Справа № 759/13033/14-а (2а/759/391/14)
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 року м. Київ К/800/63385/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Гончар Л.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 4 серпня 2014 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року ОСОБА_2 (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації (надалі - відповідач, Адміністрація), в якому просив:

визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо не здійснення дій щодо направлення позивачу рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям за період з 1 лютого 2014 року по 31 липня 2014 року наступного дня після прийняття Адміністрацією цього рішення;

визнати рішення Адміністрації про призначення позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям за період з 1 лютого 2014 року по 31 липня 2014 року у розмірі меншому ніж розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом, таким, що не відповідає частині третій статті 46 Конституції України;

визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо не забезпечення виконання положень частини третьої статті 46, статті 48 Конституції України на території Святошинського району м. Києва для категорії малозабезпечених громадян України працездатного віку;

визнати неправомірними дії Адміністрації щодо обмеження конституційного права ОСОБА_2 на соціальний захист, а саме права на забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму, що є порушенням статті 64 Конституції України;

зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_2 державної соціальної допомоги за період з 1 лютого 2014 року по 31 липня 2014 року до рівня, визначеного частиною третьою статті 46 Конституції України з подальшою виплатою позивачу недоотриманої ним суми за вказаний період.

Також позивач заявляв клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв'язку із малозабезпеченістю.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 4 серпня 2014 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 4 серпня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_2 залишено без руху.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 4 серпня 2014 року про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2014 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 4 серпня 2014 року (про залишення позовної заяви без руху) залишено без змін.

Не погоджуючись із вищенаведеними судовими рішеннями, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просив судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Враховуючи положення частини другої статті 220 КАС України, колегія суддів здійснює перегляд судових рішень в межах касаційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач звернувся до суду першої інстанції за захистом свого права на державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям у відповідному розмірі.

До позовної заяви ОСОБА_2 додав клопотання про звільнення його від сплати судового збору. Підставою для задоволення даного клопотання зазначив своє скрутне матеріальне становище, надавши довідку з Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 22 липня 2014 року, якою підтверджується, що позивач знаходиться на обліку в Святошинському РУПСЗН та отримує державну соціальну допомогу мало забезпеченням сім'ям.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання щодо звільнення позивача від даної сплати, оскільки надана ОСОБА_2 довідка не підтверджує факту неспроможності сплати судового збору у розмірі 73 грн. 08 коп.

Не погоджуючись із даним рішенням, позивач оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, прийшовши до висновку, що оскарження такого рішення не передбачено КАС України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 189 КАС України, отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам статті 187 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Частиною другою статті 185 КАС України передбачено, що ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених цим Кодексом. Заперечення на інші ухвали можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 98 КАС України особи, які беруть участь у справі, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Враховуючи, що із апеляційною скаргою до суду звернувся позивач, який має право на оскарження даного судового рішення, суд апеляційної інстанції протиправно відмовив йому у відкритті провадження.

У свою чергу, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2014 року залишено без змін рішення першої інстанції, яким позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху.

Підставою для залишення позову без руху стала несплата позивачем судового збору.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції, який зазначив, що позивач не є особою, яка звільнена, відповідно до норм чинного законодавства, від сплати судового збору.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із даним висновком судів попередніх інстанцій не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до статті 104 КАС України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Частиною третьою статті 106 КАС України передбачено, що до позовної заяви, зокрема, додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (надалі - Закон № 3674-VI).

Статтею 5 Закону № 3674-VI встановлено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

У свою чергу, статтею 8 Закону № 3674-VI передбачено право суду, зокрема, звільнити особу від сплати судового збору.

Отже, законом передбачено звільнення особи від сплати судового збору при наявності відповідних пільг або внаслідок звільнення даної особи судом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив його звільнити не через наявність пільг, а внаслідок незадовільного матеріального стану.

Також необхідно зазначити, що у рішенні Європейського Суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа «Креуз проти Польщі» заява N 28249/95 зазначено, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Враховуючи, що підставою звернення ОСОБА_2 до суду стало порушення, на його думку, саме права на виплату соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, суди безпідставно позбавили його права на такий судовий захист через несплату судового збору.

Частинами першою, четвертою статті 227 КАС України встановлено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Враховуючи, що порушення норм матеріального та процесуального права були допущені і судами і першої, і апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 4 серпня 2014 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2014 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді