпечення ресурсних платежів і Управлінню архітектури та містобудування Сумської міської ради.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що правові акти, які стали підставою для ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради та подальшого звільнення позивача - ОСОБА_1 не відповідають вимогам ст. 2 КАС України.

Висновки про те, що Сумська міська рада при прийнятті рішення № 254-МР від 27.01.2016 року не дотрималася зазначених у ст. 2 КАС України критеріїв, містяться і у постанові Сумського районного суду Сумської області по справі № 587/769/16-а від 29.04.2016 року, яка у подальшому залишена в силі ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 року, тобто набрала законної сили.

Як вже зазначалося вище, судовими рішеннями у вказаній справі визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради № 254-МР від 27.01.2016 року, і серед інших підстав його незаконності зазначено, що таке рішення міської ради є регуляторним актом, але при його прийнятті відповідачем було допущено порушення вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участі ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, суд погоджується з доводами позивачів про те, що рішення Сумської міської ради від 27.01.2016 року № 254-МР є незаконним і з тієї підстави, що при його прийнятті відповідачем не додержано положень Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Саме тому, вказані обставини спростовують позицію відповідача стосовно того, рішення Сумської міської ради № 254-МР від 27.01.2016 року не містить норм регуляторного характеру, а його прийняття не потребувало проведення процедури, визначеної Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Беручи до уваги встановлені постановою Сумського районного суду Сумської області по справі № 587/769/16-а від 29.04.2016 року обставини, а також те, що текст рішення Сумської міської ради № 735-МР від 04.05.2016 року повністю дублює редакцію рішення № 254-МР від 27.01.2016 року, суд приходить до висновку, що і рішення Сумської міської ради № 735-МР від 04.05.2016 року є регуляторним актом, оскільки: направлено на врегулювання адміністративних відносин між Сумської міською радою та його виконавчим органом - департаментом містобудування та земельних відносин; підлягає застосуванню неодноразово та щодо невизначеної кількості осіб.

Отже, порядок прийняття рішення № 735-МР від 04.05.2016 року також мав відповідати положенням Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Під час розгляду справи, відповідач - Сумська міська рада не надала жодного доказу на підтвердженого того, що під час прийняття рішення № 735-МР від 04.05.2016 року було додержано процедуру, як прийняття регуляторного акту, а саме: підготовлений аналіз регуляторного впливу, здійснено оприлюднення проекту регуляторного акту разом із аналізом регуляторного впливу з метою одержання зауважень і пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, розгляд таких пропозицій і зауважень, відхилення чи прийняття їх, як того вимагають ст.ст. 9, 13, 33, 34 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Порушення такого порядку виключає можливість прийняття та схвалення органом місцевого самоврядування проекту регуляторного акту, про що зазначено в ч. 1 ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Враховуючи викладені обставини та факт відсутності проведення відповідачем аналізу регуляторного впливу і безпосередньо самого оприлюднення рішення Сумської міської ради № 735-МР від 04.05.2016 року, як проекту регуляторного акту, суд приходить до висновку, що таке рішення також є незаконним.

Перевіряючи дотримання процедури звільнення позивача - ОСОБА_1, судом врахована також правова позиція Верховного Суду України, викладена у постановах від 17.10.2011 року (справа № 21-237а11) та від 16.10.2012 року (справа № 21-267а12) і в тій частині, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Однією із гарантій забезпечення права громадяни на працю є передбачений ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботі і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При цьому, в ч. 2 даної статті вказується, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Тобто, роботодавцем відносно позивача мав вжити заходи з приводу його подальшого працевлаштування незалежно від того проводиться ліквідація чи реорганізація департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

У п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» міститься роз'яснення, згідно з яким, при розгляді спорів про звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суди також зобов'язані з'ясувати чи додержано власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника, за його згоду, на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Аналізуючи документи, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що вищенаведені зобов'язання та гарантії відносно позивача не виконані.

Під час судового розгляду встановлено, що 04.03.2016 року головою ліквідаційної комісії департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради ознайомлено позивача - ОСОБА_1 з попередженням про вивільнення через проведення ліквідації такого департаменту на підставі рішення Сумської міської ради № 254-МР від 27.01.2016 року.

Разом з цим, 04.03.2016 року Сумський міський голова вручив позивачу пропозицію про вакантну посаду головного спеціаліста відділу «Служба містобудівного кадастру» Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради.

В той же час, дана пропозиція не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки пропозицію про роботу позивачу має надавати власник підприємства або уповноважений ним орган.

Натомість, жодним нормативно-правовим актом не уповноважено міського голову на звільнення, переведення чи прийняття позивача до новоутвореної структури - управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, як самостійної юридичної особи, яка має свого керівника.

Крім того, відповідно до положень п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова має право лише призначати на посади та звільняти з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Однак, позивач не займає посаду керівника відділу, управління чи іншого окремого виконавчого органу, підприємства, установи, організації, а тому міський голова не має права вирішувати питання щодо працевлаштування позивача.

Єдиною уповноваженою особою від департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з моменту створення комісії з ліквідації цього виконавчого органу є голова комісії з ліквідації - Войтенко В.В., а тому саме він, з огляду на вказані положення законодавства, має право попереджати позивача про майбутнє вивільнення, пропонувати йому посаду в новоствореному органі за наявності згоди його керівника та приймати рішення щодо переведення або звільнення з департаменту.

Натоміть, як встановлено судом, вказаною особою позивача не було попереджено про його звільнення у порядку, встановленому вищевказаними нормами трудового законодавства на підставі рішення міської ради № 254-МР від 27.01.2016 року, а на підставі рішення міської ради № 735-МР від 04.05.2016 року - позивача взагалі не попереджено про звільнення.

Таким чином, пропозиція міського голови від 04.03.2016 року, адресована позивачу та зміст рішення міської ради від 04.05.2016 року № 735-МР з приводу можливості обійняти посаду у новоствореному органі не ґрунтується на вимогах закону, оскільки запропонована не уповноваженою особою.

Разом з цим, суд вказує і на те, що в матеріалах справи відсутній належний та допустимий доказ про відмову позивача від переведення на роботу в новоутворений орган - управління архітектури та містобудування.

Навпаки, обставини справи підтверджують, що позивач бажає працювати, оскільки саме звернення його до суду з даним адміністративним позовом і свідчить про це.

Більш того, ліквідаційною комісією при прийнятті рішення про звільнення не враховано, що п. 2 та ч. 2 п. 7 рішення міської ради № 735-МР від 04.05.2016 року встановлювався позивачу двомісячний строк з моменту вступу його в дію, тобто з 10 травня 2016 року по 10 липня 2016 року, зайняти рівнозначну посаду в управління архітектури та містобудування Сумської міської ради шляхом виконання останнім зобов'язання по забезпеченню можливістю позивача реалізувати таке право.

Таким чином, рішення ліквідаційної комісії є незаконним та передчасним, оскільки строк на реалізацію позивачем свого права бути переведеним в новоутворену структуру не закінчився, він не надавав своєї відмови від такого працевлаштування, а управління архітектури та містобудування не виконало покладених на нього зобов'язань з його працевлаштування.

Суд також звертає увагу і на те, що рішення про звільнення позивача було прийнято на засіданні ліквідаційної комісії та оформлено протоколом.

В той же час, ст. 47 КЗпП України встановлено, що у день звільнення працівнику видається наказ власника або уповноваженого ним органу про звільнення.

Тобто, єдиним документом, який видається при звільненні, є наказ.

Посилання відповідача на те, що ліквідація департаменту проводиться на підставі положень Цивільного кодексу України, які дозволяють комісії з ліквідації юридичних осіб приватного права приймати рішення про звільнення є необґрунтованим.

В розумінні положень ч. 2 ст. 81 ЦК України департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради є юридичною особою публічного права, оскільки створений на підставі відповідного рішення Сумської міської ради і знаходиться у його підпорядкуванні, а тому, згідно ст. 82 ЦК України, на нього можуть поширюватися положення цивільного кодексу.

Відповідно до ст. 1 ЦК України під цивільними відносинами слід розуміти відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

В нашому випадку департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради знаходиться у підпорядкуванні Сумської міської ради, а тому для регулювання наявними між ними адміністративних правовідносин не можуть застосовуватися положення цивільного законодавства.

Крім того, підпунктом 4 пункту 21 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, що затвердженого Кабінетом міністрів України від 20.10.2011 року № 1074, який суд застосовує в даному випадку згідно ч. 7 ст. 9 КАС України як закон, який регулює подібні правовідносини (аналогія закону) - ліквідацію/реорганізацію юридичних осіб публічного права, передбачено, що саме до компетенції голови комісії з ліквідації віднесено питання звільнення працівників, а не до компетенції всієї комісії.

Враховуючи дані обставини у сукупності, суд вважає рішення комісії з ліквідації департаменту про звільнення позивача, оформлене протоколом № 7 від 04.07.2016 року таким, що прийняте не в межах повноважень та не у спосіб, встановлений законодавством.

Таким чином, порушені права позивача підлягають поновленню, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправним такого рішення комісії з ліквідації і його скасування, а також вимоги про поновлення позивача на роботі підлягають задоволенню. При цьому, згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Також, суд з огляду на ч. 2 ст. 235 КЗпП України вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача про стягнення на його користь середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з наступного дня після дати його звільнення, тобто з 05.07.2016 року і по дату фактичного поновлення позивача на роботі.

Позивачем подано до суду розрахунок судових витрат, в т.ч. послуг адвоката Мазнєвої С.Г., що підтверджується відповідним договором на надання правової допомоги, укладеного між позивачем та відповідачем, ордером, свідоцтвом на право зайняття адвокатською діяльністю та квитанцією про оплату її послуг за ведення даної справи у суді, а тому ця вимога також є обґрунтованою та підлягає задоволенню (а.с. 14-16, 161-163).

Крім того, необхідно встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у даній справі та стягнути з Сумської міської ради судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159-161 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати протиправним та скасувати з дати прийняття рішення комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, оформлене протоколом № 7 від 04 липня 2016 року про звільнення з роботи в департаменті містобудування те земельних відносин Сумської міської ради у зв'язку з його ліквідацією ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу «Служба містобудівного кадастру» управління архітектури та містобудування департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Поновити на роботі в департаменті містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з дати звільнення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу «Служба містобудівного кадастру» управління архітектури та містобудування департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради і в цій частині звернути судове рішення до негайного виконання.

Стягнути з департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 04.07.2016 року і по день фактичного поновлення на роботі і в частині стягнення за один місяць звернути судове рішення до негайного виконання.

Встановити контроль за виконанням судового рішення у даній справі шляхом подання департаментом містобудування та земельних відносин Сумської міської ради та Сумською міською радою звіту про виконання даного рішення в 3-х денний строк з дати отримання тексту судового рішення в частині негайного виконання цього рішення щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі у вищевказаній посаді та здійснення йому виплати за один місяць та в 3-х денний строк з дати набрання чинності цього рішення в частині здійснення повної виплати позивачеві за час вимушеного прогулу та виплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по заробітній платі.

Стягнути з Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 700 (сімсот) гривень компенсації витрат на правову допомогу в адміністративній справі.

Стягнути з Сумської міської ради 1102 (одну тисячу сто дві) гривні 40 копійок судового збору в дохід держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, з одночасним направленням її копії до суду апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі відкладення складання повного тексту постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

Суддя І.В. Дашутін