Справа № 815/4502/16
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4502/16
УХВАЛА

про відмову в відкритті провадження

06 вересня 2016 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову Приватної фірми «Мустанг» до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інеси Володимирівни, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень від 23.08.2016 року №31060691 та від 02.09.2016 року №31209290, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Приватної фірми «Мустанг» до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інеси Володимирівни, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.08.2016 року №31060691 та від 02.09.2016 року №31209290, зобов'язання вчинити певні дії.

З матеріалів позову вбачається, що між Публічним акціонерним товариством «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та Приватною фірмою «Мустанг» укладено кредитний договір №003-01-13 від 25.01.2013 року, в якості забезпечення виконання умов якого 29.01.2013 року між сторонами укладено іпотечний договір №002-003-01-13/3, на підставі якого Іпотекодавцем передано Іпотекодержателю в іпотеку земельну ділянку загальною площею 0,0800 га з кадастровим номером :01:002:0384, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Шабо, вул. Сонячна, 1б.

27.03.2014 року між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НІАГАРА» укладено кредитний договір № 005-03-14 (далі - Кредитний договір).

В якості забезпечення зобов'язань ТОВ «НІАГАРА» по Кредитному договору укладено договір іпотеки № 005-006-03-14/3 укладений між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та Приватною фірмою «Мустанг», 01.08.2014 р. посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. та зареєстрований в реєстрі за № 5169. Предметом іпотеки є земельна ділянка загальною площею 0,0800 га з кадастровим номером :01:002:0384, що розташована за адресою: Одеська обл., Білгород-Дністровський район, с. Шабо, вул. Сонячна, 1б.

28.08.2015 року між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги (договір цесії), за яким ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Централ капітал» свої права вимоги до, в тому числі, Приватної фірми «МУСТАНГ» за кредитним договором № 003-01-13 від 25.01.2013 р. та ТОВ «НІАГАРА» за кредитним договором № 005-03-14 від 27.03.2014 р., а ТОВ «Фінансова компанія «Централ капітал» прийняло право вимоги.

Також, 28.08.2015 року ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ КАПІТАЛ» укладено Договір про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки, застави), які, в тому числі, забезпечують виконання зобов'язань ПФ «Мустанг» за кредитним договором № 003-01-13 від 25.01.2013 р. зобов'язань ТОВ «НІАГАРА» за кредитним договором № 005-03-14 від 27.03.2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Є.В. і зареєстрований в реєстрі за № 2540.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 березня 2016 р. № 169 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.03.2016 року № 368 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та на виконання повноважень делегованих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ- Україна» Гулей Олександром Івановичем відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснено перевірку правочинів (договорів на предмет їх нікчемності та за результатами перевірки правочинів (договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року, а саме, з 18.03.2015 р. по 17.03.2016 р. наказом № 60 від 15.04,2016 року на підставі п. ЗІ, п.7) та п. 2) ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визнано нікчемними Договори укладені банком протягом 1 року до дня введення тимчасової адміністрації, в т.ч. Договору відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ КАПІТАЛ ».

Як зазначає позивач у своєму позові, на підставі оскаржуваних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інеси Володимирівни було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ КАПІТАЛ» право власності на вказану земельну ділянку.

Так, оскаржувані рішення були прийняті на підставі вищенаведених договорів іпотеки та відступлення права вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ КАПІТАЛ».

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що спірні правовідносини щодо реєстрації права власності пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, даний спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судом за правилами ЦПК України.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 14 червня 2016 року по справі № 826/4858/15 (в ЄДРСР № 59205451), по якій предметом оскарження також було рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, прийняте на підставі застереження в іпотечному договорі.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Суд враховує викладений вище висновок Верховного Суду України по справі 826/4858/15, а тому вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п.1 ч.1 ст.17 КАС України).

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом Приватної фірми «Мустанг» до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інеси Володимирівни, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень від 23.08.2016 року №31060691 та від 02.09.2016 року №31209290, зобов'язання вчинити певні дії слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Приватної фірми «Мустанг» до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інеси Володимирівни, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень від 23.08.2016 року №31060691 та від 02.09.2016 року №31209290, зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачу, що з даними позовними вимогами слід звертатись в порядку цивільного судочинства.

Позов з усіма доданими до нього матеріалами повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ч. 3 ст. 186 КАС України.

Суддя П.П.Марин