Справа № 739/1133/16-а
Суддя: Чепурко В. В.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/1133/16-а
Провадження № 2-а/739/41/16
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" липня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород - Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття адміністративної справи,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №45 від 29 червня 2016 року та закриття адміністративної справи.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вказаною постановою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною пятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 4 250 грн. за виконання будівельних робіт з реконструкції належної їй господарської будівлі (сараю), розташованої в м. Новгороді-Сіверському по вул. Радянській (ОСОБА_4), 5 без повідомлення архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області про початок виконання цих робіт. Зазначену постанову вважає незаконною оскільки реконструкція сараю була розпочата нею навесні 2010 року і на той час не існувало законодавства, яке б зобовязувало надсилати повідомлення про початок виконання будівельних робіт, такий обовязок був запроваджений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI. Відповідно на час початку виконання реконструкції законодавством не було передбачено відповідальності за неповідомлення про це до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Зважаючи на викладене вище вважає, що жодного правопорушення вона не вчинила і оспорювана нею постанова винесена незаконно та підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю.

Позивачка у судовому засіданні свій позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник позивачки у судовому засіданні заявив, що позовну заяву підтримує повністю з наведених в ній підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні позовних вимог не визнав та пояснив, що в ході проведеної перевірки було встановлено, що позивачка здійснювала реконструкцію належного їй сараю без повідомлення про це архітектурно-будівельну інспекцію. За результатами перевірки позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною пятою статті 96 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу. Постанову про накладення стягнення вважає законною та обґрунтованою. Також представник відповідача зазначив, що позивачкою до теперішнього часу здійснюється реконструкція належного їй сараю, а тому вона повинна була повідомити відповідача про виконання будівельних робіт.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 дав показання про те, що він є сусідом позивачки. Остання у 2008 році почала вивозити матеріали з яких був збудований належний їй сарай, а у 2009 році він привіз їй матеріали для будівництва нового сараю, яке було розпочато у 2010 році. Того ж року було зведено стіни сараю. У подальшому позивачка здійснила будівництво даху.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 дав показання про те, що наскільки він пригадує у минулому чи позаминулому році приходив міський архітектор, яка цікавилася у нього чи не заперечує він, щоб позивачка будувала сарай. Він не заперечував. Однак коли почалося будівництво нового сараю заввишки 4 метри він змушений був звертатися до контролюючих органів із заявами за якими проводилися перевірки щодо будівництва. Також вказав, що старий сарай, на місці якого здійснюється будівництво, було знесено у 2015 році.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника та представника відповідача, допитавши свідків і дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 23 червня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області ОСОБА_7 за місцем проживання позивачки було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Михайла Чалого, 5. Під час перевірки було встановлено факт виконання позивачкою будівельних робіт без реєстрації повідомлення про початок їх виконання з реконструкції господарської будівлі, що є порушенням статті 34 Закону України «Про регулювання будівельної діяльності». Результати перевірки відображені в акті перевірки №360 від 23 червня 2016 року (а.с. 5).

Також 23 червня 2016 року вказаним головним інспектором будівельного нагляду за результатами перевірки відносно позивачки було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною пятою статті 96 КУпАП, а саме за виконання будівельних робіт з реконструкції господарської будівлі (сараю) без повідомлення про початок виконання зазначених робіт (а.с. 4), а 29 травня 2016 року винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №45, якою позивачку визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною пятою статті 96 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 4 250 грн. (а.с. 3).

З дослідженого у судовому засіданні договору купівлі продажу від 19 січня 2008 року вбачається, що згідно даного договору позивачка придбала у власність разом з господарськими будівлями житловий будинок №5, розташований по вул. Радянській (на даний час ОСОБА_4) у м. Новгороді-Сіверському (а.с. 6).

Рішенням Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області №127 від 26 червня 2008 року позивачці надано дозвіл на перебудову за вказаною вище адресою сараю розмірами 5 м. х 10 м. та видано технічний паспорт на перебудову (а.с. 6-11).

З пояснень позивачки, досліджених судом доказів та показань свідка ОСОБА_5 вбачається, що позивачка розпочала будівельні роботи з реконструкції належного їй сараю у 2010 році. Вказані роботи на час розгляду справи судом не закінчені. Враховуючи встановлене суд до показань свідка ОСОБА_6 про те, що будівельні роботи з реконструкції вказаного вище сараю були розпочаті позивачкою лише у 2015 році суд ставиться критично та відкидає їх як неправдиві.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови позивачку притягнуто до відповідальності за виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, що є порушенням вимог статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI.

Як зясовано, вказаний вище Закон України набув чинності 17 лютого 2011 року і саме з метою забезпечення дотримання його положень Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності» від 22 грудня 2011 року №4220-VI статтю 96 КУпАП було викладено в новій редакції та передбачено відповідальність за виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт. Водночас до внесення цих змін відповідальність за початок будівельних робіт без повідомлення про це законодавством не була передбачена.

Відповідно на момент початку позивачкою у 2010 році будівельних робіт з реконструкції сараю, діючим на той час законодавством на неї не покладався обовязок повідомляти про це відповідний орган державної влади та не було передбачено відповідальності за недотримання зазначеної вимоги законодавства.

Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Частинами першою та другою статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини суд приходить до висновку, що притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за діяння, передбачене частиною пятою статті 96 КУпАП, яке не визнавалося правопорушенням на час вчинення цього діяння, є протиправним. Тому постанову по справі про адміністративне правопорушення від 29 червня 2016 року, якою на позивачку накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4 250 грн. слід визнати протиправною та скасувати. Отже, в цій частині позов підлягає задоволенню.

З приводу позовної вимоги про закриття провадження у справі відносно позивача за відсутністю події правопорушення, суд зазначає, що відповідно до положень статті 244-6 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 96 КУпАП належить до компетенції органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Водночас суд не наділений повноваженнями здійснювати розгляд зазначених справ.

Пунктом 3 частини першої статті 288 КУпАП передбачена можливість оскарження таких постанов до суду у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Пунктом 1 частини першої статті 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. Водночас прийняття судом іншого рішення, замість того, яке визнано протиправним та скасовано, законодавством не передбачено.

За таких обставин підстави для прийняття судом рішення про закриття провадження у справі про вчинення позивачкою правопорушення, передбаченого частиною пятою статті 96 КУпАП відсутні, тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 96, 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 11, 18, 71, 158 - 163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття адміністративної справи задовольнити частково.

Постанову головного інспектора будівельного нагляду відділу з контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області ОСОБА_7 у справі про адміністративне правопорушення №45 від 29 червня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчинення правопорушення, передбаченого частиною пятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4 250 гривень - визнати протиправною та скасувати.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання постановою законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування частини третьої статті 160 КАС України або винесення постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Чепурко

Постанова в повному обсязі складена 22 липня 2016 року.