Справа № 826/7562/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 вересня 2016 року № 826/7562/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Відділу ДРАЦС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, Московського районного у місті Харкові відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області
про зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Відділу ДРАЦС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, Московського районного у місті Харкові відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві неправомірно відмовлено ОСОБА_1 у внесенні виправлень в актовий запис про шлюб. Зазначає, що приналежність до німецької національності його батька ОСОБА_2 є достатніми підставами для встановлення національної приналежності позивача та внесення змін до актового запису про одруження.

Додатково зазначає, що його родина завжди вважала себе приналежною до німецької національності. Незважаючи на небезпідставні побоювання гонінь та репресій батька, дітей, та родини загалом, за етнічною ознакою зі сторони влади в радянський період після другої світової війни з Німеччиною, в сім'ї його батьків з дитинства дотримувались традицій німецької нації, вчили німецьку мову, святкували свята та звичаї.

Позивач наголошує, що відносить себе до німецької національності, його батько був німець і на даний час бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, як це передбачено ст. 11 Закону України "Про національні меншини в Україні". Відтак, просить суд зобов'язати відповідача внести виправлення до актового запису про шлюб, де у графі "наречений" змінити національність нареченого з "українець" на "німець".

В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відділу ДРАЦС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не прибув, просив розглядати справу без його участі. Окрім того, зазначив, що проти позову відділ ДРАЦС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві не заперечує

Представник Московського районного у місті Харкові відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явився, проте надіслав суду заяву, якою просив розгляд даної справи провести без його участі. Заперечень відповідач не має.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд подальший розгляд справи здійснив у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві з заявою про внесення виправлення до актового запису про шлюб №66 від 28.06.1969 року, складеного Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції на гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виправити національність нареченого з "українець" на "німець".

За результатами розгляду цієї заяви та доданих до неї документів відповідачем 20 лютого 2016 року складено висновок №24, яким позивачеві було відмовлено у внесенні змін в актовий запис про шлюб, у зв'язку з тим, що зміна національності чинним законодавством не передбачена, враховуючи Указ Президента України від 27.01.1999 року №70 "Про втрату чинності Указу Президента України від 31.12.1991 року №24 "Про порядок зміни громадянами України національності".

Не погоджуючись з таким висновком, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011р. (далі по тексту - Правила).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органі місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила).

Згідно з пунктом 1.1 Розділу 1 Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до пункту 1.7 Розділу 1 Правил, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану визначено Розділом 2 Порядку відповідно до положень якого заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є:

рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану;

постанова адміністративного суду;

висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України;

заява про визнання батьківства;

заява матері, яка не перебуває у шлюбі, опікуна, піклувальника або самої повнолітньої особи щодо внесення відомостей про батька дитини, якщо вони не зазначені в актовому записі про народження відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України;

заява дружини або чоловіка, які зберегли дошлюбні прізвища, про обрання прізвища одного з них як спільного прізвища або про приєднання до свого прізвища прізвища другого з подружжя згідно із статтею 53 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 4;

заява про зміну прізвища малолітньої дитини обох батьків у разі зміни прізвища одного з них та згода дитини, яка досягла семи років, згідно з частиною третьою статті 148 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 5;

заява про зміну прізвища малолітньої дитини обох батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, та згода дитини віком від семи до чотирнадцяти років, якій при державній реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, згідно з частиною четвертою статті 148 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 5;

актовий запис про зміну імені. Цей актовий запис є підставою: для зміни прізвища батьків в актовому записі про народження малолітніх дітей у разі зміни їх прізвища з дотриманням вимог статті 148 Сімейного кодексу України; для зміни імені батька та по батькові дитини в актовому записі про народження малолітньої дитини у разі подання батьками заяви про зміну по батькові дитини.

актовий запис про шлюб та розірвання шлюбу. Ці актові записи є підставою для зміни прізвищ батьків (одного з них) в актовому записі про народження малолітньої дитини при умові одночасної зміни прізвища дитини;

рішення органу опіки та піклування, оформлене розпорядженням районної державної адміністрації чи рішенням виконавчого комітету про зміну прізвища малолітньої дитини відповідно до частини п'ятої статті 148 Сімейного кодексу України.

Внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

Висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва чи консульської установи України про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану складається у двох примірниках. Один примірник разом з усіма матеріалами залишається у відділі державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичному представництві чи консульській установі України, якими складено висновок про відмову, а другий вручається (надсилається) заявнику.

Водночас у висновку зазначається про можливість оскарження відмови про внесення змін до актового запису цивільного стану в судовому порядку. На прохання заявника пред'явлені ним документи, крім заяви, повертаються.

Як вбачається із наданої до матеріалів справи копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 28.06.1996 року виданого російською мовою, складено актовий запис № 466 про реєстрацію шлюбу відповідно до якого внесено відомості про чоловіка - ОСОБА_1, національність - "українець", та про дружину - ОСОБА_3, національність - "росіянка".

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, наданого за його заявою 03.02.2016 року №6 вбачається, що його батько ОСОБА_2, національність "німець", мати - ОСОБА_4, національність "українка" .

Окрім зазначеного, як вбачається з висновку № 24, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві сформовано Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №16345670 від 20.02.2016 року, згідно якого вбачається, що в актовому записі №466 від 28.06.1969 року, складеному Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зазначено національність нареченого "українець".

Згідно Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Українській РСР, затвердженої Міністерством юстиції Української РСР 12.12.1970, народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, усиновлення, встановлення батьківства, зміна імені, по батькові і прізвища підлягають реєстрації в державних органах запису актів громадянського стану (загсу).

Про зроблений запис акта громадянського стану видається відповідне свідоцтво.

При реєстрації актів громадянського стану пред'являються документи, які підтверджують факти, що підлягають реєстрації в органах загсу, а також документи, які посвідчують особу заявника: паспорт, а в місцевостях, де не введена паспортна система, свідоцтво про народження або видана за місцем проживання довідка виконавчого комітету сільської (селищної) Ради депутатів трудящих; офіцерами і військовослужбовцями надстрокової служби - посвідчення особи; військовослужбовцями строкової служби - військовий квиток або посвідчення особи; іноземцями - вид на проживання для іноземців та національний паспорт або тільки національний паспорт, якщо в ньому є запис про дозвіл на проживання в СРСР; особами без громадянства - вид на проживання для осіб без громадянства.

Особи, які бажають зареєструвати шлюб, подають заяву за встановленою формою до органів загсу за місцем проживання однієї з осіб, які вступають у шлюб, або за місцем проживання їх батьків.

Бажаючі зареєструвати шлюб повинні пред'явити документи, що посвідчують їх особу (пункт 4 цієї Інструкції), а особи, які раніше перебували в шлюбі, також документи, які підтверджують припинення попереднього шлюбу.

Виконавчі комітети обласних, Київської і Севастопольської міських Рад депутатів трудящих виготовляють книги реєстрації актів громадянського стану за єдиними для всієї республіки формами і забезпечують ними органи загсу.

Книги реєстрації актів громадянського стану складаються з перших і других (відривних) примірників бланків записів, кожний із яких при реєстрації акта нумерується одним і тим же порядковим номером, заповнюються вони одночасно.

Бланки записів актів громадянського стану заповнюються в присутності заявника чорнилом, чітким розбірливим почерком. Усі графи заповнюються вичерпними відповідями. Пропуски або скорочення окремих слів, а також виправлення чи підчистка не допускаються.

Прізвища, ім'я, по батькові записуються повністю відповідно до пред'явлених документів.

Національність особи в графах бланку запису акта громадянського стану зазначається за її паспортом. При відсутності паспорту національність визначається за національністю її батьків.

Якщо батьки належать до різних національностей, зазначається національність одного з них за бажанням особи, національність якої необхідно вказати.

Заповнений бланк запису акта громадянського стану прочитують заявникові, обидва примірники підписуються ним, після чого цей бланк підписується службовою особою, яка складала запис, і скріплюється печаткою.

Відомості, зазначені у свідоцтві, що видається на підставі реєстрації акта громадянського стану, повинні повністю відповідати даним, зазначеним у запису даного акта громадянського стану.

Таким чином, з викладеного випливає, що реєстрація актів громадянського стану здійснюється в присутності осіб, щодо яких складається такий запис, на підставі документів поданих заявником, та правильність внесення відповідних записів перевіряється заявником після їх складання.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що внесення даних щодо національності позивача ОСОБА_1 до актового запису про шлюб не є помилкою, а отже відсутні підстави для внесення змін до нього відповідачем.

Крім того, правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначає 01.07.2010 № 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон № 2398-VI).

Частиною 1 статті 6 вказаного закону визначено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до статті 9 Закону № 2398-VI, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації.

Частиною 1 статті 22 Закону № 2398-VI визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Питання зміни національності громадянами України регулювалось Указом Президента України "Про порядок зміни громадянами України національності" від 31 грудня 1991 року № 24, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків.

Зміна національності провадилась відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті Ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалась також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу.

Вказаний Указ втратив чинність згідно Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи обставини встановлені в процесі розгляду даної справи, суд вважає, що відповідач при винесенні висновку №24 про внесення змін до актового запису цивільного від 20.02.2016 року діяв правомірно, на підставі та в межах наданих йому повноважень, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, а відтак позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 7-11, 71, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.С. Мазур