Справа № 826/8976/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

07 вересня 2016 року м. Київ № 826/8976/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., при секретарі судового засідання Мині І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні питання щодо зупинення провадження у справі

за позовом до треті особи: проОСОБА_1 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» Шкурко Віктора Михайловича Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство Банк «Контракт» визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3;

від відповідача, третьої особи 2: ОСОБА_4;

від третьої особи 1: не з'явився

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» Шкурко Віктора Михайловича, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство Банк «Контракт» про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.06.2016р. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.

В судовому засіданні суд за власною ініціативою поставив на обговорення питання про зупинення провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Позивач та представник відповідача, третьої особи 2 в судовому засіданні не заперечували проти зупинення провадження у справі.

Представник третьої особи 1 в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Вирішуючи питання щодо необхідності зупинення провадження у справі, суд виходить із наступного.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (у відповідності до статті 1 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), то до спірних правовідносин, що виникли між сторонами в рамках даної справи мають застосовуватись саме приписи цього Закону.

Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до статті 150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів. Таке рішення може прийняти суд першої, касаційної чи наглядової інстанції в будь-якій стадії розгляду справи.

Так, Вищий адміністративний суд України ухвалою від 02.04.2015р. у справі №826/9693/13-а (касаційне провадження №К/800/43574/14) ухвалив звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Верховний Суд України 03.07.2015р. виніс постанову № 13 Про звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України та направив до Конституційного Суду України конституційне подання № 201-2157/0/8-15 від 08.07.2015р.

Відповідно до статті 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Ухвалою Конституційного Суду України від 10.02.2016р. № 9-у/2016 у справі № 1-26/2016(№24/2016) відкрито конституційне провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

В ухвалі Конституційного Суду України про відкриття конституційного провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 10.02.2016 у справі № 1-26/2016 (№ 2-4/2016) конституційне подання мотивоване тим, що оспорюваними положеннями Закону країни «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» частину функцій щодо нагляду та регулювання діяльності неплатоспроможних банків, а також повноваження стосовно здійснення ліквідації банків передано від Національного банку України до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який наділяється повноваженнями по суті регулювання банківської діяльності в Україні, тобто повноваженнями та функціями органу державної влади, яким за своєю суттю Фонд не є.

Таким чином, у разі визнання Конституційним Судом України Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» неконституційним, це може призвести до того, що у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та в уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб будуть відсутні владні управлінські функції органу державної влади, тобто дані особи не будуть суб'єктами владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

В такому випадку, зазначена справа не буде підсудна адміністративному суду.

Отже, подальший розгляд даної справи до набрання законної сили судовим рішенням в порядку конституційного судочинства може призвести до порушення юрисдикції щодо вирішення адміністративних справ, визначених статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд приходить до висновку про неможливість розгляду даної адміністративної справи до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України за результатом розгляду у справі № 1-26/2016 (№ 2-4/2016) за поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17.02.2016р. № К/800/40307/15 по справі №804/7146/15 та від 26.02.2016р. № К/800/43223/15 по справі № 826/7477/15.

З урахуванням вищевикладеного, провадження у справі № 826/8976/16 необхідно зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 1-26/2016 (№ 2-4/2016).

Керуючись статтями 156, 160, 165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі № 826/8976/16 до розгляду Конституційним судом України подання Верховного суду України щодо відповідності (конституційності) положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини 1 статті 8, частини 4 статті 13, статей 21,22, частин 1, 4, 5 статті 41 Конституції України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук

Повний текст ухвали виготовлено 07.09.2016р.