Справа № 161/2260/16а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 р. Справа № 876/4002/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання - Мельничук Б. Б.;

позивача - ОСОБА_1;

відповідача - Коломійця О. І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Коломійця Олександра Івановича, управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання неправомірними дій, визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2016 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Коломійця Олександра Івановича, управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання неправомірними дій головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Коломійця Олександра Івановича щодо прийняття постанови № 21/2651 від 01 грудня 2015 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 124020 грн., визнання її протиправною та скасування.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що оскаржувані дії головного інспектора будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області та постанова прийнята необґрунтовано, упереджено, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване таке рішення, з порушенням повноважень суб'єкта владних повноважень, а також з порушенням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 04 травня 2016 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Коломійця Олександра Івановича щодо прийняття постанови № 21/2651 від 01 грудня 2015 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 124020 грн. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області № 21/2651 від 01 грудня 2015 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 124020 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначено, що штрафні санкції були накладені на ОСОБА_1 правомірно, оскільки згідно зареєстрованої 10 липня 2015 року № ВЛ декларації про початок виконання будівельних робіт проектна документація розроблена архітектором ОСОБА_1, об'єкт віднесено до III категорії складності., яким всупереч містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки від 05 травня 2014 року виготовлено проектну документацію лише на складську будівлю, а на реконструкцію нежитлового приміщення під логістичний центр проектна документація відсутня.

Позивач - ОСОБА_1, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить таку залишити без задоволення.

Відповідач - Коломієць О. І., у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить таку задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що на підставі плану перевірок об'єктів будівництва, затвердженого наказом Держархбудінспекції від 24 червня 2015 № 620 головним державним інспектором інспекційного відділу у м. Луцьку Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Коломієць О. І. 20 серпня 2015 року було здійснено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час реконструкції нежитлового приміщення під логістичний центр з новим будівництвом складського приміщення на АДРЕСА_1, власником та забудовником якого є ОСОБА_4

В ході проведеної перевірки встановлено, що згідно зареєстрованої 10 липня 2015 року за № ВЛ декларації про початок виконання будівельних робіт проектна документація розроблена архітектором ОСОБА_1, об'єкт віднесено до III категорії складності, за результатами перевірки актом від 25 серпня 2015 встановлено, що на об'єкті будівництва виконані будівельні роботи з будівництва складу та виконуються будівельні роботи з реконструкції нежитлового приміщення під логістичний центр. Також, актом зафіксовано, що реконструкція нежитлового приміщення під логістичний центр здійснюється без проектної документації. Так, архітектором ОСОБА_1 всупереч містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки від 05 травня 2014 року виготовлено проектну документацію лише на складську будівлю, а на реконструкцію нежитлового приміщення під логістичний центр проектна документація відсутня чим порушено пункт 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» п. 4.3, п 4.11 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

За результатами акту перевірки 25 серпня 2015 року був складений протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, де зафіксовані порушення вимог Закону України «Про архітектурну діяльність» за що передбачена відповідальність відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Постановою Управління ДАБІ у Волинській області № 21/2651 від 01 грудня 2016 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 124020,00 грн. Позивач дізнався про штрафні санкції 17 лютого 2016 року ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 479943549 про примусове стягнення штрафу за постановою Управління ДАБІ у Волинській області № 21/2651 від 01 грудня 2015 року.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно із частиною першою статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі по тексту - Закон № 3038-VI) визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, серед іншого, шляхом здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, розташованих в межах та за межами населених пунктів, на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у пункті 7 частини першої цієї статті.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Органи державного архітектурно-будівельного контролю проводять планові перевірки об'єктів містобудування не частіше ніж один раз на півроку. Строк проведення планової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на п'ять робочих днів.

Встановлено, що на підставі плану перевірок об'єктів будівництва, затвердженого наказом Держархбудінспекції від 24 червня 2015 № 620 головним державним інспектором інспекційного відділу у м. Луцьку Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Коломієць О. І. 20 серпня 2015 було здійснено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час реконструкції нежитлового приміщення під логістичний центр з новим будівництвом складського приміщення на АДРЕСА_1.

Перевірка проводилася 20 серпня 2015 року в присутності забудовника ОСОБА_4 та архітектора ОСОБА_1, при цьому головним державним інспектором жодних документів не було надано (посвідчення, направлення). ОСОБА_4, вважаючи, що перевірка стосується здачі в експлуатацію першої черги будівництва - новозбудованого складу, декларацію про закінчення будівництва якого подав 09 серпня 2015 року, у вказаний день привіз інспектора на об'єкт, повідомивши архітектора про особисту участь на об'єкті.

Повноваження суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль визначають, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (п.13 положення).

Разом з тим, пред'явлення наказу на проведення перевірки не передбачене постановою КМУ № 533.

З твердження архітектора ОСОБА_1 вбачається, що про проведення планової перевірки йому нічого не було відомо, представник управління не доводив інформацію щодо наказу Держархбудінспекції України від 24 червня 2015 № 620, не надав графіку, який свідчить, що саме в цей період запланована перевірка об'єкту, не надано направлення, що свідчило б про те, що саме даний інспектор направлений на планову перевірку та на вимогу архітектора не пред'явлено саме посвідчення, що особа є працівником управління ДАБІ і має право на проведення перевірки.

Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській областіпри розгляді справи надано суду першої інстанції наказ Держархбудінспекції України від 27 липня 2015 року № 791 з затвердженим планом перевірок об'єктів будівництва на серпень 2015 року, де зазначено об'єкт «реконструкція нежитлового приміщення під логістичний центр та нове будівництво складу: АДРЕСА_1». Замовник ОСОБА_4 (а.с. 112-115). Однак у своїх запереченнях наданих суду зазначають наказ Держархбудінспекції України від 24 червня 2015 № 620 (а.с.41).

Також встановлено, що представник Управління ДАБІ у Волинській області був допущений до перевірки та для її проведення на його вимогу були надані передбачені чинним законодавством документи : загальний будівельний журнал, журнал авторського нагляду, накази, підписки, сертифікати на використані засоби та будівельні матеріали, альбом робочої документації на споруджений склад, тощо. Стосовно наданих супровідних матеріалів у інспектора Коломійця О. І. зауважень не було, зауваження виникли щодо альбому робочих креслень, який містив проектну документацію на зведений склад, оскільки інспектор наполягає на тому, що у наданому альбомі повинна находитись документація на весь об'єкт.

Архітектор ОСОБА_1, що є автором даного об'єкта, пояснив, що діючою на період проектування нормою ДБН А.2.2-3-2012 для об'єктів третьої категорії складності передбачено двостадійне проектування: 1-а стадія, - «проект», яка, власне, підлягає затвердженню замовником і на підставі якої замовник подає декларацію про початок будівництва, та 2-а стадія, - «робоча документація», яка видається для безпосереднього виконання тих чи інших деталей, вузлів, тощо. Оскільки завданням на проектування було визначено виконання проектування та будівництво об'єкта у дві черги, а ні забудовник ні проектант не були в належний спосіб повідомлені про час та мету перевірки, то інспектору для ознайомлення представлено саме альбом креслень робочої документації першої черги будівництва - складу, який щойно завершили будувати. Також на об'єкті були наявні креслення робочої документації на логістичний центр (офісне приміщення).

Щодо даних обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється. Зазначена норма Закону конкретизована у Порядку виконання будівельних робіт, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року N 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» (далі - Порядок №466).

За змістом пункту 1 Порядку № 466 до будівельних відносяться роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту. У пунктах 8-16 Порядку №466 визначений детальний порядок реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, яка здійснюється Інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

З аналізу вищенаведених норм законодавства можливо дійти висновку, що виконанню робіт з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту на об'єктах, які відносяться до І-ІІІ категорії складності передує реєстрація в органах Державної архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання цих робіт.

Встановлено, що декларація про початок виконання будівельних робіт «реконструкція нежитлового приміщення під логістичний центр та нове будівництво складу на АДРЕСА_1» зареєстрований в УДАБІ у Волинській області 10 липня 2015 року під № ВЛ 93 (а.с.49-51).

Згідно з пунктом 12 Порядку № 533 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані: у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб'єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.

Встановлено, що інспектору давались пояснення, що альбом креслень стадії «проект» на весь об'єкт, так як це передбачено пунктом 4.11. розділу 4 ДБН А.2.2-3-2012 може бути представлений пізніше, що і було зроблено 25 серпня 2015 року, разом з тим, головний інспектор УДАБІ пояснив, що не взяв до уваги дані докази, оскільки їх не було на момент проведення перевірки.

Разом з тим, суд зауважує, що момент надання альбому стадії «проект» на весь об'єкт 25 серпня 2015 року протокол і акт складені також цією датою.

Наведене свідчить про необ'єктивність та неповноту висновків інспектора під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Обов'язки посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю, узгоджуються з правами суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, передбачені пунктом 13 Порядку № 533, а саме: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

У даному випадку відповідачами були порушені права позивача як суб'єкта містобудування, оскільки посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю не дотриманий порядок проведення перевірок, позивач не знав про його проведення, своєчасно не був ознайомлений з актом перевірки, не мав можливості подати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки.

Суд звертає увагу, що встановлені Порядком № 533 правила щодо проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав суб'єктів містобудування під час контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Недотримання встановлених Порядком № 533 приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів суб'єктів, що підлягають контролю, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останніх в адміністративних правовідносинах.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 533 здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 533 здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Як вбачається з положень пунктів 19-20 Порядку № 533 за результатами перевірки складається припис та протокол, який протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Акт перевірки - це службовий документ, що підтверджує факт проведення перевірки посадовими особами контролюючого органу та відображає її результати, є носієм певної інформації, однак, не тягне за собою виникнення, зміну або припинення прав та обов'язків позивача, оскільки передує прийняттю акту індивідуальної дії, який породжує певні правові наслідки та підлягає оскарженню у встановленому процесуальним законодавством порядку.

Отже, акт перевірки є носієм доказової інформації, яка в подальшому повинна використовуватися контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення господарюючому суб'єкту відповідних заходів та/або санкцій. При цьому, акт складається посадовими особами контролюючого органу і не містить волевиявлення самого органу щодо виявлених посадовими особами фактів. Крім того, висновки акта перевірки не є остаточними, оскільки суб'єкт, який перевіряється, має право надати свої зауваження до відповідного акта, що можуть у подальшому бути враховані контролюючим органом під час вирішення питання щодо застосування санкцій за результатами перевірки.

Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акта (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований. Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта (суб'єктів), дотримання якої забезпечується правовими механізмами.

Враховуючи, що безпосередньо акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил не тягне для позивача жодних наслідків, не породжує обов'язків, а тому не є рішенням органу владних повноважень в розумінні КАС України.

Встановлено, що акт перевірки від 25 серпня 2015 року складений у присутності забудовника ОСОБА_4 та підписаний особою, що здійснювала перевірку та замовником та підтверджує ту обставину, що позивач при складенні акту був відсутній і був позбавлений права надати пояснення чи заперечення на обставини викладені в акті (а.с.45 зворот).

Щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови № 21/2651 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 01 грудня 2015 року, то суд зазначає наступне.

Згідно пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил - проектна організація - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06 квітня 1995 року (далі - Порядок № 244).

Відповідно до пункту 2 цього Порядку справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розглядаються, зокрема, Держархбудінспекцією, накладати штраф мають право головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 244 штрафи накладаються на суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - суб'єкти містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. У разі коли суб'єкт містобудування перешкоджає притягненню його до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності правоохоронні органи разом з органами державного архітектурно-будівельного контролю вживають всіх необхідних заходів для притягнення такого суб'єкта до відповідальності. У разі відмови суб'єкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються суб'єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням. Належним підтвердженням факту надіслання документів є розрахунковий документ відділення поштового зв'язку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції. У разі ненадання суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності, інформації щодо його адреси документи, які є підставою для притягнення його до відповідальності, надсилаються суб'єкту містобудування за адресою місцезнаходження (місця проживання, місця реєстрації), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб'єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб'єктом містобудування.

З аналізу наведених положень вбачається, що суб'єкту містобудування має бути обов'язково надіслано та вручено до вирішення питання про притягнення його до відповідальності протокол, акт та інші документи, які підтверджують факт правопорушення, складені органами державного архітектурно-будівельного контролю.

У даному випадку з матеріалів справи вбачається, що акт, припис та протокол, складені 25 серпня 2015 року, були надіслані 25 серпня 2015 року на адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_2 рекомендованим листом та повернулося за закінченням терміну зберігання (а.с.117).

Пунктом 9 Порядку № 244 передбачено, що про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль (далі - уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю), складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності). Суб'єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід'ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (пункт 13 Порядку № 244).

Під час складання протоколу уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, роз'яснює суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, його права та обов'язки, передбачені Законом та цим Порядком (пункт 14 Порядку № 244).

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності було складено у приміщенні Управління ДАБІ за відсутності приватного підприємця, відомості зазначені у такому протоколі про місце складання в м. Луцьку не конкретизовано оскільки і об'єкт і місце знаходження управління знаходяться в м. Луцьку та не відповідають дійсності, як і те, що позивач від надання пояснень, підпису протоколу та отримання одного примірника відмовився (а.с.46 зворот). Доказів роз'яснення архітектору ОСОБА_1 прав і обов'язків, суду не надано.

Справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи (пункт 16 Порядку № 244).

Справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи. Справа розглядається відкрито та на засадах рівності всіх учасників (пункт 17, 18 Порядку № 244).

У даній справі положення Порядку № 244 недотримані відповідачами, оскільки особа, щодо якої 01 вересня 2015 року 11 год 30 хв розглядалася справа про правопорушення у сфері містобудування, не отримала і не могла вчасно отримати протокол, де повідомлено про дату, час та місце розгляду справи за обставин, що даний документ тільки відправлений 25 серпня 2015 року, які підтверджуються письмовими матеріалами справи, що суперечить пунктам 17, 18 Порядку № 244.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 244 посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з'ясовує: чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності;чи сповіщено суб'єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи; чи витребувані необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання (за наявності) суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або інших осіб, що беруть участь у справі.

Згідно з вимогами пункту 21 Порядку № 244 посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов'язана з'ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб'єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що як і в самому протоколі, так і декларації про початок будівництва був зазначений мобільний телефон приватного підприємця, і хоча в Порядку № 244 не передбачено такого повідомлення, але, на думку суду, даний варіант можливо було використати, оскільки проміжок часу між надісланням протоколу за вказаною адресою і розглядом справи становив шість днів і вірогідність того, що особа буде належним чином повідомлена і прибуде на розгляд дуже мала. Тим більше, як встановлено судом дане повідомлення повернулося в управління за закінченням терміну зберігання значно пізніше.

Отже, враховуючи наведені вище положення щодо порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, суд констатує їх недотримання, що мало наслідком порушення прав позивача, зокрема, права бути інформованим про проведення перевірки, брати участь у процесі перевірки та подавати пояснення і матеріали, надати зауваження до акту перевірки, а також знати та брати участь в розгляді справи про правопорушення, знову ж таки надати пояснення, додаткові матеріали, заявляти клопотання.

Колегія суддів зазначає, що накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», мають право від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду - головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі (стаття 3).

Листом від 18 листопада 2015 року Управління надіслало на адресу ОСОБА_1. АДРЕСА_2 лист, яким запрошувало на 15 год 00 хв 01 грудня 2015 року на розгляд справи, був надісланий рекомендованим листом 19 листопада 2015 року та повернувся на адресу управління 20 грудня 2015 року «за закінченням терміну зберігання» (а.с.118-119). За таких обставин, пропущений строк розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа), який розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Відтак, на думку суду, суб'єкт владних повноважень грубо порушив пункт 16 Порядку № 244.

Визначені Порядком № 553 та Порядком № 244 умови та порядок проведення перевірок та притягнення суб'єктів до відповідальності встановлені з метою дотримання балансу публічних та приватних інтересів. Невиконання вимог таких порядків та умов призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої перевірки.

Суд апеляційної інстанції констатує, що при прийняті постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 01 грудня 2015 року № 21/2651, Управління ДАБІ діяло не в порядку та не у спосіб, що визначений законом, не обґрунтовано, позбавивши суб'єкта можливості надати пояснення, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення. Відтак, такі порушення порядку проведення перевірки та прийняття рішення є підставою для визнання протиправною та скасування постанови № 21/2651 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 01 грудня 2015 року.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04 травня 2016 року в справі № 161/2260/16а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Р. В. Кухтей

І. О. Яворський

Ухвалу складено в повному обсязі 06 вересня 2016 року.