Справа № 800/449/16
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

05 вересня 2016 року м. Київ справа № 800/449/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі Бухтіярової І.О., Голубєвої Г.К., Маринчак Н.Є., Олендера І.Я., Приходько І.В.,
за участю секретаря судового засідання Бовкуна В.В.,

позивача ОСОБА_6,

представника відповідача Нарольської Т.С.,

представника третьої особи Романюка Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_6 (далі - позивач, ОСОБА_6.)

до Вищої ради юстиції (далі - відповідач, ВРЮ)

третьої особи Верховної Ради України (далі - третя особа, ВРУ)

про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

09 серпня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з адміністративним позовом до ВРЮ, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ВРУ, про визнання протиправними дії ВРЮ про відмову у внесенні подання до ВРУ про зміну формулювання підстави його звільнення з посади судді Житомирського районного суду Житомирської області, зобов'язання ВРЮ внести до ВРУ подання про зміну формулювання підстави його звільнення з посади судді Житомирського районного суду Житомирської області, виклавши подання у наступній редакції - звільнити ОСОБА_6 з посади судді Житомирського районного суду Житомирської області, у відставку. Позовні вимоги мотивовані тим, що відмова відповідача внести до ВРУ подання про зміну формулювання його звільнення - у відставку з урахуванням тієї обставини, що на день повернення з відпустки стаж його роботи на посаді судді перевищив 10 років, порушує його право, а саме на право на звільнення з посаді судді у відставку.

Представник відповідача у судовому засіданні просив адміністративний позов залишити без розгляду, надав пояснення, аналогічні письмових заперечень, поданих через канцелярію суду.

У судовому засіданні позивач не згоден з залишенням без розгляду позову.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав доводи відповідача.

Дослідивши матеріали даної адміністративної справи, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про залишення позовних вимог без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно Указу Президента України від 13.05.2004 року № 539/2004 ОСОБА_6 призначений на посаду судді Радомишльського районного суду Житомирської області.

Відповідно до наказу № 27 від 27.05.2004 року ОСОБА_6 приступив до виконання обов'язків судді Радомишльського районного суду Житомирської області.

Указом Президента України № 1246/2005 від 12.09.2005 року ОСОБА_6 переведено на посаду судді Житомирського районного суду Житомирської області.

08.01.2014 року ОСОБА_6 звернувся з письмовими заявами до ВРУ та ВРЮ про звільнення його у відставку.

Наказом заступника голови Житомирського районного суду № 12-к від 05.06.2014 року на підстави Постанови ВРУ № 853-VII від 04.03.2014 року ОСОБА_6 звільнено з займаної посади у зв'язку з досягненням віку.

10.06.2014 року позивач звернувся з письмовою заявою до ВРЮ про внесення подання до ВРУ щодо зміни формулювання підстави його звільнення з посади судді Житомирського районного суду, оскільки на момент винесення заступником голови Житомирського районного суду наказу про його звільнення після його повернення з відпустки стаж його роботи на посаді судді склав більше 10 років.

Листом № 4765/0/9-14 від 23.06.2014 року секретаріат ВРЮ повідомив позивача, що звернення буде розглянуто після набуття повноважності новим складом ВРЮ та обрання Голови ВРЮ і його заступника відповідно до вимог чинного законодавства України.

09.02.2016 року та 10.06.2016 року позивач повторно звернувся з письмовими заявами до ВРЮ, в яких просив вирішити порушене клопотання в його первинній заяві.

Листами № 2998/0/9-16 від 02.03.2016 року та № 7810/0/9-16 від 24.06.2016 року ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні його заяви з посиланням на те, що внесення подання до ВРУ щодо зміни формулювання прийнятих нею постанов, зокрема в частині звільнення суддів, до компетенції ВРЮ не належить.

Не погоджуючись із вищенаведеними відмовами ВРЮ, позивач оскаржив їх до суду.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Виходячи із змісту даної норми, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов'язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що професійна діяльність суддів є публічною службою.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, на звернення позивача від 09.02.2016 року та 10.06.2014 року відповідач листами від 02.03.2016 року та від 24.06.2016 року відмовив позивачу у задоволенні його заяви, однак з позовною заявою про визнання протиправними дії ВРЮ та зобов'язання вчинити певні дії позивач звернувся 09.08.2016 року, тобто з пропуском строку, передбаченого частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, позивачем не наведено жодних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду для захисту своїх прав, свобод чи інтересів, який перевищує місячний строк, встановлений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України по справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Виходячи з того, що адміністративний позов подано після закінчення строку для звернення до суду, а позовна заява та додані до нього матеріали не містять обґрунтувань та доказів поважності пропуску цього строку, колегія суддів не знаходить підстав вважати, що такий строк пропущений з поважних причин.

Згідно з положеннями статей 100, 155 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Керуючись статтями 99-103, 155, 165, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Адміністративний позов ОСОБА_6 до Вищої ради юстиції, третьої особи Верховної Ради України про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні - залишити без розгляду.

Ухвала підлягає перегляду Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, та набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про її перегляд Верховним Судом України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя ПідписІ.О. Бухтіярова
Судді ПідписГ.К. Голубєва
ПідписН.Є. Маринчак
ПідписІ.Я. Олендер
ПідписІ.В. Приходько