Справа № 626/828/16-а
Суддя: Константинов Д. С.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/828/16-а
Провадження № 2-а/626/12/2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

31.08.2016 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Константинова Д.С.,

при секретарі - Краєвій А.Г.,

за участю адвоката - Штець В.М.,

розглянувши в у місті Краснограді адміністративний позов ОСОБА_2 до суб'єкта владних повноважень - інспектора СРПП Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції Лобатенко Руслана Вікторовича про оскарження дій суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності -,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до суб'єкта владних повноважень інспектора СРПП Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції Лобатенко Р.В. про оскарження дій суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Штець В.М. позовну заяву підтримав та пояснив, що 11.04.2016 року ст.інспектор Лобатенко Р.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за адміністративне порушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП. З даною постановою ОСОБА_2не погодився , так як 11.04.2016 року він не знаходився в м. Краснограді по вул. Коцюбинського. Зазначає, що в той день він був у с. Піщанка поблизу маг. "Наталі". Крім того у відношенні позивача в той же день за тією самою подією ще було складено адміністративний протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння, проте постановою Красноградського районного суду Харківської області від 14.06.2016 року провадження по даній справі було закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. З урахуванням викладеного просить суд скасувати постанову про накаладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 126 КупАП, а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову, так як вважає, о постанова була складена законно.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов задовольнити з таких підстав.

У судовому засіданні належними доказами встановлено, що відносно позивача відповідач виніс постанову серії ПС2 № 236865 від 11.04.2016 року, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповіальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно ч.2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом або передача керування транспортним засобом особі. яка не має права керування таким транпортним засобом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини 1,2 ст. 7 КУпАП).

Згідно ст.ст. 245, 252 КУпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов'язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Оцінка доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також має ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі закону.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом, відповідно до ст. 254 КУпАП, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із самої постанови таку винесено без складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці виявлення правопорушення, адже дата скоєння адміністративного правопорушення та дата розгляду справи ідентичні 08.04.2016 року.

Відповідно до ч.3 ст. 254 КУпАПпротокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Як це передбачено частинами 1-3 ст. 258 КУпАПпротокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цьогоКодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно дозакону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Слід зауважити, що відповідно до ч.5 ст. 258 КУпАПякщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи положення ст. 258 КУпАП, суд приходить до висновку, що частина друга цієї статті містить дві рівноцінні підстави коли протокол про адміністративне правопорушення не складається: у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Натомість частина пята цієї ж статті КУпАП суперечить попередній нормі закону, оскільки в ній зазначено, крім іншого, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (мається на увазі уцілому у сфері забезпечення дорожнього руху і в тому числі зафіксованих в автоматичному режимі).

Щодо відсутності у ОСОБА_2 посвідчення водія відповідної категорії (непредявленні такого при перевірці), у справі відсутні достатні докази, які б підтверджували дану обставину. У судовому засідання відповідач не довів дане порушення ПДР позивачем та правомірність прийняття ним рішення по справі. Крім того набрала чинності постанова про звільнення ОСОБА_2 від відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за відстуністю події та складу адміністративного правопорушення за одну й ту саму подію.

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено права особи, що притягається до адмінвідповідальності, зокрема право на захист (ст. 268 КУпАП), яка має право бути присутньою при розгляді справи, що означає її активну участь у процесі розгляду: дача пояснень, заявлення клопотань, обґрунтування заперечень, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підготовка та подання відповідних доказів, отримання правової допомоги, для чого необхідний час для підготовки.

Таку ж правову позицію висловив і Європейський суд з прав людини у рішенні від 21.10.2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» № 17444/04, де звернув увагу на те, що коли проміжок часу з моменту вчинення правопорушення до розгляду протоколу не перевищував декількох годин, то особа була позбавлена можливості належним чином ознайомитися з висунутим проти неї обвинуваченням та доказами, а звідси адекватно їх оцінити і розробити юридичну стратегію свого захисту, що є порушенням права на захист...

Згідно зі ст. 8 КАС Українисуд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

З урахуванням встановлених вищезазначених обставин суд визнає, що оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню як протиправна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 71, 86, 105, 112, 159, 160, 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до суб'єкта владних повноважень - інспектора СРПП Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції Лобатенко Руслана Вікторовича про оскарження дій суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити повністю.

Визнати дій старшого інспектора СРПП Красноградського ВП лейтенанта поліції Лобатенко Руслана Вікторовича по складанні постанови серії ПС2 № 236865 від 11.04.2016 року, відносно ОСОБА_2 -протиправними

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 236865 від 11.04.2016 року, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень - скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: