Справа № 826/12550/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 вересня 2016 року м. Київ № 826/12550/16

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі: судді Арсірія Р.О., перевірив матеріали адміністративного позову

Правобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві

до Державного підприємства Науково-інженерний центр зварювання та контролю в галузі атомної енергетики України Інституту електрозварювання ім. Є. О. Патона Національної Академії Наук України

про стягнення заборгованості у розмірі 11376,64,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить стягнути заборгованість на відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" і сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів.

Вказаний позов подано з порушенням вимог, передбачених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 18.08.2016 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем 31.08.2016 подано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв'язку з тим, що відсутні видатки на оплату судового збору.

Суд вважає, що відсутність коштів на оплату судового збору не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору

Частина 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VІ "Про судовий збір" (далі-Закон № 3674-VІ) судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Об'єктом справляння судового збору є подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (частина 1 статті 3 Закону № 3674-VI).

Статтею 8 Закону № 3674-VI передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За приписами статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені норми встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення таких норм спрямоване на те, щоб сплата судового збору не була перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Розглянувши клопотання державного органу, суд дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки Державною судовою адміністрацією України створений дієвий механізм для реалізації особою права звернення до суду та обов'язку зі сплати судового збору у порядку та строки визначені чинним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 3 674-VI в редакції, чинній з 1 вересня 2015 року, судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Платник судового збору для сплати цього збору може використовувати будь-який засіб платежу, у тому числі ресурс, розміщений на офіційному веб-порталі "Судова влада України".

В подальшому, особа, яка в інтересах державної установи сплатила судовий збір не позбавлена права відшкодувати витрачені кошти на сплату судового збору за рахунок бюджетних асигнувань цієї установи.

З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору є обов'язком позивача, а тому зловживання правом на відстрочення та звільнення від його сплати є неприпустимим.

Вивчивши доводи позивача, наведені в якості підстав для задоволення поданого клопотання, суд дійшов висновку, що наведені ним обставини не є підставою для відстрочення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення від такої сплати. З урахуванням викладених обставин на які посилається державний орган як на підставу для відстрочення сплати судового збору (майновий стан сторони), не є такими в розумінні ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" та ст. 88 КАС України.

Крім того, ухвалою ВАСУ від 16.12.2013 року по справі № К/800/62403/13 встановлено, що обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

Позивач не позбавлений можливості звертатись до відповідних органів із клопотанням про додаткове фінансування на оплату судового збору.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч.1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 (ратифікованої Законом України від 17.07.1997, № 475/97-ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З урахуванням викладеного суд вважає за можливе продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви з метою забезпечення права позивача на справедливий і публічний розгляд його справи, доступу до правосуддя.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України процесуальний строк, встановлений судом, може бути продовжений судом.

Таким чином, строк для усунення недоліків позовної заяви може бути продовжений.

Керуючись ст.ст.102, 108, 165 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання начальника Правобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

2. Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви №826/12550/16 - до 16 вересня 2016 року та роз'яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.О. Арсірій