Справа № 452/455/16-а
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 р. Справа № 876/4420/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Богдан А.О.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Ханащак І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2016 року у адміністративній справі №452/455/16-а за позовом ОСОБА_1 до Рудківської міської ради про визнання рішення міської ради протиправним та скасування даного рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Рудківської міської ради про визнання рішення міської ради протиправним та скасування рішення, зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2016 року позов задоволено частково. Зобов'язано Рудкіську міську раду Самбірського району Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про безоплатну приватизацію земельної ділянки орієнтовною площею 0.1 га, розташованої в АДРЕСА_1, для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування Рішення №3 ХLI-ої сесії УІ скликання від 23.10.2015р. міської ради м. Рудки «Про затвердження «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку із земель комунальної власності м. Рудки», позивачем подана апеляційна скарга. У апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду першої інстанції в цій частині є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що оскаржене рішення суперечить нормам Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та прийняте відповідачем з порушенням норм чинного законодавства та встановленого порядку. Просить постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в цій частині.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали з підстав зазначених у скарзі, просили постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в цій частині.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечила, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. 12.10.2015 року позивач звернувся із заявою до відповідача про надання йому в порядку безоплатної приватизації вільної земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 в цьому ж населеному пункті для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0.1 га у відповідності до ст. 121 Земельного кодексу України.

09.11.2015 року позивач отримав письмову відповідь виконавчого комітету цієї ради, яким йому було відмовлено у задоволенні заяви, оскільки ним не дотримано вимог прийнятого на ХVІ-ій сесії VІ-го скликання від 23.10.2015р. №3 рішення Рудківської міської ради, яким було затверджено «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки» (надалі - Положення), у відповідності до якого йому необхідно зареєструватися в черзі на отримання земельної ділянки серед потребуючих громадян, облік яких ведеться у міській раді м. Рудки (пп.2.1. 2.7-2.13. 3.7. 5.3 Положення). Загальна чисельність зареєстрованих в черзі громадян становить 353 особи.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково з тих підстав, що відмова у наданні позивачу земельної ділянки у приватну власність була немотивованою, оскільки його заява не була предметом розгляду на сесії міської ради. Що стосується визнання протиправним та скасування рішення, яким було затверджено «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки», то таке відповідачем прийнято у встановленому законом порядку і підстав для його скасування не має.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки такі суперечать нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржене позивачем рішення, колегія суддів вважає, що таке не відповідає критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України з огляду на наступне.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Статтею 59 вказаного вище Закону, визначено акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід'ємною частиною протоколу сесії ради.

Рішення сільської, селищної, міської ради у п'ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобов'язана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Якщо рада відхилила зауваження сільського, селищного, міського голови і підтвердила попереднє рішення двома третинами депутатів від загального складу ради, воно набирає чинності.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

В актах та проектах актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування не може бути обмежено доступ до інформації про витрати чи інше розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним чи комунальним майном, у тому числі про умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримують ці кошти або майно, а також до іншої інформації, обмеження доступу до якої заборонено законом.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Перевіривши оскаржене позивачем рішення міської ради, колегія суддів приходить до висновку, що таке не було належним чином оприлюднене та доказів такого відповідачем не надано. Так, зокрема представник відповідача наголошував, що таке було розміщено на сайті міської ради, проте сайт тривалий час не працює, тому доказів, того що рішення було розміщене на сайті немає.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, депутати міської ради, члени постійної комісії з дотримання законності та регламенту, підтвердили, що міською радою був порушений регламент підготовки і прийняття рішення про затвердження вказаного вище Положення.

Суд не заперечує права відповідача щодо вирішення питань земельних відносин відповідно до вимог п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», проте прийняття таких рішень повинно відбуватись з дотриманням норм чинного законодавства та у передбаченому Законом порядку.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначений ст. 116, 118, 121, 123 ЗК України, у відповідності до якого громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства ведення:« садівництва, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної. Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Районна Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний термін розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку, причому відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки повинна бути мотивована.

Таким чином, законодавством України чітко визначено вирішено питання безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, зокрема розгляд заяв на сесії, а згодом у випадку надання дозволу на розробку проекту землеустрою, підготовка та подання відповідних документів.

Доводи відповідача про те, що оскаржене рішення є регуляторним актом, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в розумінні Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» рощенням міської ради не є регуляторним актом, крім того, воно також не приймалось у порядку встановленому вказаним Законом, зокрема із проведенням громадських слухань, оприлюднення проекту, надання висновку регуляторного впливу тощо.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що оскаржене рішення суперечить нормам ст.ст. 116, 118, 121, 123 Земельного кодексу України, ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тому підлягає визнанню його незаконним з моменту набрання чинності судовим рішенням.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2016 року у адміністративній справі №452/455/16-а в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до міської ради м. Рудки Самбірського району Львівської області по визнання протиправним та скасування Рішення №3 ХLI-ої сесії УІ скликання від 23.10.2015р. міської ради м. Рудки «Про затвердження «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку із земель комунальної власності м. Рудки» - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов в цій частині задовольнити.

Визнати незаконним Рішення №3 ХLI-ої сесії УІ скликання від 23.10.2015р. міської ради м. Рудки «Про затвердження «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку із земель комунальної власності м. Рудки» з моменту набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст постанови складено 06.09.2016р.