Справа № 278/1985/16-а
Суддя: Дубовік О. М.
Дата ухвалення: 2016-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 278/1985/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Дубовік О.М.,

при секретарі судового засідання Поліщук І.О.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі старшого лейтинанта поліції Мойсеєнка Євгенія Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову від 10.08.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення в розмірі 255 гривень.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що 10.08.2016 року, керуючи автомобілем марки «Нісан Кашкай», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по вул. Небесна Сотня у м. Житомирі, під'їжджаючи до перехрестя вулиці Небесної сотні і Лятошинського в м. Житомирі відчув різке погіршення стану здоров'я, а саме потемніння в очах, запаморочення та судоми правої нижньої кінцівки. Для уникнення аварійної ситуації на дорозі та для нормальної можливості руху транспорту на даній частині дороги ним вчинено вимушену зупинку на боковій частині дороги, щоб не заважати руху транспорту. В цей час до нього підійшов поліцейський та порахував його вимушену зупинку за адміністративне правопорушення та наклав адміністративне стягнення.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 7).

Відповідач в судове засідання не з'явився; через канцелярію суду подав заперечення та клопотання про приєднання до матеріалів справи диск з відеозаписом; просив суд розглянути справу у його відсутність (а.с. 13-14, 15-16, 17).

Суд відповідно до ч. 6 ст. 12, ч.1 ст. 41 КАС України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів.

З'ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 070482 від 10.08.2016 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 6).

Судом встановлено, що 10.08.2016 року відносно позивача ОСОБА_1 інспектором роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі старшим лейтинантом поліції Мойсеєнко Є.П. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 070482 за ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с. 6).

Із вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1, 10.08.2016 року о 15 год. 30 хв. керуючи автомобілем марки «Нісан Кашкай», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку на перехресті вулиць Небесної Сотні та Лятошинського, чим порушив п.п. «Г» п.15.9. Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

П. 15.9 «Г» Правил дорожнього руху України передбачено, що зупинка заборонена на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно до п. 15.14 ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

В силу ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно вимог п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Факт зупинки транспортного засобу ближче ніж за 10 метрів до пішохідного переходу та на перехресті позивачем визнається.

Тобто в даному випадку між сторонами виникає спір з приводу того, чи є зупинка, здійснена позивачем з порушенням п. 15.9 «г» ПДР України, вимушеною.

Відповідно до пп. 10 п.1 Правил дорожнього руху вимушеною зупинкою є припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Позивачем не надано належних та переконливих доказів на підтвердження його доводів, що зупинку ним було здійснено у зв'язку з погіршенням станом здоров'я, як учасника дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З оглянутого судом відеозапису, наданому відповідачем (диск DVD-R з написом ОСОБА_1 (поміщений у файл), а.с.15), вбачається, що під час дачі усних пояснень, позивач факт порушення ним Правил дорожнього руху України не визнавав. Пояснив, що був змушений здійснити зупинку, щоб прочитати дуже важливе СМС повідомлення; при цьому позивач просив патрульних поліцейських не складати стосовно нього постанову про адміністративне правопорушення, обмежитися попередженням. Стосовно поганого самопочуття, у зв'язку з яким ним було здійснено зупинку (як це зазначено у позові), відповідачу нічого не пояснював, надати йому медичну допомогу не просив.

Крім того, як бвачається зі згаданого відеозапису, позивачем аварійна світлова сигналізація була увімкнена лише в момент, коли співробітники поліції підійшли до автотранспортного засобу, яким керував позивач, а не в момент безпосередної зупинки даного авто.

Таким чином, посилання позивача на відсутність суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення суд вважає безпідставними.

У статті 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, які встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів. До речових доказів законодавець відносить, зокрема, магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію. Про обставини, які мають значення для справи. Отже, відеозапис віднесено до категорії речових доказів.

У статті 80 КАС України визначено, що речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи. Тобто відеозапис є різновидом речових доказів.

Таким чином, суд вважає, що наданий відповідачем відеозапис, здійснений за допомогою бодікамери відповідача є належним та припустимим доказом, у розумінні положень КАС України та КУпАП України.

Під час розгляду справи судом перевірено, чи прийнята постанова про адміністративне правопорушення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що інспектор роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції старший лейтенант Мойсеєнко Є.П. при винесенні постанови серії ДР № 070482 від 10 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу відповідно в розмірі 255 грн., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, в зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 158-163, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі старшого лейтинанта поліції Мойсеєнка Євгенія Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова суду вступає в законну силу після спливу строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.М. Дубовік