Справа № 802/292/16-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/292/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

30 серпня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представника позивача: Бельдій В. А.,

представника відповідача: Цимбал В. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Спеціалізована будівельна компанія "Водпроект" (далі - позивач, ПАТ "СБК "Водпроект") до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в березні 2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: скасувати податкове повідомлення - рішення № від 24.02.2016 в частині штрафних санкцій, штрафу в розмірі 218 948,98 грн.; скасувати податкове повідомлення - рішення № від 24.02.2016 в частині штрафних санкцій, штрафу в розмірі 2 991,51 грн.; стягнути з відповідача судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26.04.2016 адміністративний позов задоволено повністю.

Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 24.02.2016 в частині штрафних санкцій, штрафу в розмірі 218 948,98 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 24.02.2016 в частині штрафних санкцій, штрафу в розмірі 2 991,51 грн.

Стягнено з Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень), на користь публічного акціонерного товариства "СБК "Водпроект" сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 3 329,11 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 23.12.2015 по 22.01.2016 відповідачем, на підставі направлень №2129/1702 та №2128/1702 від 23.12.2015, виданих Вінницькою ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області згідно із ст.20 , п. 77.2 ст. 77, п.82.1 ст. 82 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI та на виконання наказу ГУ ДФС у Вінницькій області від 04.12.2015 №3126 була проведена планова виїзна документальна перевірка ПАТ "СБК"Водпроект" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.07.2012 по 30.06.2015, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.06.2015, військового збору за період з 03.08.2014 по 30.06.2015. За наслідками проведеної перевірки складено акт №62/1702/01039607 від 29.01.2016.

В ході проведеної перевірки виявлено порушення позивачем п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.5 п.168.1 ст. 168 Податкового кодексу України (далі - ПК України) (несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб в сумі 293 792.63 грн. за період з 01.07.2012 по 30.06.2015, в результаті чого нарахування пеня в сумі 18 244.54 грн.); п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.5 п.168.1 ст. 168 ПК України, пп.1.4, пп. 1.6, п.161 Підрозділу 10 "Інші перехідні положення" ПК України, (несвоєчасне перерахування бюджету суми узгодженого податкового зобов'язання самостійно визначеного податковим агентом по військовому збору в сумі 9 285.80 грн. за період з 03.08.2014 по 30.06.2015 в результаті чого нарахована пеня в сумі 183.76 грн.), ч. 8, ч. 12 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загально обов'язкове державне соціальне страхування" (несвоєчасна сплата, несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску ПАТ "СБК"Водпроект" за період з 01.01.2011 по 30.06.2015).

09.02.2016 позивачем подано заперечення на акт перевірки №62/1702/01039607 від 29.01.2016.

19.02.2016 за результатами розгляду заперечень відповідачем направлено лист №7430/10/02-28-17-02 згідно якого, акт залишено без змін, а заперечення без задоволення.

24.02.2016 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення № (а.с. 10) та № (а.с. 9). Вважаючи дані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню і не відповідають дійсності, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що вказані порушення податкового законодавства були виявлені однією перевіркою, а відповідачем при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень визначено розмір штрафу на підставі ст. 127 ПК України, тобто за ненарахування, неутримання та/або несплату податку на доходи фізичних осіб взагалі, нараховано з ознаками повторності та як за такі, що здійснені втретє, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення не містить повторності то відповідачем неправомірно застосовано статтю 127 ПК України при притягненні платника до відповідальності.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач фактично не заперечує факту несвоєчасної сплати податку з доходів фізичних осіб, внаслідок тимчасових фінансових труднощів, а під час перевірки позивача податковим органом встановлено також несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування позивача за період, що перевірявся податковим органом.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив наведене так вказав, що фактично позивач не погоджується із порядком нарахування штрафу за кожний факт порушення, так як вважає що вказані порушення є продовжуваними.

Частинами 2, 3 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" вказано, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно ч. 14 вказаної статті, суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти робочих днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому, платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Відповідно до п.162.1 ст. 162 ПК України платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Пунктом 176.2 ст. 176 ПК України встановлено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Відповідно до статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно ст. 127 ПК України, ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Отже, якщо до моменту виплати доходу на користь громадян податковий агент хоч і з порушенням передбаченим статтею 168 ПК України строку сплачує суму податку застосуванню підлягає стаття 126 ПК України. Проте, якщо виплата доходу передувала сплаті податку, податковий агент має нести відповідальність на підставі статті 127 Податкового кодексу, а розмір штрафних санкцій в такому випадку визначається (обчислюється) з кількості вчинених порушень протягом певного періоду часу.

Крім того, у разі виявлення під час однієї перевірки податкового агента декількох випадків ненарахування (неутримання, несплати) сум податку під час виплати доходу на користь громадян, застосуванню підлягають збільшені розміри штрафних санкцій, передбачені статтею 127 Кодексу, відповідно до кількості вчинених податкових правопорушень.

З наведеного слідує, що податковим органом правомірно прийнято податкові повідомлення - рішення № від 24.02.2016 в частині штрафних санкцій, штрафу в розмірі 218 948,98 грн. та № від 24.02.2016 в частині штрафних санкцій, штрафу в розмірі 2 991,51 грн. у відповідності до вимог ст. 127 ПК України.

Посилання позивача на лист ДФС від 8.10.2015 №9437/С/99-99-10-03-02-14 Про надання роз'яснення, апеляційний суд відхиляє, так як в ньому міститься роз'яснення, щодо порядку розрахунку та застосування штрафної санкції передбаченої п. 123.1 ст. 123 ПК України, а в спірній ситуації до позивача застосовано штрафні санкції в порядку та розмірах передбачених ст. 127 ПК України, натомість вказані правопорушення є різними по своєму складу й правовій природі.

Також безпідставним є посилання сторін та суду першої інстанції на постанову ВС України від 10.11.2015 №21-2919а15 в якій висловлено позицію щодо застосування ст. 126 та 127 ПК України, а не дається роз'яснення порядку застосування штрафних санкції при потворному вчиненні правопорушень передбачених ст. 127 ПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 вересня 2016 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.