Справа № 804/4347/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2016 р. Справа № 804/4347/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Гончарової Ірини Анатоліївни
при секретарі - Меркулова В.Д.
за за участю: представник позивача - Устинова А.В.,
представник відповідача - Петренко Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Ерлан» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною консультацію,-
Приватне акціонерне товариство «Ерлан» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
визнати недійсною індивідуальну податкову консультацію Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, викладену у листі від 25.02.2016р. №1265/10/04-36-120319.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що на звернення щодо отримання податкової консультації з питання роз'яснення механізму обчислення рентної плати видобутої води та щодо надання роз'яснень з питання правомірності визначення підприємством витрат за рахунок вартості ПЕТ-преформи, яка використовується як пакувальний матеріал для готової продукції, позивач отримав податкову консультацію, що викладена у листі від 25.02.2016р. №1265/10/04-36-120319. Зі змісту консультації позивач дійшов висновку щодо її суперечливості нормам Податкового кодексу України, оскільки аналіз законодавства дає підстави вважати, що базою оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість відповідного виду товарної продукції добутої сировини - мінеральної сировини (підземної води), що складається з витрат на видобування та первинну переробку, а не фактична вартість товарної продукції підприємства - фасованої мінеральної води, тобто вартість кінцевої продукції. Проте в податковій консультації не враховано, що податковим законодавством передбачено оподаткування діяльності, пов'язаної з видобутком та лише первинною переробкою мінеральної сировини. Таким чином, податкова консультація не узгоджується з приписами ст. ст. 14, 252 Податкового кодексу України, зокрема не враховано, що для гірничодобувних підприємств об'єктом оподаткування плати за користування надрами для видобування мінеральної сировини є обсяг товарної продукції у вигляді мінеральної сировини, що пройшла лише первинну переробку, а базою оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість відповідного виду товарної продукції добутої сировини - підземної води, що складається з витрат на видобування та первинну переробку.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що за змістом консультація не суперечить приписам Податкового кодексу України, зокрема ст. 252, а саме вказав, що до складу матеріальних витрат не включаються витрати платника, пов'язані зі зберіганням; транспортуванням; пакуванням; проведенням іншого виду підготовки до реалізації відповідного виду Товарної продукції, виключаючи передпродажу підготовку.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Ерлан» зареєстровано у встановленому законом порядку 22.04.1997р.
ПрАТ «Ерлан» 26.01.2016р. до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області надано лист від 25.01.2016р. за №15 щодо отримання податкової консультації з питання роз'яснення механізму обчислення рентної плати видобутої води та щодо надання роз'яснень з питання правомірності визначення підприємством витрат за рахунок вартості ПЕТ-преформи, яка використовується як пакувальний матеріал для готової продукції.
На вказаний запит позивачем отримано податкову консультацію, викладену у листі Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, від 25.02.2016р. №1265/10/04-36-120319.
Згідно змісту консультації, остання зводиться до викладення положень п. 252.2, п.252.5, пп.252.8-252.15 ст.252 Податкового кодексу України та ст. 685 Цивільного кодексу України. Зазначено, що вартість відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у податковому (звітному) періоді обчислюється платником для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства) за більшою з таких її величин:
- за фактичними цінами реалізації відповідного виду товарної продукції;
- за розрахунковою вартістю відповідного виду товарної продукції.
Також в листі зазначено, що при обчисленні вартості товарної продукції за фактичними цінами реалізації суму доходу, отриманого від реалізації відповідного виду товарної продукції за податковий період, платник зменшує його суму на суму витрат, пов'язаних з доставкою (перевезенням, транспортуванням), з урахуванням Положення бухгалтерського обліку «Витрати» про склад витрат на збут, зокрема, на пакувальні матеріали для затарювання готової продукції на складах товарної продукції.
Вирішуючи заявлений спір, суд виходить із наступного.
Підпунктом 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України визначено, що податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких, покладено на такий контролюючий орган.
Згідно пп. 52.1-52.5 ст. 52 вказаного Кодексу за зверненням платників податків, контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі.
Консультації надаються контролюючим органом. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.
Згідно п. 53.1 ст. 53 Податкового кодексу України, не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.
Судом вбачається, що нормами статті 53 Податкового кодексу України визначено права позивача щодо можливості діяти певним чином, отримавши певну податкову консультацію, тобто, встановлено право щодо застосування отриманої консультації, зі звільненням від відповідальності у випадку дій на підставі отриманої консультації.
Натомість, вищезазначеними нормами не встановлено обов'язку позивача діяти саме таким чином, як це зазначено у податковій консультації. Таким чином, податкова консультація не породжує обов'язків позивача щодо певного застосування норм чинного законодавства.
Відповідно до п. 53.3 ст. 53 Податкового Кодексу України, платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Визнання судом такої податкової консультації недійсною, є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Основним видом господарської діяльності ПрАТ «Ерлан» за КВЕД є: виробництво безалкогольних напоїв; виробництво мінеральних вод та інших вод. розлитих у пляшки.
ПрАТ «Ерлан» провадить господарську діяльність з видобування мінеральних природних столових вод для промислового розливу на підставі спеціального дозволу на користування надрами, зокрема з експлуатації свердловини №2 (с.Знаменівка).
Особливість діяльності ПрАТ «Ерлан», як гірничодобувного підприємства полягає в тому, що підприємством здійснюється як добування та первинна переробка мінеральної сировини (підземної води), так і подальша підготовка, а саме збагачення в результаті якої виробляється кінцевий продукт - фасовані мінеральні води газовані та негазовані, які не відносяться до мінеральної сировини. Відповідна продукція підприємством не реалізовується, як товарна продукція (підземна вода), а використовується для цілей виготовлення готової продукції - води мінеральні фасовані, яка виготовляється згідно з вимогами ДСТУ 878-93 «Води мінеральні фасовані».
Статтею 23 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування визначаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об'єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов'язання.
Ставкою податку, як передбачено ст. 25 Податкового кодексу України, визнається розмір податкових нарахувань на (від) одиницю (одиниці) виміру бази оподаткування.
Згідно п.п. 14.1.37 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність гірничодобувного підприємства з видобування корисних копалин для цілей розділу XI цього Кодексу - діяльність гірничодобувного підприємства, яка охоплює процеси добування та первинної переробки корисних копалин.
За змістом п.п. 14.1.112 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України мінеральна сировина - товарна продукція гірничодобувного підприємства, що є результатом його господарської діяльності з видобутку корисних копалин, у тому числі шляхом виконання господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, і за якісними характеристиками відповідає вимогам установлених законодавством стандартів або вимогам договорів. Не належать до мінеральної сировини речовини, які виникають в результаті фізико-хімічної переробки видобутої корисної копалини або продуктів її первинної переробки.
Аналогічне поняття мінеральної сировини передбачено у Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05.05.97р. № 432, та визначено, що товарна продукція гірничодобувного підприємства - мінеральна сировина, видобута гірничодобувним підприємством і відповідає установленим стандартам.
Відповідно до п.п. 14.1.150 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України первинна переробка (збагачення) мінеральної сировини як вид господарської діяльності гірничодобувного підприємства включає сукупність операцій збирання, дроблення або мелення, сушку, класифікацію (сортування), брикетування, агломерацію, за виключенням агломерації руд з термічною обробкою, та збагачення фізико-хімічними методами (без якісної зміни мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури), а також може включати переробні технології, що є спеціальними видами робіт з добування корисних копалин (підземна газифікація та виплавляння, хімічне та бактеріальне вилуговування, дражна та гідравлічна розробка розсипних родовищ, гідравлічний транспорт гірничих порід покладів дна водойм).
Згідно розділу IX Податкового кодексу України об'єктом оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин у відповідності до статті 252.3.1 Податкового кодексу України, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з надр на території України.
Статтею 252 Податкового кодексу України визначено порядок обчислення рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин.
Визначення відповідного виду видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) здійснюється платником відповідно до затверджених законодавством переліків видів корисних копалин, а також кодифікації товарів та послуг з урахуванням затверджених платником схем руху видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) на виробничих дільницях та місцях зберігання з урахуванням складу вихідної сировини, умов конкретного виробництва, особливостей технологічного процесу та вимог до кінцевої продукції (п. 252.5 ст. 252 Податкового кодексу України).
Базою оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин, у відповідності до п. 252.6 ст. 252 Податкового кодексу України, є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства).
Розміри ставок рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин установлюються у відсотках від вартості товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у відповідності до п. 252.20 ст. 252 Податкового кодексу України.
Вартість відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у податковому (звітному) періоді обчислюється платником для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства) за більшою з таких її величин:
- за фактичними цінами реалізації відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини);
- за розрахунковою вартістю відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), крім вуглеводневої сировини (п. 252.7 ст. 252 Податкового кодексу України).
У разі обчислення вартості товарної продукції гірничого підприємства за фактичними цінами реалізації вартість відповідного виду товарної продукції встановлюється за величиною суми доходу, отриманого від виконаних у податковому періоді господарських зобов'язань від реалізації такої продукції (п.252.8 ст. 252 Податкового кодексу України).
При обчисленні вартості відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) за розрахунковою вартістю до витрат платника рентної плати за податковий період включаються матеріальні витрати, витрати з оплати праці, інші витрати, що належать до складу витрат (п. 252.11. ст. 252 Податкового кодексу України).
Податковим кодексом України не передбачено механізму справляння рентної плати окремо для гірничих підприємств, які не реалізують товарну продукцію (підземної води). У даному випадку, оскільки кінцевий продукт виробництва товариства є води мінеральні фасовані, які не можливо віднести до мінеральної сировини, отже така продукція не може бути визначена як обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), у відповідності до п. 252.3.1 ст. 252 Податкового кодексу України.
З урахуванням технологічих процесів переробки сировини та виробництва готової продукції, приймаючи до уваги, що товариством не здійснюється реалізація видобутої корисної копалини, суд доходить висновку, що у даному випадку єдиним законним механізмом є обчислення рентної плати згідно п. 252.7.2 ст. 252 Податкового кодексу України за розрахунковою вартістю добутої корисної копалини.
Під час розгляду справи, судом встановлено, що відповідачем в індивідуальній податковій консультації від 25.02.2016р. №1265/10/04-36-120319 надано відповідь, що база оподаткування Платою може бути визначена, як за розрахунковою так і за фактичною (споживчою) вартістю таких видів товарної продукції у звітному (податковому) періоді.
На підставі вищевикладеного, аналізуючи приписи Податкового кодексу, вбачається, що відповідач у індивідуальній податковій консультації безпідставно зазначає про фактичну (споживчу) вартість таких видів товарної продукції, яка не передбачена п. 252.7.2 ст. 252 Податкового кодексу України, отже в індивідуальній податковій консультації від 25.02.2016р. №1265/10/04-36-120319 містяться роз'яснення щодо визначення бази оподаткування платою, що не відповідають ст. 252 Податкового кодексу України.
Встановлені судом обставини свідчать про невідповідність податкової консультації нормам відповідного податку, що є підставою для визнання такої консультації недійсною.
Статтею 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність спірної податкової консультації, а отже, вона є необґрунтованою і підлягає визнанню недійсною.
Враховуючи, що судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, судові витрати слід розподілити відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Ерлан» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною консультацію задовольнити.
Визнати недійсною індивідуальну податкову консультацію Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, викладену у листі від 25.02.2016р. №1265/10/04-36-120319.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений протягом п'яти днів.

Суддя І.А. Гончарова