Справа № 2-а-9160/08/1570
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2011 р.Справа № 2-а-9160/08/1570

Категорія:8.2Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Коваля М. П. та Семенюка Г.В.

при секретарі Абилгазиновій К.С.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2В.(довіреність від 11.11.2008р.)

відповідача- Колеснік О.І. (довіреність №659/к/10-104 від11.01.2011р.)

ОСОБА_3Ю.(довіреність №6061/ж/10-105 від 26.01.2009р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2010 року за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2008 року ФОП ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ДПІ в Суворовському районі м. Одеси в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення начальника ДПІ у Суворовському районі м. Одеси від 19.06.2008 року № /0, яким ОСОБА_4 визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) в розмірі 22116,85 грн. за порушення ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України № 13-92 від 26.12.1992 року «Про прибутковий податок з громадян», визнати протиправним та скасувати рішення начальника ДПІ у Суворовському районі м. Одеси від 19.06.2008 року № /0, яким до ОСОБА_4 застосовано фінансові санкцій в розмірі 340 грн. - штраф у подвійному розмірі вартості торгового патенту та визнати протиправним та скасувати рішення начальника ДПІ в Суворовському районі м. Одеси від 19.06.2008 року № /0, яким ОСОБА_4 визначено суму штрафних санкцій в розмірі 170 грн. зі збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства.

В обґрунтування позову зазначалося, що в період з 23.05.2008 року по 29.05.2008 року була проведена перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, за результатами якої складено акт від 31.05.2008 року № 3435/17-01/НОМЕР_1, яким встановлено заниження суми оподатковуваного доходу, а в зв'язку з цим і заниження податку на прибуток з фізичних осіб - підприємців. На підставі вказаного акту Державною податковою інспекцією у Суворовському районі прийняті податкові повідомлення - рішення від 19.06.2008 року № /0 про сплату податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності на суму 22116,85 грн.; від 19.06.2008 року № /0 по сплаті штрафної санкції зі збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства в сумі 170 грн. а також рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 19.06.2008 року № /0 на суму 340 грн. Але позивач вважає ці рішення незаконними та просить їх скасувати з огляду на наступне. ФОП ОСОБА_4 погоджується з сумою валового доходу, нарахованою ДПІ у Суворовському районі за перевіряємий період з 25.12.2005 року по 1 квартал 2008 року, але не погоджується з тим, що до складу документально підтверджених витрат не зараховані розрахунки з постачальниками, в результаті чого зменшується сума чистого доходу, що підлягає оподаткуванню. Що стосується штрафної санкції за відсутність торгового патенту, то ОСОБА_4 в позові зазначав, що ним була здійснена оплата за торговий патент за грудень 2005 року, а також за січень та лютий 2006 року, тому нарахування штрафних санкцій вважає безпідставним. Щодо збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства то зазначав, що всі належні до сплати суми збору за грудень 2005 року та січень 2006 сплатив та законних підстав для стягнення штрафних санкцій за неподання звіту не існує.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2010 року позов ФОП ОСОБА_4 задоволено частково визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ в Суворовському районі м. Одеси від 19.06.2008 року №/0.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ДПІ в Суворовському районі м. Одеси в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права , що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що ДПІ у Суворовському районі м. Одеси була проведена перевірка господарської діяльності ФОП ОСОБА_4

За результатами вказаної перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси був складений акт № 3435/17-01/НОМЕР_1 від 31.05.2008 року, яким встановлено, що в порушення ст. 13 Декрету кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»фізичною особою ОСОБА_4 був занижений оподатковуваний дохід, в результаті чого занижена сума податку з доходів фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності. Також в акту перевірки було встановлено, що ОСОБА_4 в грудні 2005 року здійснювалась торгівельна діяльність за готівкові кошти без придбання торгового патенту, що є порушенням п. 2 ст. 2,3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності». Крім того, перевіркою встановлено та відображено у акті, що ОСОБА_4 є платником збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства, оскільки підприємцем проводилася реалізація лікеро-горілчаних виробів, але звіт зі збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства за грудень 2005 року до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси не було надано, чим порушив п. «а»п.п. 4.1.4. п. 4.1. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(Т.1 а.с.6-11).

На підставі вказаного акту ДПІ у Суворовському районі м. Одеси були прийняті податкові повідомлення-рішення від 19.06.2008 року № /0, відповідно до якого ФОП ОСОБА_4 нарахована сума податкового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності в розмірі 22116,85 грн. (Т.1 а.с.12), від 19.06.2008 року № /0, відповідно до якого до ФОП ОСОБА_4 застосована штрафна санкція зі збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства в розмірі 170 грн. (Т.1 а.с.14) та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 19.06.2008 року № /0, відповідно до якого до ФОП ОСОБА_4 застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування в розмірі 340 грн. (а.с.13).

В зв'язку з тим, що ОСОБА_4 здійснює роздрібну торгівлю в крамниці без використання розрахункового рахунку, суми валового доходу повинні співпадати з сумами, відображеними у звітах по реєстраторам розрахункових операцій.

Але як зазначав у позовній заяві позивач та підтвердили в судовому засіданні його представники ФОП ОСОБА_4 помилково вказував у деклараціях в розділі «валовий дохід»цифри не виручки від реалізації, відповідно до звітів про використання реєстратору розрахункових операцій, а цифри виручки від реалізації відповідно звітів про використання реєстратору розрахункових операцій, зменшені на суму розрахунків з постачальниками, а відповідно у розділі «витрати, пов'язані з отриманням доходу», вказував всі свої документально підтверджені витрати, пов'язані з отриманням доходу, крім витрат на розрахунки з постачальниками, які ним уже були враховані при заповненні показників розділу «валовий дохід». Тому як вважають представники позивача, для з'ясування дійсного розміру витрат, пов'язаних з отриманням доходу необхідно було до вказаних в декларації у відповідній графі сум додати суми витрат по розрахункам з постачальниками. Отже представники позивача вважають, що суми витрат, пов'язаних з одержанням прибутку були значно більші ніж вказані у декларації у відповідній графі, тому позивачем були правильно визначені суми чистого доходу, що підлягають оподаткуванню. Також представники позивача зазначили, що витрати по розрахункам з постачальниками документально підтверджені, а саме в матеріалах справи міститься реєстр отриманих та оплачених податкових накладних .

Як передбачено ст. 81 КАС України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд може призначити експертизу.

Тому для з'ясування питання чи відповідають висновки акту перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси первинним бухгалтерським документам ФОП ОСОБА_4 та чи відповідають дані, зазначені у деклараціях з доходу ФОП ОСОБА_4 за період з 01.12.2005 року по І квартал 2008 року первинним бухгалтерським документам судом була призначена судово-бухгалтерська експертиза на вирішення якої поставлені зазначені питання.

Відповідно висновку судово-економічної експертизи № 18145-18146 від 27.02.2009 року встановлено, що висновки акту перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси не відповідають первинним бухгалтерським документам та розбіжності акта перевірки від даних первинних бухгалтерських документів по валовим витратам складають 176969,90 грн., тобто по даним первинних бухгалтерських документів на вказану суму більше, що пов'язано з тим, що в акту перевірки не враховувались суми отриманого та сплаченого товару ФОП ОСОБА_4 від постачальників за період з грудня 2005 року по березень 2008 року. Також експертом було встановлено, та відображено у висновку, що дані, зазначені у деклараціях з доходу ФОП ОСОБА_4 за період з 01.12.2005 року по І квартал 2008 року не відповідають первинним бухгалтерським документам ФОП ОСОБА_4, а саме: при обчисленні сум валового доходу не враховувались суми, вказані у звітах про використання реєстраторів розрахункових операцій, наданих до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси, тобто у експерта - 380667,30 грн. а в деклараціях 100715,62 грн., також при обчисленні валових витрат підприємцем не враховувались витрати, пов'язані з розрахунками з постачальниками за придбання ТМЦ, що призвело до збільшення суми оподаткування (Т.1 а.с.113-122).

Відповідно до ст. 85 КАС України, якщо висновок експерта буде визнаний неповним, або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Тому, для з'ясування розміру суми валового доходу та суми чистого доходу, яка підлягала оподаткуванню за період з грудня 2005 року по І квартал 2008 року, судом була призначена додаткова судово - економічна експертиза на розгляд якої поставлені питання визначення суми валового доходу ФОП ОСОБА_4 з урахуванням помилково вибитих фіскальних чеків за період з грудня 2005 року по березень 2008 року та суми чистого доходу у ФОП ОСОБА_4, а також суми прибуткового податку за період з грудня 2005 року по березень 2008 року.

Згідно висновку експерта № 6361-6362 від 30.09.2010 року валовий дохід ФОП ОСОБА_4 за період з грудня 2005 року по березень 2008 року складає у загальній сумі 288508,60 грн. з урахуванням сум помилково вбитих фіскальних чеків; сума чистого доходу ФОП ОСОБА_4 за період з грудня 2005 року по березень 2008 року складає у загальній сумі 8596,59 грн. в т.ч. за 2006 рік - 8596,59 грн., за грудень 2005 року, за 2007 рік та І квартал 2008 року ФОП ОСОБА_4 отримано від'ємне значення чистого доходу і тому підприємець не повинен сплачувати податок з доходів фізичних осіб за цей період (Т.2 а.с.29-33).

Що стосується рішення ДШ у Суворовському районі про застосування штрафних -лнкцій за порушення норм Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», в редакції, що виникла на час виникнення спірних лравовідносин, об'єктом правового регулювання згідно з цим Законом є торговельна ліяльність за готівкові кошти, а також з використанням інших форм розрахунків та кредитних карток на території України, діяльність з обміну готівкових валютних цінностей (включаючи операції з готівковими платіжними засобами, вираженими в іноземній валюті, та з кредитними картками), а також діяльність з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг.

Як встановлено судом, що підтверджується службовою запискою ДПІ у Суворовському районі м. Одеси, ОСОБА_4 заявку на торговий патент на грудень 2005 року до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси не надавав та відповідно торгового патенту не отримував (Т.2 а.с.48).

Посилання представників позивача на ту обставину, що ОСОБА_4 відповідно до квитанції була здійснена сплата за торговий патент за грудень 2005 року, суд не приймає до уваги, тому що оплата за торговий патент не є підставою для його придбання, єдиною підставою для придбання торгового патенту є заявка, яка, як вже зазначалося вище, до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси в грудні 2005 року подана не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють торговельну діяльність, операції з торгівлі готівковими валютними цінностями, операції з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг, у разі порушення вимог цього Закону несуть таку відповідальність: за здійснення операцій, передбачених цим Законом, без одержання відповідних торгових патентів або з порушенням порядку використання торгового патенту, передбаченого частиною другою статті 7 цього Закону, сплачують штраф у подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності суб'єктів підприємницької діяльності із зазначеним порушенням.

Отже виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси про застосування штрафних санкцій за здійснення діяльності без придбання торгового патенту у сумі 340 грн. прийнято правомірно та відповідно до вимог діючого законодавства.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 19.06.2008 року № /0 про застосування штрафних санкцій зі збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства в сумі 170 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства»платниками збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності та підпорядкування, які реалізують у оптово-роздрібній торговельній мережі алкогольні напої та пиво.

Судом встановлено, що в грудні 2005 року ФОП ОСОБА_4 здійснював реалізацію алкогольних напоїв, але звіт зі збору на розвиток виноградарства садівництва та хмелярства за грудень 2005 року до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси не надавав, зокрема доказів, що спростовують це суду не надано.

Підпунктом 17.1.1. п. 17.1. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»передбачено, що платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

В зв'язку з цим суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно прийняте податкове повідомлення-рішення про застосування штрафної санкції за неподання звіту про сплату збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені всі обставини справи, дана їм правильна правова оцінка ,тому підстави для задоволення вимог апелянта відсутні.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційні скарги без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.02.2011р.

Головуючий: суддя Зуєва Л.Є.

суддя Коваль М.П.

суддя Семенюк Г.В.