Справа № 824/349/16-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/349/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

01 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

за участю:

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особа-підприємця ОСОБА_2 до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 року позивач - ФОП ОСОБА_2 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення застосування фінансових санкцій від 29.04.2016 р. № 000029.

Чернівецький окружний адміністративний суд постановою від 22.06.2016 року у задоволенні вказаного позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 (58025, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) зареєстрована як фізична особа-підприємець 10.06.2011 р. виконавчим комітетом Чернівецької міської ради та перебуває на загальній системі оподаткування (а.с.39, 40).

Основними видами діяльності позивача є: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії НОМЕР_3 від 06.11.2012 р.

04.08.2015 року позивач отримала ліцензію серії НОМЕР_4 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, строком дії з 05.08.2015 р. по 05.08.2016 р. (а.с.47). Згідно вказаної ліцензії місце торгівлі визначено за адресою: АДРЕСА_2, магазин продовольчих та промислових товарів.

Згідно договору оперативної оренди № 1 від 02.01.2016 р., укладеного між ПП ОСОБА_3 (орендодавець) та ПП ОСОБА_2 (орендар), позивач прийняв у тимчасове строкове платне користування (оперативну оренду) нежитлові приміщення загальною площею 85 кв.м., а саме приміщення площею 15 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, для торгівлі товаром (а.с.43-44).

На підставі направлень Чернівецької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області від 15.04.2016 р. №000223, №000222 та наказу від 15.04.2016 р. №134 "Про проведення фактичної перевірки", посадовими особами контролюючого органу проведено фактичну перевірку магазину продовольчих та промислових товарів суб'єкта господарської діяльності - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_2 за дотриманням суб'єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтва, у тому числі на виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за результатами якої складено акт від 22.04.2016 р. №698/24-12-40-16/НОМЕР_1 (а.с. 56 - 57).

В ході перевірки встановлено, що на момент проведення перевірки в магазині за адресою АДРЕСА_2 діяльність у сфері роздрібної торгівлі здійснювалась, споживачі обслуговувались. В асортименті магазину тютюнові вироби та алкогольні напої. На момент перевірки в магазині в реалізації знаходились:

- горілка "Діамант" в бутлях зі скла, ємністю 10 л. міцністю 40% в кількості 3 бутля, виробник Республіка Молдова, імпортер ТОВ "Александра Бліг" (м. Александрі Кіровоградської області), ціна за 1 л. 109,80 грн. на загальну суму 3294 грн.;

- коньяк "Мілада" три зірки, 1 бутиль зі скла, ємністю 10 л, міцність 40%, виробництво Грузія, імпортер ТОВ "Сімферопольський виноконьячний завод" (м. Дніпропетровськ) за ціною 168 грн. за 1 л. на загальну суму 1680 грн.

Дані алкогольні напої зберігались та реалізовувались без марок акцизного податку встановленого зразка України. Накладні на даний товар на момент перевірки не надано.

20.04.2016 р. позивачем додатково надано відповідачу накладну №4009 від 18.04.2016р. на горілку "Діамант" ємністю 10 л. в кількості 2 бутля на загальну суму 1730,0 грн. (постачальник ТОВ "ТД Український продукт") та накладну № 4011 від 18.04.2016 р. на коньяк Грузинський три зірки ємністю 10 л. в кількості 1 бутиль на суму 1465,00 грн. (постачальник ТОВ "ДТ Український продукт").

Факт наявності перелічених у акті перевірки алкогольних напоїв та реалізацію їх без марок акцизного податку в магазині продовольчих та промислових товарів за адресою АДРЕСА_2 позивачем підтверджено у своєму письмовому поясненні від 19.04.2016 р. (а.с. 92).

Зокрема, у даному поясненні підтверджується реалізація та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку і пояснюється позивачем дана обставина тим, що підакцизні товари були отримані в такому вигляді від фірми постачальника - "ТД Український продукт".

За результатами проведеної перевірки, відповідачем зроблено висновки про реалізацію позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка України, чим порушено ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та ч. 4 абз. 3 вимог Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. №1251.

На підставі висновків викладених в акті перевірки, керуючись абз.15 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", 29.04.2016 р. відповідачем винесено рішення № 000029 про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за зберігання та реалізацію напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка України (а.с. 58).

Оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 29.04.2016 р. №000029 підписано першим заступником начальника Чернівецької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області Комовим Вадимом Ігоровичем та направлено ОСОБА_2 листом від 29.04.2016р. №4961/24-12-40-12 (а.с.78 ).

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями ПК України Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" , прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 482/95-ВР (далі - Закон №482/95-ВР) №482/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

В силу ст.16 вищезазначеного Закону контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно п.226.11 ст.226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Пунктом 3 Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. № 1251 (далі - Положення № 1251), передбачено, що підприємства - виробники та імпортери алкогольних напоїв і тютюнових виробів подають щомісяця до 10 числа територіальному органу ДФС для задоволення через два місяці потреби в марках за їх видами, платіжний документ на перерахування плати за марки з відміткою банку про дату виконання платіжного доручення та звіт про використання марок, придбаних попередньому місяці.

Згідно п. 8 та 9 цього Положення марки продаються суб'єктам господарювання, які відповідно до законодавства є платниками акцизного податку з алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Плата за марки акцизного податку зараховується до державного бюджету і відповідно до бюджетного законодавства використовується виключно для фінансування витрат, пов'язаних з їх виробництвом, зберіганням та реалізацією.

Статтею 212 ПК України визначено осіб, які є платниками акцизного податку.

Так, відповідно до п.п. 212.1.1., 212.1.2., 212.1.3. ПК України, платником податку зокрема є особа, яка виробляє підакцизні товари (продукцію) на митній території України, у тому числі з давальницької сировини; особа - суб'єкт господарювання, яка ввозить підакцизні товари (продукцію) на митну територію України; фізична особа - резидент або нерезидент, яка ввозить підакцизні товари (продукцію) на митну територію України в обсягах, що підлягають оподаткуванню, відповідно до митного законодавства.

Отже, відповідно до зазначеного, марки акцизного збору є однією з умов підтвердження виконання платниками акцизного податку свого обов'язку щодо сплати такого збору, та продаються безпосередньо таким платникам.

Тобто, відповідні акцизні марки продаються встановленими органами в даному випадку або виробнику таких підакцизних товарів або особі що ввозить такі товари на митну територію України.

Із зазначеного слідує, що саме ці особи (виробники, особи, що ввозять) є платниками акцизного податку та зобов'язані сплатити його шляхом купівлі відповідних акцизних марок, при цьому саме на них лежить обов'язок здійснити таке маркування.

При цьому сплата такого податку під час ввезення на митну територію мпортних алкогольних напоїв і тютюнових виробів свої особливості.

Згідно п. 27 ст.4 митними платежами зокрема є мито, акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції), податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції).

Таким чином, акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції), в даному випадку алкогольної продукції повинен сплачуватися її імпортером під час здійснення митного оформлення (розмитнення).

Статтею 227 ПК України визначено порядок ввезення на митну територію України імпортних алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Так, зокрема згідно п.п. в) п. 227.1., алкогольні напої в автомобільних і залізничних цистернах, а також у баках, бачках та інших ємностях місткістю більш як 5 літрів ввозяться в Україну з метою продажу або обміну на митній території України та не підлягають маркуванню. У такому разі податок сплачується до або під час митного оформлення. Контроль за його сплатою здійснюється контролюючими органами.

Тобто, алкогольні напої, що ввезені на митну територію України ємностях місткістю більш як 5 літрів (в даному випадку в скляних ємностях по 10л) не підлягають акцизному маркуванню, оскільки сплата акцизного збору здійснюється під час митного оформлення імпортером, безпосередньо на якому і лежить обов'язок сплати акцизного податку, що свідчить про неможливість притягнення до відповідальності особу за не сплату акцизного податку, якщо вона не є імпортером такої продукції.

Згідно з матеріалами справи, позивач є лише продавцем вказаної імпортної алкогольної продукції, яку вона згідно з матеріалами справи купила в постачальника - ТОВ "ТД Український продукт".

Отже, у випадку сплати акцизного податку під час митного оформлення , продукція фактично випускається у вільний обіг в режимі імпорту, що означає що митне оформлення такого товару завершено і підприємство має повне право проводити реалізацію імпортного товару на території України без марок акцизного збору та з маркувальною етикеткою з повним обсягом інформації про виробника та імпортера.

Отже, підсумовуючи вищевикладене необхідно зазначити, що вказані в акті перевірки алкогольні напої у скляних ємностях по 10л були є імпортними товарами, ввезеними на територію України відповідно вимог чинного законодавства без акцизних марок, за які акцизний податок був сплачений під час їхнього ввезення та можуть знаходитися у вільному продажі. Тобто позивач купивши вказані товари та не будучи їх, ані імпортером, ані виробником не зобов'язаний був сплачувати акцизний податок та відповідно здійснювати маркування таких товарів.

Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що марка акцизного податку підтверджує факт сплати акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України алкогольних виробів, а також гарантує їх якість та відповідність стандартам та вимогам визначеним нормативно-правовими актами України та у даному випадку у разі відсутності її на спірній алкогольній продукції свідчить про порушення позивачем закону.

В даному випадку, позивач купив імпортну алкогольну продукцію, що відповідно до закону не повинна маркуватися, оскільки доказом сплати за неї акцизного збору є відповідні документи митного оформлення (продукція що має особливий порядок обігу на території України - тара більше 5л., імпортна), а тому позивач не міг та не зобов'язний був здійснювати маркування такої продукції, що свідчить про відсутність ознак податкового правопорушення в діях позивача та як наслідок протиправності рішення відповідача про застосування фінансових санкцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, колегія суддів із врахуванням зазначеного, приходить до висновку про протиправність дій Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області щодо винесення стосовно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 рішення про застосування до ФОП санкцій від 29.04.2016 року №000029.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про застосування до ФОП ОСОБА_2 фінансових санкцій від 29.04.2016 року №000029.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.