Справа № 2а-1813/11/1470
Суддя: Середа О. Ф.
Дата ухвалення: 2016-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-1813/11/1470

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

02.09.2016 р. Справа № 2а-1813/11/1470

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду О.Ф. Середа, розглянувши в порядку письмового провадження заяву про заміну сторони виконавчого провадження по справі

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, м. Миколаїв

до відповідача: Державного підприємства Державний південний регіональний селекційно - племінний центр по конярству "Південьконецентр", м. Миколаїв

Суть спору: заява про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

20 липня 2016 року від УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, а саме боржника - Державне підприємство Державного південного регіонального селекційно - племінного центру по конярству “Південьконецентр” на Державне підприємство “Конярство України в особі філії “Південний племконецентр”.

Позивач обґрунтовує заяву тим, що згідно передавального акта від 10.08.2011 року боржником передано, а ДП “Конярство України” прийнято майно, майнові та немайнові права та обов’язків станом на 31.07.2011 року в сумі 17 202 000 грн. З моменту підписання передавального акта ДП “ Конярство України” є правонаступником всіх майнових та немайнових прав та обов’язків. Наказом ДП “Конярство України” від 10.08.2011 року № 13-9 вирішено передати філії “Південний племконецентр” ДП “Конярство України” майнові та немайнові права та обов’язки боржника.

Відповідач заперечує проти заміни сторони у виконавчому провадженні, оскільки він відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України знаходиться в стані припинення, що підтверджується довідкою з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тому заміна його на філію є неприпустимою.

Представники сторін надали клопотання про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого проваджнення в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Миколаївський окружний адміністративний суд постановою від 03.06.2011 позов задовольнив та стягнув з Державного підприємства Державного південного регіонального селекційно- племінного центру по конярству “ Південьконецентр” на користь управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївській області 5946, 60 грн. заборгованості зі сплати штрафних санкцій та пені.

17.04.2012 року суд видав виконавчий лист по справі.

14.05.2012 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа по справі № 2а-1813/11/1470.

Ухвалою суду від 02.11.2012 року замінено стягувача у виконавчому проваджені - УПФУ у Миколаївському районі Миколаївської області на УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва.

Наказом Міністерства аграрної політики України № 33 від 01.02.2011 року “ Про реорганізацію державних підприємств, діяльність яких пов’язана з розвитком конярства” визначено ДП “Конярство України” правонаступником майнових прав та обов’язків реорганізованих підприємств – Державний південний регіональний селекційно-племінний центр по конярству “Південьконецентр”.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.

Згідно із ст. 264 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Отже, наведені процесуальні норми зобов'язують суд здійснити на будь-якій стадії судового процесу процесуальне правонаступництво, зокрема, зумовлене заміною боржника у зобов'язанні.

Втім, умови припинення юридичної особи та час, з якого юридична особа вважається припиненою, визначені статтею 104 ЦК України, якою передбачено, що юридична особа припиняє свою діяльність, передаючи все своє майно, права та обов'язки іншим юридичним особам - правонаступникам внаслідок реорганізації (через злиття, приєднання, поділ, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 107 ЦК України встановлений порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення. Так, після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Підписані головою і членами комісії з припинення юридичної особи та затверджені учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про припинення юридичної особи, примірники передавального акта та розподільчого балансу передаються в орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, за місцем її державної реєстрації, а також в орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи - правонаступника, за місцем її державної реєстрації.

Статтею 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» також передбачено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Згідно із ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення щодо припинення юридичної особи заявник повинен подати (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстраторові оригінал або нотаріально засвідчену копію рішення засновників (учасників) або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи.

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» визначено перелік документів, які необхідно подати державному реєстраторові для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Відповідно до ч. 15 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрація юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення, здійснюється у порядку, який встановлено статтями 24 - 27 цього Закону. При перетворенні юридичної особи до неї не застосовуються обмеження, встановлені частиною другою статті 35 цього Закону. Перетворення вважається завершеним з моменту державної реєстрації новоутвореної юридичної особи та державної реєстрації припинення юридичної особи, що припиняється у результаті перетворення.

Таким чином припинення юридичної особи в результаті перетворення та перехід всіх її прав і обов'язків до правонаступника чинне законодавство пов'язує, як з моментом державної реєстрації новоутвореної юридичної особи, так і з моментом державної реєстрації припинення юридичної особи, що припиняється у результаті перетворення.

Отже, прийняття рішення про припинення діяльності підприємства та внесення відомостей до статуту не є припиненням юридичної особи, у розумінні наведених положень закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в Єдиному державному реєстрі містяться дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа.

Між тим, як встановлено судом, доказів внесення державним реєстратором відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивачем не надано.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами відповідача по справі, що припинення Державного підприємства Державного південного регіонального селекційно - племінного центру по конярству “Південьконецентр” відбувається з моменту внесення в до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Таким чином Державне підприємство “Конярство України в особі філії “Південний племконецентр” ще не є правонаступником Державного підприємства Державного південного регіонального селекційно - племінного центру по конярству “Південьконецентр”.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про необгрунтованість заяви Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись статтями 158, 165, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про заміну сторони виконавчого провадження з боржника - Державне підприємство Державного південного регіонального селекційно - племінного центру по конярству “Південьконецентр” на Державне підприємство “Конярство України в особі філії “Південний племконецентр” - відмовити.

Відповідно до п.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановлено цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Згідно ч.3 ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвали суду першої інстанції подається протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому проваджені або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя О.Ф. Середа