Справа № 263/10829/13-а
Суддя: Скрипниченко Т. І.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/1/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Скрипниченко Т.І., за участю секретаря Таушан О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного сттягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 1925 від 25.09.2013 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що працює в КП «Маріупольське ТТУ» на посаді головного інженера. Маріупольською обєднаною державною фінансовою інспекцією було проведено планову перевірку підприємства КП «Маріупольське ТТУ» за період з 01.10.2011 року по 31.07.2013 року та за наслідками перевірки складено акт ревізії від 16.09.2013 року № 05-860/028, відповідно якого складено протокол про адмінінстративне првопорушення від 18.09.2013 року. За постановою Державної фінансової інспекції в Донецькій області від 25.09.2013 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Вважає вказану постанову незаконною у звязку з тим, що за своїми посадовими обовязками до його функціональних обовязків ведення бухгалтерського обліку не входило. За штатним розписом на підприємстві передбачена посада головного бухгалтера. З цих підстав просив визнати протиправною та скасувати постанову.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не прибули, просили розглянути справу у їх відсутність на підставі наданих доказів, на задоволенні позовних вимог наполягають.

Представник відповідача, будучи своєчасно і належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, проте, його неявка не перешкоджає вирішенню справи по суті заявлених позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи позивача та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що постановою Державної фінансової інспекції України № 1925 від 25 вересня 2013 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 255,00 гривень.

Згідно із вказаною постановою ОСОБА_1, працюючи на посаді головного інженера КП «Маріупольське ТТУ», припустився веденню бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку: внесення недостовірних даних до регістрів бухгалтерського обліку і первинних документів (меморіальний ордер № 13; акт-приймання виконаних робіт форма № 2): проведено зайве списання будівельних матеріалів у сумі 14800 гривень за період з 01.05.2013 року по 16.09.2013 року.

Відповідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

За ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Диспозиція ч. 1 ст. 164-2 КУпАП передбачає відповідальність за приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності, несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей, несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану підприємства державного сектору економіки та звіту про його виконання, перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та перевірок, невжиття заходів по відшкодуванню з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності

Відповідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV, відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Згідно наданої копії посадової інструкції головного інженера, затвердженої начальником КП «МТТУ», з переліку посадових обовязків не вбачається функцій, делегованих йому власником підприємства з приводу ведення бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення будь-яких господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності.

Представник відповідача, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати свій процесуальний обовязок щодо доказування правомірності винесеної постанови та не надав жодного доказу на спростування доводів позову. При цьому відсутність доказів вчинення позивачем правопорушення унеможливлює взагалі перевірку судом, як наявності самої події правопорушення, так і наявності в його діях складу правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач не вірно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-2 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного сттягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної фінансової інспекції в Донецькій області № 1925 від 25.09.2013 року про визнання ОСОБА_1 винним у веденні бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в сумі 34,41 гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.І.Скрипниченко