Справа № 826/16240/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 серпня 2016 року № 826/16240/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Погрібніченка І.М., суддів: Іщука І.О., Шулежка В.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особиМіністерства освіти і науки України Національний авіаційний університет, Відділ державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві
провизнання протиправним та скасування рішення від 03.07.2015р.,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Міністерства освіти і науки України (далі по тексту - відповідач), за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Національного авіаційного університету та Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу від 03.07.2015р. №712 «Про скасування наказу Міністерства освіти і науки України від 27.03.2015р. №361».

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваного рішення, оскільки, відповідно до частини 9 статті 15 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» накази міністерства можуть бути скасовані Кабінетом Міністрів України повністю або частково.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Представник третьої особи - 1 проти позовних вимог заперечив.

Представник третьої особи - 2 в судове засідання не з'явився, будь-яких пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надав.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2015 року Міністерством освіти і науки України на підставі п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 12, ст.ст. 13, 15, ч. 3 ст. 27 Закону України «Про вищу освіту», Закону України «Про управління об'єктами державної власності», постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014р. №630 «Про затвердження Положення про Міністерство освіти і науки України», прийнято наказ №712 «Про скасування наказу Міністерства освіти і науки України від 27.03.2015р. №361», яким скасовано наказ від 27.03.2015р. №361 «Про затвердження Статуту Національного авіаційного університету» та обов'язано виконуючого обов'язки ректора Національного авіаційного університету Харченка В.П. забезпечити негайне подання відомостей про скасування наказу МОН від 27.03.2015р. №361 до державного реєстратора та вжити заходів для внесення відповідних змін до відомостей про юридичну особу - Національний авіаційний університет до Єдиного державного реєстру та у порядку, передбаченому Законом України «Про вищу освіту», до 01.08.2015р. забезпечити розробку проекту нового статуту, що відповідатиме вимогам Закону України «Про вищу освіту» та інших актів законодавства України.

Вважаючи наказ від 03.07.2015р. протиправним, а, відтак, таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У той же час, у відповідності до приписів ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно приписів статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Відповідно до положень ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв'язку з прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Із наведених норм випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки позивача у сфері публічно-правових відносин.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відповідно до Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014р. №630 відповідач є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов'язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Згідно з частиною 2 статті 12 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991р. №1060-ХІІ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти наділений повноваженнями, зокрема, здійснювати керівництво державними навчальними закладами; здійснює контроль за виконанням навчальними закладами положень Конституції, законів України та інших нормативно-правових актів з питань освіти.

Відповідно до п. 10 статті 1 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014, № 1556-VII засновник вищого навчального закладу - органи державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа, рішенням та за рахунок майна яких засновано вищий навчальний заклад. Права засновника, передбачені цим Законом, набуваються також на підставах, передбачених цивільним законодавством.

Статтею 12 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що управління у сфері вищої освіти у межах своїх повноважень здійснюється: центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки; засновниками вищих навчальних закладів.

Судом встановлено, що згідно Статуту Національного авіаційного університету його засновником є Держава Україна, в особі Міністерства освіти і науки України.

Відповідно до п. 13 частини 1 статті 13 Закону України «Про вищу освіту» центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки: за дорученням і в межах, встановлених Кабінетом Міністрів України, реалізує права і обов'язки уповноваженого органу стосовно заснованих державою вищих навчальних закладів.

Пунктом 6 частини 2 статті 13 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що державні органи, до сфери управління яких належать вищі навчальні заклади: безпосередньо або через уповноважений ними орган реалізують права та обов'язки засновника, передбачені цим та іншими законами України, стосовно вищих навчальних закладів, що належать до сфери їх управління.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про вищу освіту» повноваження засновника (засновників) щодо управління вищим навчальним закладом визначаються цим та іншими законами України, а також статутом вищого навчального закладу.

Засновник (засновники) вищого навчального закладу або уповноважений ним (ними) орган:

1) затверджує статут вищого навчального закладу та за поданням вищого колегіального органу громадського самоврядування вищого навчального закладу вносить до нього зміни або затверджує нову редакцію;

2) укладає в місячний строк контракт з керівником вищого навчального закладу, обраним за конкурсом у порядку, встановленому цим Законом;

3) за поданням вищого колегіального органу громадського самоврядування вищого навчального закладу достроково розриває контракт із керівником вищого навчального закладу з підстав, визначених законодавством про працю, чи за порушення статуту вищого навчального закладу та умов контракту;

4) здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю вищого навчального закладу;

5) здійснює контроль за дотриманням статуту вищого навчального закладу;

6) здійснює інші повноваження, передбачені законом і статутом вищого навчального закладу.

Засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган може (можуть) делегувати окремі свої повноваження керівникові або іншому органу управління вищого навчального закладу.

Як вбачається з матеріалів справи позивач на час подання адміністративного позову та розгляду справи відповідно до наказу №415/к від 12.06.2015 року обіймав посаду завідувача кафедри авіаційних двигунів Аерокосмічного інституту Національного авіаційного університету.

При цьому, зміст оскаржуваного наказу свідчить про виникнення обов'язку внаслідок його виконання в сфері публічного-правових відносин саме у Національного авіаційного університету, а не у позивача, як у фізичної особи чи посадової особи університету.

Суд враховує ту обставину, що відповідно до ч.7 ст.35 Закону України «Про вищу освіту» №1556-VIІ від 01.07.2014 року керівник кафедри забезпечує організацію освітнього процесу, виконання навчальних планів і програм навчальних дисциплін, здійснює контроль за якістю викладання навчальних дисциплін, навчально-методичною та науковою діяльністю викладачів.

У той же час відповідно до ч.3 ст.34 Закону України «Про вищу освіту» №1556-VIІ від 01.07.2014 року керівник вищого навчального закладу (ректор, президент, начальник, директор тощо) є представником вищого навчального закладу у відносинах з державними органами, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами і діє без довіреності в межах повноважень, передбачених цим Законом і статутом вищого навчального закладу.

Під час розгляду справи позивачем суду не було надано жодних документів, які б засвідчували його повноваження на представництво вищого навчального закладу чи ректора у спірних правовідносинах, як і не було наголошено та підтверджено належними та допустимими доказами про порушення прав позивача, як фізичної особи, внаслідок видання суб'єктом владних повноважень оскаржуваного рішення.

У той же час суд зазначає, що наказ від 03.07.2015р. №712 не є обов'язковим для позивача, певні правові наслідки для нього не настали та настати не могли, а відтак його порушене право, яке підлягає поновленню, відсутнє.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 має бути відмовлено повністю.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя І.М. Погрібніченко

Судді: І.О. Іщук

В.П. Шулежко