Справа № 226/1045/16-а
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Клепка Л.І.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року справа №226/1045/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Василенко Л.А., суддів Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 22 липня 2016 року у справі № 226/1045/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області (далі - УПФУ в м. Димитрові), в якому просила визнати протиправними дії щодо відмови у поновленні раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати УПФУ в м. Димитрові відновити виплату раніше призначеної пенсії на підставі ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за вислугу років з 01.06.2015 року (а. с. 2-3).

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 05.07.2016 позовні вимоги ОСОБА_2 до УПФУ в м. Димитрові про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 01.06.2015 до 21.12.2015 залишені без розгляду (а.с.16). Ухвала не оскаржена в апеляційному порядку, набрала законної сили.

Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 22 липня 2016 року у задоволенні зазначеного позову ОСОБА_2 відмовлено (а. с. 30-32).

Позивач не погодилася з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи і прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що з 01.06.2015 відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону «Про державну службу», у зв'язку з чим посада, на якій працює позивач не дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», тому що пенсія на теперішній час призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, з 01.06.2015 відсутні підстави для невиплати пенсії за вислугу років (а.с. 37-38).

Від відповідача на доводи апеляційної скарги надійшли письмові заперечення, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, як обґрунтовану та законну. Також надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача ( а. с. 48 -50, 52).

Сторони в судове засідання не прибули, відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 02.02.2000 року перебуває на обліку в УПФУ в м. Димитрові та отримувала пенсію за вислугу років з 21.03.2014 року до 31.03.2015 року, призначену на підставі ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 1 квітня 2015 року відповідачем виплату вказаної вище пенсії позивачу припинено з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII.

На момент припинення виплати пенсії позивач працювала на посаді начальника відділу освіти Димитровської міської ради і відповідно довідки, виданої відділом освіти Димитровської міської ради станом на 27.05.2016 продовжує працювати на посаді начальника цього відділу (а. с. 21, 28).

27.05.2016 ОСОБА_2 звернулася до УПФУ в м.Димитрові з заявою про поновлення виплати пенсії з 01.06.2015, призначеної відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а. с. 8).

Рішенням №151088 про відмову в поновленні виплати пенсії від 30.05.2016 УПФУ в м.Димитрові позивачеві відмовлено у поновленні виплати пенсії. В обґрунтування відмови пенсійний орган посилається на ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, відповідно до якої пенсії призначені відповідно до цього закону у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється чинність пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус депутатів», не виплачуються з 01.04.2015 (а. с. 7).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо відмови в поновленні виплати пенсії за вислугу років позивачу з 01.06.2015, призначеної відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що вирішуючи питання щодо наявності або відсутності у позивача права на одержання спірної пенсії, слід виходити не з п.5 Розділу III «Прикінцевих положень» Закону №213-VІІІ, а керуватись спеціальним законом, яким в даному випадку є ст.47 Закону №1058-IV (в редакції Закону №213- VIII) та який прямого обов'язку для відповідача щодо відновлення виплати позивачу спірної пенсії не встановлює.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

З 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIIІ від 02.03.2015 (далі - Закон № 213-VIIІ), яким внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та визначено,

що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Пунктом п'ятим «Прикінцевих положень» Закону № 213-VIIІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Оскільки Закон №213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

З огляду на аналіз наведених норм закону, колегія суддів дійшла висновку, що з 1 червня 2015 року позивач, яка працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», втратила право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного закону. Проте, з цієї дати їй повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.05.2016 у справі №333/6710/15-а.

Відповідно до ч.2 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, спірне рішення №151088 про відмову в поновленні виплати пенсії від 30.05.2016 УПФУ в м.Димитрові є протиправним, оскільки на підставі аналізу вищенаведених норм законів колегія суддів дійшла висновку, що незважаючи на ту обставину, що позивач працює на посаді, яка передбачає призначення пенсії на підставі Закону України «Про державну службу», відповідач з 01.06.2015 року протиправно не відновив виплату призначеної пенсії позивачеві на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 01.01.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 911-VIII від 24/12/.2015 (далі - Закон №911-VIIІ), яким внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та визначено,

що тимчасово, у період з 1січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах та умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії /щомісячне грошове утримання/ не виплачуються.

Тобто, виходячи з положень вищенаведених норм законів та прийняття їх у часі відповідач повинен був відновити позивачеві виплату пенсії за вислугу років та виплачувати її за період з 01.06.2015 до 31.12.2015. З 01.01.2016 тимчасово на період 2016 року почали діяти обмеження щодо виплати пенсії позивачеві з огляду на ту обставину, що вона працює на посаді, передбаченої Законом України «Про державну службу», що виключає виплату призначеної пенсії.

На підставі викладеного та враховуючи, що ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 05.07.2016 позовні вимоги ОСОБА_2 до УПФУ в м. Димитрові про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 01.06.2015 до 21.12.2015 залишені без розгляду та ухвала суду не оскаржена в апеляційному порядку, набрала законної сили, колегія суддів дійшла висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови у поновленні раніше призначеної пенсії за вислугу років; зобов'язання УПФУ в м. Димитрові відновити виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років, починаючи з 22.12.2015 року до 31.12.2015 року з обранням іншого способу захисту порушеного права позивача на отримання пенсії відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, а саме, визнати протиправним та скасувати спірне рішення відповідача про припинення виплати пенсії та відновити і здійснити її виплату з 22.12.2015 до 31.12.2015.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

За приписами ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1102,40 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1212,21 грн., а всього - 2314,61 грн. (а. с. 1, 15, 36).

З врахуванням пропорційності задоволення частини позовних вимог, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань УПФУ в м. Димитрові судові витрати зі сплати судового збору в сумі 300,0 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що внаслідок порушення норм матеріального закону суд першої інстанції частково невірно вирішив справу за суттю вимог, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.94, ст.195 ч.1, ст.197, ст.198 ч.1 п.3, ст.202 ч.1 п.1, п.3, ст.205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст.244-2 ч.2, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Димитровського міського суду Донецької області від 22 липня 2016 року у справі № 226/1045/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області Рішенням №151088 від 30.05.2016 року про відмову в поновленні виплати пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області відновити ОСОБА_2 виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років та здійснити виплату пенсії за період з 22 грудня 2015 року до 31 грудня 2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області (ідентифікаційний код 21963441, 85323, м.Мирноград, Донецька область, вул.Артема (Центральна), буд.13) судові витрати в сумі 300 грн. (триста гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А.Василенко

Судді А.В. Гайдар

Р.Ф. Ханова