Справа № 808/2182/16
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

23 серпня 2016 року Справа № 808/2182/16 Провадження: м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., при секретарі Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Племзавод "Атманай"

до: Державного реєстратора відділу з питань надання адміністративних послуг Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області Йолкіної Юлії Вікторівни

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Мелітопольська черешня"

про: визнання протиправним та скасування рішення, -

за участю представників сторін:

від позивача - Юрченко Р.В. (довіреність № 01/08/16 від 01.08.2016),

від відповідача - не прибув

від третьої особи - не прибув

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Племзавод"Атманай" (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Державного реєстратора Йолкіної Юлії Вікторівни відділ з питань надання адміністративних послуг Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 25971337 від 09.11.2015, яким було зареєстровано право оренди земельної ділянки (номер запису про інше речове право 11959446) кадастровий номер :08:008:0009.

Ухвалою суду від 12.08.2016 відкрито провадження у адміністративній справі №808/2182/16 та призначено попереднє засідання 23.08.2016.

В засіданні 23.08.2016 позивач підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не прибув. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв на адресу суду не направив.

Представник третьої особи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не прибув. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв на адресу суду не направив.

В судовому засіданні 23.08.2016 суд виніс на обговорення питання щодо закриття провадження, у зв'язку із непідсудністю даної справи адміністративному суду.

Представник позивача заперечив проти закриття провадження у справі з даних підстав. Зазначив, що підсудність спору визначена у відповідності до приписів КАС України та є належною, оскільки предметом спору є саме визнання протиправними дій та скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні 16.05.2016 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали та оголошено про час виготовлення ухвали у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки дані вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з ... питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів .... З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність, користування (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Як вбачається з матеріалів справи, суть спору полягає у суперечностях щодо належного орендаря земельної ділянки що, в свою чергу, порушило права третіх осіб.

Таким чином, спір точиться щодо захисту цивільних прав, що виникли із земельних відносин.

Спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

З практики застосування судами норм ГПК України та КАС України слідує, що господарські суди розглядають за правилами господарського процесу справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, оскільки земля є об'єктом цивільних прав і обов'язків і використовується в господарській діяльності на підставі цивільно-правових угод. До таких справ слід відносити справи, пов'язані із захистом права власності або користування землею, в яких, захищаючи свої цивільні права і охоронювані законом інтереси, беруть участь суб'єкти господарської діяльності.

Крім того, як зазначено в Роз'ясненнях Президії Вищого Господарського Суду України № 04-5/210 від 27.06.2007 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" (з подальшими змінами і доповненнями), якщо предметом спору є право власності на земельну ділянку або право користування нею, в тому числі відновлення порушеного права третьою особою, яка на підставі рішень владних органів претендує на спірну земельну ділянку, то такий спір є спором про право і незалежно від участі в ньому органу, яким земельна ділянка надана у власність або у користування, повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Таким чином, як свідчать матеріали позову, в даному випадку існує спір безпосередньо пов'язаний із реалізацією права володіння та користування земельною ділянкою.

Отже, в даному випадку існує спір про право, що в свою чергу, виключає вирішення спору в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до положень ЦК України право володіння майном відноситься до цивільних прав, а ст. 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Суд зазначає, що суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведена позиція є тотожною із правовою позицією Верховного Суду України висловленою у постанові від 11.11.2014 по адміністративній справі № 21-493а14, яка згідно вимог ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх судів України.

Статтею 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав.

Тобто, даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства за правилами ГПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, оскільки суд дійшов висновку, що зазначену справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 2, ст. 17, п.1 ч.1 ст.157, ст.ст.160, 165 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №808/2182/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Племзавод"Атманай" до Державного реєстратора відділу з питань надання адміністративних послуг Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області Йолкіної Юлії Вікторівни, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Мелітопольська черешня" про визнання протиправним та скасування рішення ,- закрити.

Роз'яснити позивачу, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає чинності у відповідності до ст. 254 КАС України.

Ухвалу може бути оскаржено у відповідності до ст. 186 КАС України

Суддя О.М. Нечипуренко