Справа № 815/614/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/614/14

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря Скоріної Т.С.

за участю сторін:

представник позивача ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРЛАСТ» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРЛАСТ» (надалі позивач, ТОВ «ЕВЕРЛАСТ»), звернувшись у січні 2014 року до Одеського окружного адміністративного суду з позовом просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення, прийняти 31 грудня 2013 року Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (надалі ДПІ у Приморському районі м. Одеси, відповідач):

- № про збільшення загальної суми грошового зобовязання з податку на прибуток на суму 24 323 грн.;

- № про збільшення загальної суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 21 150 грн.

В обґрунтування позивач зазначив, що доводи податкового органу про відсутність господарських операцій між ним та його контрагентами ґрунтуються на субєктивних припущеннях, а податкові порушення, допущені його контрагентами, не можуть бути підставою для юридичної відповідальності товариства.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2014 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 31 грудня 2013 року за № та за №.

В апеляційній скарзі ДПІ у Приморському районі м. Одеси ставиться питання про скасування судового рішення у звязку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Обґрунтовуючи доводи апеляції контролюючий орган зазначив, що суд першої інстанції на надав належної правової оцінки доказам, які свідчать про те, що господарські операції позивача, за якими виник спір, спрямовані на незаконне одержання коштів з державного бюджету, тому наявність цивільно правового договору не є безумовним свідченням правомірності вчиненої платником податку господарської операції навіть і у тому разі, якщо такий договір не визнаний недійсним у судовому порядку.

На підставі викладеного апелянт просив прийняти нове рішення про відмову позивачу у задоволенні позову.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник апелянта до суду апеляційної інстанції не зявився, будучи належним чином повідомленим про місце, день та час судового розгляду справи.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута в порядку ч.4 ст. 196 КАС України.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено, що документальною позаплановою виїзною перевіркою, проведеною ДПІ у Приморському районі м. Одеси ТОВ «ЕВЕРЛАСТ» з питань підтвердження господарських взаємовідносин з ПП «Арсенал-2010» за червень 2011 року встановлено порушення товариством п.138.1, п.138.1 ст.138, п.п.139.1.9, п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України (надалі ПК України), в результаті чого занижений податок на прибуток у сумі 16 215 грн. та п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду у 14 100 грн.

Висновок про порушення податкового законодавства відповідач зробив проаналізувавши господарську операцію між позивачем та з ПП «Арсенал-2010», а також акт Дніпродзержинської ОДПІ Дніпропетровської області ДПС від 17 грудня 2012 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Арсенал-2010» з питань фінансово-господарських взаємовідносин та дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з ТОВ «Укрбудтранссервіс» за період червень 2011 року» (Т. 3, а.с. 176-215).

Зазначеним актом встановлена «нереальність» проведення господарських операцій між ПП «Арсенал-2010» та ТОВ «Укрбудтранссервіс», а також юридична дефектність первинних документів, наявність та здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди для третіх осіб.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив із того, що висновки ДПІ у Приморському районі м. Одеси, викладені в акті перевірки ТОВ «Еверласт» з питання підтвердження господарських взаємовідносин з приватним підприємством «Арсенал-2010» за червень 2011 року не відповідають діючому законодавству України, є безпідставними, суперечать фактичним обставинам, спростовуються наданими первинними документами, у звязку з чим, податкові повідомлення рішення, прийняти на підставі таких висновків, є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що при постановленні рішення, судом першої інстанції було дотримано вимоги ст. 159 КАС України у звязку з наступним.

Нормами п. 198.1 ст. 198 ПК України зазначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг тощо.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 ПК України).

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 вказаного Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Правовий аналіз наведених норм дає підстави колегії суддів апеляційного суду вважати, що юридичні наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів, підтверджені належним чином оформленими документами.

Як вбачається з матеріалів справи між ПП «Арсенал-2010», далі «Постачальник» та ТОВ «Еверласт», далі (Покупець) був укладений 30 січня 2011 року договір постачання товару, перелік якого повинен бути зазначений у видатковій накладній, яка є невідємною частиною договору.

Як встановлено судом першої інстанції і це підтверджується матеріалами справи, позивачем під час проведення податкової перевірки для підтвердження здійснення зазначеної господарської операції було надано:

- податкові декларації з податку на прибуток за 2 квартал 2011 року, 2-3 квартали 2011 року та 1-4 квартали 2011 року;

- податкова декларація з ПДВ і реєстр виданих та отриманих податкових накладних за червень 2011 року;

- видаткові накладні, податкові накладні, отримані від ПП «Арсенал-2010»;

- товарно-транспортні накладні на доставку до товариства допоміжних матеріалів від ПП «Арсенал-2010»;

- рахунки-фактури про сплату допоміжних матеріалів постачальнику;

- платіжні доручення про сплату постачальнику за допоміжні матеріали;

- нормативні калькуляції (рядки, в яких зазначено допоміжні матеріали, що закупалися у ПП «Арсенал-2010»;

- видаткові накладні на відвантаження продукції, при виготовленні якої, відповідно до нормативних калькуляцій використовувались допоміжні матеріали, що закупались в ПП «Арсенал-2010»,

- банківські витяги руху коштів ТОВ «Еверласт» з червня 2011 року по лютий 2012 року про оплату покупцями продукції, при виготовленні якої, використовувався закуплені в ПП «Арсенал-2010» допоміжні матеріали. (Т. 1 а.с. 43-260, Т. 2 а.с.1-250, Т. 3 а.с.1-151).

Із зазначеного переліку вбачається, що під час перевірки були досліджені первинні документи підприємства, які підтверджують валові доходи та витрати, амортизаційні відрахування, податкові зобов'язання по податку на додану вартість, податковий кредит по податку на додану вартість та нарахування інших податкових зобов'язань.

Крім того, як правильно зазначено судом першої інстанції, будь-які належні докази на підтвердження того, що контрагент позивача, на момент видачі відповідних податкових накладних, не був зареєстрований у законодавчо визначеному порядку платником податку на додану вартість, та не сплачував у встановленому законом порядку відповідні суми податку до бюджету, у матеріалах справи відсутні.

Слід зазначити, що оглянуті первинні документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено 24 травня 1995 року № 88 Наказом Міністерства фінансів України та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704) спричиняють втрату їх юридичної сили і доказовості.

Господарські операції між позивачем та ПП «Арсенал-2010» призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак первинні документи, які їх підтверджують, обґрунтовано оцінені судом першої інстанції як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Посилання апелянта на відсутність сертифікатів якості на товар придбаний у контрагента, а також на не заповнення в товарно - транспортних накладних другорядних реквізитів не є, на думку суду апеляційної інстанції підставами вважати, що відповідній правочин не мав місця.

Більш того, позивачем, на отриманий товар від ПП «Арсенал-2010», до суду першої інстанції надано технічну документацію та паспорта безпеки.

Отже, дослідження договору укладеного позивачем із ПП «Арсенал-2010» та всіх первинних документів, пов'язаних з його виконанням, обставин, які підтверджували рух активів у процесі здійснення господарських операцій позивача з ПП «Арсенал-2010», а також встановлення наявності зв'язку між фактом придбання товарів і господарською діяльністю платника податку та використання цих товарів у господарській діяльності, свідчить про протиправність, прийнятих ДПІ у Приморському районі м. Одеси податкових повідомлень рішень та про необхідність їх скасування.

Суд апеляційної інстанції вивчивши доводи апеляційної скарги, вважає, що вони не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРЛАСТ» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова

Повний текст ухвали складено 27.05.2014 року.