Справа № 826/22410/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 вересня 2016 року № 826/22410/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Роял кава та чай Україна»
доДержавної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 04.08.2015р.,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Роял кава та чай Україна» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 04.08.2015р. № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваних рішень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачем проведено перевірку ТОВ «Роял кава та чай Україна» за результатами якої 14.05.2015р. складено Акт №2466/26-58-22-08/35123400 «Про результати позапланової виїзної перевірки щодо дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2012р. по 27.02.2015р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012р. по 27.04.2015р.» (далі по тексту - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення: п. 14.1.11 статті 14, п.п. 137.10 статті 137, п. 135.5.4 статті 135 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 3 754 595грн. за 2014 рік та порушення ст. 46, 47, 48 ПК України, податкові декларації з ПДВ за грудень 2013 року та січень 2014 року до контролюючого органу не подані.

На підставі встановлених порушення відповідачем 04.08.2015р. прийняті податкові повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на суму 4 446 231,00грн., з яких основний платіж - 3556985грн. та штрафні санкції - 889246грн. та №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з ПДВ за штрафними санкціями у розмірі 1870грн.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 04.08.2015р. протиправними, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2007р. між позивачем та компанією нерезидентом «СЮПРІМ КАВА ТА ЧАЙ (Ю.К.) ЛІМІТЕД» укладено договір позики №RS2007 на суму 900 000доларів США, строк погашення якого становить до 15 грудня 2012 року.

27 травня 2008 року між зазначеними сторонами укладено договір позики № RS2008 на суму 900 000доларів США, строк погашення якого становить до 15 грудня 2012 року.

16 квітня 2009 року між вказаними сторонами укладено договір позики № RS2009 на суму 1 000 000,00 доларів США, строк погашення якого становить до 31 грудня 2013 року.

На виконання вказаних договорів на банківський рахунок позивача надійши наступні суми коштів:

- за договором позики № RS2007 від 18.05.2007 року надійшло 898741,00 доларів США.

- за договором позики № RS2008 від 27.05.2008 року надійшло 900000,00 доларів США.

- за договором позики № RS2009 від 16.04.2009 року надійшло 672800,00 доларів США.

Позивачем повернуто частину коштів за вказаними договорами позики, зокрема за договором позики № RS2007 від 18.05.2007 року повернуто 12678,59 доларів США, що підтверджується відміткою обслуговуючого банку на звороті реєстраційного свідоцтва №7085.

Таким чином у позивача рахується заборгованість перед компанією нерезидентом «СЮПРІМ КАВА ТА ЧАЙ (Ю.К.) ЛІМІТЕД», що становить:

- за договором позики № RS2007 від 18.05.2007 року 886062,41 доларів США, що за курсом НБУ на 15.12.2012 року (останній день строку погашення) становить 7082296,84 грн.

- за договором позики № RS2008 від 27.05.2008 року надійшло 900000,00 доларів США, що за курсом НБУ на 15.12.2012 року (останній день строку погашення) становить 7193700,00 грн.

- за договором позики № RS2009 від 16.04.2009 року надійшло 672800,00 доларів США, що за курсом НБУ на 31.12.2012 року (останній день строку погашення) становить 5377690,4грн.

Загальна сума заборгованості перед компанією нерезидентом «СЮПРІМ КАВА ТА ЧАЙ (Ю.К.) ЛІМІТЕД» становить 2458862,41 грн., що за курсом НБУ на останній день строку погашення становить 19653687,24 грн.

Таким чином, контролюючий орган при визначенні суми заборгованості позивача перед компанією нерезидентом «СЮПРІМ КАВА ТА ЧАЙ (Ю.К.) ЛІМІТЕД» не врахував, що частину позики було погашено, а висновок, що сума непогашеної заборгованості становить 19761027,21 грн. є неправомірним та необґрунтованим.

Крім того, у Акті перевірки відповідач прийшов до висновку, що позивач 23.02.2015 року при подачі декларації з податку на прибуток підприємства № порушив пп. 14.1.11. п. 14.1 ст. 14 ПК України не визначивши, що його заборгованість перед компанією нерезидентом «СЮПРІМ КАВА ТА ЧАЙ (Ю.К.) ЛІМІТЕД» є безнадійно, позаяк вона має такі ознаки безнадійної заборгованості:

а) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

в) заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією.

Стосовно визнання безнадійною заборгованості суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією.

Згідно пп. 14.1.11. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, тобто 23.02.2015р.), безнадійною заборгованістю вважається заборгованість, що відповідає одній з таких ознак:

а) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення;

в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими;

г) заборгованість фізичних осіб, прощена кредитором, за винятком заборгованості осіб, пов'язаних з таким кредитором, та осіб, які перебувають (перебували) з таким кредитором у трудових відносинах;

ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством і розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, яка не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб);

д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв'язку з його ліквідацією;

є) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року;

є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості;

ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;

з) заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією;

Таким чином, суд зазначає, що пп. 14.1.11. п. 14.1 ст. 14 ПК України не містить такої ознаки безнадійної заборгованості, як заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією.

У відповідності до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті ліквідації.

Згідно ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Одним із способів ліквідації юридичної особи є ліквідація юридичної особи за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами (ст. 110 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Матеріали справи не містять інформації щодо припинення або ліквідації ТОВ «Роял кава та чай Україна».

Крім того, відповідач таких доказів суду не надав.

Отже, висновок контролюючого органу про те, що непогашена позивачем заборгованість є безнадійною у зв'язку з визнанням його банкрутом чи припиненням у зв'язку з ліквідацією, є передчасним та такими, що не відповідає обставинам справи.

У той же час, суд зазначає, що статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

У частині п'ятій статті 261 Цивільного кодексу України зазначено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Отже, зважаючи на викладені норми законодавства, строк позовної давності за вище вказаними договорами позики закінчується:

- 15 грудня 2015 року - по Договору позики № RS2007 від 18 травня 2007 року на суму 900000 доларів США зі строком погашення 15 грудня 2012 року.

- 15 грудня 2015 року - по Договору позики № RS2008 від 27 травня 2008 року на суму 900000 доларів США зі строком погашення 15 грудня 2012 року.

- 31 грудня 2016 року - по Договору позики № RS2009 від 16 квітня 2009 року на загальну суму 1000000 доларів США зі строком погашення 31 грудня 2013 року.

Разом з тим, на даний момент строк позовної давності перервано у зв'язку з наступним.

Згідно положень ч. 1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Відповідно до ч. 3 ст.264 ЦК України, після переривання перебігу позовної давності строк починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Після публікації оголошення про прийняте учасниками рішення про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ КАВА ТА ЧАЙ УКРАЇНА" на адресу ліквідатора Товариства надійшла заява від кредитора - Компанії СЮПРІМ КАВА ТА ЧАЙ (Ю.К.) ЛІМІТЕД від 07.10.2013р. з вимогами до Товариства на суму 2471541,00 долар США у зв'язку з невиконанням грошових зобов'язань за зазначеними договорами позики.

Вказану заяву ліквідатором було розглянуто, а вимоги задоволено частково. Після цього ліквідатором було прийнято рішення про включення суми визнаних кредиторських вимог Компанії СЮПРІМ КАВА ТА ЧАЙ (Ю.К.) ЛІМІТЕД в розмірі 2458862,41 доларів США, до складу грошових вимог кредиторів та надано відповідь кредитору про часткове задоволення його вимог (лист від 11.10.2013р.).

Таким чином, у зв'язку з визнанням 11.10.2013р. ТОВ "РОЯЛ КАВА ТА ЧАЙ УКРАЇНА" боргу перед Компанією СЮПРІМ КАВА ТА ЧАЙ (Ю.К.) ЛІМІТЕД, строк позовної давності почався 12.10.2013р. і закінчиться 11.10.2016р.

Отже, на підставі викладеного, суд приходить до переконання про відсутність підстав у контролюючого органу для прийняття податкового повідомлення - рішення № від 04.08.2015р., а тому воно є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення № від 04.08.2015р. про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 1870грн. за неподання податкової декларації з ПДВ за грудень 2013 року та січень 2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.3. наказу Міністерства фінансів України від 07 листопада 2011 року № 1394 «Про затвердження Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2011 року за № 1369/20107, який діяв до 25.02.2014р. (надалі - Положення)

Анулювання реєстрації за ініціативою платника ПДВ може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "а"-"з" пункту 184.1 статті 184 розділу V.

Для анулювання реєстрації платник ПДВ подає до податкового органу за місцем перебування на обліку заяву про анулювання реєстрації платника ПДВ за формою N 3-ПДВ.

Разом із поданням такої заяви платник ПДВ зобов'язаний повернути податковому органу Свідоцтво та всі засвідчені копії Свідоцтва. Якщо такі додатки відсутні, то податковий орган не приймає до розгляду заяву про анулювання реєстрації.

У зв'язку з цим, ТОВ «РОЯЛ КАВА ТА ЧАЙ УКРАЇНИ» 18.11.2013р. подало до податкового органу заяву про анулювання реєстрації платника ПДВ та повернуло оригінал Свідоцтва.

Згідно п. 5.3.2. Положення рішення про анулювання реєстрації за заявою платника ПДВ приймається податковим органом протягом 10 календарних днів. Про анулювання реєстрації платника податку податковий орган письмово повідомляє особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації. Анулювання реєстрації здійснюється на дату подання заяви платником податку на додану вартість.

30.11.2013р. ТОВ «РОЯЛ КАВА ТА ЧАЙ УКРАЇНИ» отримало від податкового органу письмове повідомлення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (свідоцтво №100042817) з датою анулювання 18.11.2013р.

Пунктом 5.8 Положення передбачено, що у разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Таким чином, у ТОВ «РОЯЛ КАВА ТА ЧАЙ УКРАЇНИ» останнім податковим періодом був період з 01.11.2013р. по 18.11.2013р.

Отже, ТОВ «РОЯЛ КАВА ТА ЧАЙ УКРАЇНИ» правомірно починаючи з 01.12.2013р. не подає декларації з податку на додану вартість до контролюючого органу.

Отже, на підставі викладеного, суд приходить до переконання про відсутність підстав у контролюючого органу для прийняття податкового повідомлення - рішення № від 04.08.2015р., а тому воно є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Виходячи зі змісту статей 109-113 ПК України, відповідальність платника податків у вигляді застосування штрафних (фінансових) санкцій можлива лише за умови вчинення ним порушень, визначених законами з питань оподаткування.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового Кодексу України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням норм ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати зі сторін не стягуються, оскільки позивач ухвалою суду від 27.11.2015р. був звільнений від сплати судового збору.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял кава та чай Україна» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 04.08.2015р. № та №.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України , шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко