Справа № 826/24686/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тригліф» до Департаменту культури Київської міської державної адміністрації про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Тригліф» (далі – позивач, ТОВ «Тригліф») до Департаменту культури Київської міської державної адміністрації (далі – відповідач, Департамент), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 04.09.2015 № 65-15 про накладення на позивача фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні ухвалено розглядати справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

26.08.2015 представником Департаменту за підсумками огляду частини будинку на вул. Басейній, 1/2 у Печерському районі міста Києва, який є пам’яткою архітектури місцевого значення – «Доходний будинок», 1899-1900 рр., охоронний № 119 (рішення виконавчого комітету Київської міськради народних депутатів від 21.01.1986 № 49) складено акт про вчинення правопорушення № 79.

У вказаному акті встановлено, що у частині приміщень підвалу, першого та другого поверхів будинку здійснюються будівельні роботи. При здійсненні огляду будинку за вказаною адресою встановлено, що зазначена частина пам’ятки знаходиться в аварійному стані і в зазначених приміщеннях виконано комплекс будівельних робіт, науково-проектна документація на які не погоджувалась з Департаментом та, відповідно, дозвіл не надавався, що є порушенням п.п. 5.3, 5.4 та 12 охоронного договору від 31.10.2005 № 1194, укладеного між позивачем та Головним управлінням культури, мистецтв та охорони культурної спадщини на частину нежитлових приміщень підвалу – 175,1 м2 та першого поверху – 198,8 м2 (загальна площа 373,9 м2).

При здійсненні огляду вказаної частини пам’ятки встановлено; у дворі наявний ґрунт, який робітники насипають у мішки та складають там же; з боку двору, через відкриті двері на першому поверсі виявлено, що відсутні будь-які стіни, перегородки; замінено перекриття між підвалом та першим поверхом (наразі монтовані металоконструкції, перекриття та колони), на вказаній конструкції перекриття розміщуються будівельні матеріали та будівельне сміття; рівень підлоги підвалу занижено шляхом зняття ґрунту та винесення його з підвалу на двір, тобто проведені земляні роботи (дозвіл на виконання земляних робіт в Департаменті не реєструвався); у приміщеннях підвалу та першого поверху присутні будівельники (робітники), всі без касок; з боку двору на боковій стіні будинку наявні тріщини, які проходять по всій висоті будинку у різних місцях та різних розмірів; на прибудові (тамбурі) з боку двору біля дверей до зазначених приміщень також наявні тріщини; з боку вул. Басейної встановлено захисний паркан та рекламний банер «Як тебе не любити Києве мій!», який візуально закриває будівельні роботи, що здійснюються у вказаних приміщеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міськради народних депутатів від 21.01.1986, будинок, що знаходиться за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Басейна/Крутий узвіз 1/2 – є пам’яткою архітектури місцевого значення – «Доходний будинок», 1899-1900 рр., охоронний № 119.

Згідно з п. 3 розділу X «Прикінцеві положення» Закону України «Про охорону культурної спадщини» об’єкти, включені до списків (переліків) пам’яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам’яток історії та культури», визнаються пам’ятками відповідно до цього Закону.

Таким чином, будівля по вул. Басейна/Крутий узвіз 1/2, у Печерському районі м. Києва є пам’яткою культурної спадщини місцевого значення та, відповідно, охороняється Законом України «Про охорону культурної спадщини».

31.10.2005 між позивачем та Головним управлінням культури, мистецтв та охорони культурної спадщини укладено охоронний договір № 1194 на пам’ятку культурної спадщини за адресою: вул. Басейна/Крутий узвіз 1/2.

Згідно з п. 5.4 даного договору позивач зобов’язується утримувати територію пам’ятки упорядженою, не допускати використання цієї території для нового будівництва та задоволення інших господарських потреб, що можуть зашкодити пам’ятці. Не робити ніяких прибудов до пам’ятки, не переробляти її як ззовні, так і всередині, а також не вести будь-яких земляних робіт на території пам’ятки, без спеціального письмового дозволу Управління.

Пунктом 12 охоронного договору передбачено обов’язок позивача проводити реставраційні, ремонтні та інші роботи відповідно до науково-проектної документації затвердженої в установленому порядку, за письмовим дозволом Управління.

Відповідно до п. 16 охоронного договору у разі невиконання власником (позивачем) вимог чинного пам’яткоохоронного законодавства та умов цього договору Управління накладає в установленому порядку на власника штрафні санкції в розмірі від ста до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний випадок порушення, а також зобов’язує власника відшкодувати завдані ним збитки.

Водночас, згідно з п. 1 Положення про Головне управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 28.09.2005 № 1805, Головне управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі за текстом - Головне управління) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підконтрольним та підзвітним Київській міській раді та підпорядкованим заступнику голови Київської міської державної адміністрації згідно з розподілом обов’язків. Головне управління є правонаступником Головного управління культури, мистецтв та охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині, що стосується його компетенції, передбаченої цим Положенням.

Відповідно до п. 1 Положення про Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації 28.09.2005 № 1805 (в редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16.04.2008 № 550), Управління перейменовано відповідно до рішення Київської міської ради від 15.03.2012 № 198/7535 «Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» з Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке є правонаступником Головного управління культури, мистецтв та охорони культурної спадщини виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) в частині, що стосується його компетенції, передбаченої цим Положенням.

Згідно з пп. 7.3 п. 7 рішення Київської міської ради II сесія VII скликання від 25.12.2014 № 741/741 «Про упорядкування діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) реорганізовано шляхом приєднання до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Таким чином, органом охорони культурної спадщини за вказаним охоронним договором є Департамент.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» власник або уповноважений ним орган, користувач зобов’язані утримувати пам’ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Використання пам’ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам’ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо. У разі виникнення загрози для збереженості пам’ятки її власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, зобов’язані негайно повідомити про це орган охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій та орган місцевого самоврядування, на території якого розташована пам’ятка.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини» консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам’яток національного значення здійснюються лише за наявності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, на підставі погодженої з ним науково-проектної документації. Кконсервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам’яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.

Таким чином, підставою для проведення вказаних заходів на пам’ятці місцевого значення є письмовий дозвіл виданий відповідачем на підставі погодженої з ним же науково-проектної документації.

Посилання позивача, як на підставу протиправності оскаржуваної постанови, на те, що він отримав листи Міністерства культури України щодо погодження проектної документації та надання дозволу на виконання реставраційних робіт, судом до уваги не приймається, оскільки в силу вимог ч. 1 ст. 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини» компетенція Міністерства культури України поширюється виключно на пам’ятки національного значення, натомість будинок, що знаходиться за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Басейна/Крутий узвіз 1/2 – є пам’яткою архітектури місцевого значення.

Крім того, отримання такого дозволу не виключає необхідності у отриманні позивачем погодження науково-проектної документації на проведення таких робіт, спеціального письмового дозволу переробляти зазначений об’єкт як зовні, так і всередині, а також не вести будь-яких земляних робіт на території пам’ятки у відповідача, що прямо передбачено охоронним договором від 31.10.2005 № 1194.

За таких обставин, помилковими є посилання позивача на те, що капітальний ремонт не стосувався предмету охорони культурної спадщини, оскільки проект капітального ремонту стосується не всього будинку, а лише його частини.

Твердження позивача про те, що будівельні роботи проводяться на підставі декларації про початок будівельних робіт також не можуть бути прийняті судом до уваги, з огляду на те, що згідно з ст. 61 Закону України «Про охорону культурної спадщини» набуття суб’єктом господарювання права на провадження будь-яких дій щодо здійснення господарської діяльності на об’єктах культурної спадщини за декларативним принципом забороняється.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» До повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить застосування фінансових санкцій за порушення цього Закону.

Зважаючи на викладене у сукупності, а також враховуючи, що відповідач прийняв оскаржувану постанову про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 04.09.2015 № 65-15, в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, у суду відсутні належні правові підстави для визнання протиправною та скасування вказаної постанови.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Натомість відповідач довів суду відсутність протиправних дій зі свого боку.

За таких обставин позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ст. 94 КАС України, судовий збір сплачений позивачем відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Тригліф» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко