Справа № 495/6107/16-а
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 р. Справа № 495/6107/16-а

Категорія: 2 Головуючий в 1 інстанції: Мишко В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Семенюка Г.В.
при секретаріБерекет Н.В.

розглянувши у відкритому судовому в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 серпня 2016 року про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_6 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області за участю третьої особи ОСОБА_5 про визнання розпорядження №36-од від 28.07.2016 року про скликання сесії та рішень сесії 29.07.2016 року незаконними, -

встановиЛА:

В серпні 2016 року позивач звернувся із позовом до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, за участю третьої особи ОСОБА_5 про визнання розпорядження №36-од від 28.07.2016 року про скликання сесії та рішень сесії 29.07.2016 року незаконними.

З метою забезпечення позову 08.08.2016 року позивачем було подано заяву про забезпечення позову, де позивач просив заборонити будь-яким уповноваженим на те особам вчиняти реєстраційні дії та вносити записи/відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо внесення відомостей або внесення змін стосовно секретаря Затоківської селищної ради () та/або виконуючого обов'язки голови Затоківської селищної ради (), здійснювати будь-які інші реєстраційні дії стосовно Затоківської селищної ради () та вносити будь-які зміни до відомостей про Затоківську селищну раду (), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.08.2016 року клопотання позивача про забезпечення позову по адміністративній справі №495/6107/16-а за позовом ОСОБА_7 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, за участю третьої особи ОСОБА_5 про визнання розпорядження №36-од від 28.07.2016 року про скликання сесії та рішень сесії 29.07.2016 року незаконними задоволено.

11.08.2016 року від позивача, на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання про зміну заходів забезпечення, яке обґрунтовано тим, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.08.2016 року порушують права Затоківської селищної ради, а саме обмежують Затоківську селищну раду та секретаря Затоківської селищної ради ОСОБА_8 вносити зміни в реєстраційні дані щодо Затоківської селищної ради, в той час як секретар Затоківської селищної ради ОСОБА_8 не є стороною по справі, що є прямим порушенням прав секретаря.

Суд першої інстанції своєю ухвалою від 11 серпня 2016 року клопотання ОСОБА_6 про заміну засобу забезпечення позову по адміністративній справі №495/6107/16-а за позовом ОСОБА_6 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, за участю третьої особи ОСОБА_5 про визнання розпорядження №36-од від 28.07.2016 року про скликання сесії та рішень сесії 29.07.2016 року незаконними - задовольнив.

Скасував заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.08.2016 року по адміністративній справі № 495/6107/16-а за позовом ОСОБА_6 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, за участю третьої особи ОСОБА_5 про визнання розпорядження №36-од від 28.07.2016 року про скликання сесії та рішень сесії 29.07.2016 року незаконними.

Вжив заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким уповноваженим на те особам вчиняти реєстраційні дії та вносити записи/відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо внесення відомостей або внесення змін стосовно зазначення в якості секретаря Затоківської селищної ради () та/або виконуючого обов'язки голови Затоківської селищної ради () щодо будь-яких осіб, окрім ОСОБА_8, та вносити будь-які інші зміни до відомостей про Затоківську селищну раду (), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_5 не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про зміну засобу забезпечення позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції задовольнив клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, у зв'язку з наявністю існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Очевидність небезпеки полягає в тому, що з високим ступенем вірогідності можуть настати такі дії або події, які безумовно призведуть до порушення прав та законних інтересів позивача.

Очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача суд першої інстанції обґрунтував тим, що є наявність відомостей, обґрунтувань та доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та законним інтересам позивача.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

На підставі вищевикладеного можна зробити висновок що, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин суд першої інстанції повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В матеріалах справи відсутні докази існування обставин які є підставою застосування заходів забезпечення адміністративного позову.

Суд першої інстанції пославшись на правові позиція по даному питанню висловлені в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" в оскаржуваній постанові посилається на існування очевидної небезпеки яка з високим ступенем вірогідності може призвести до дії або події, які безумовно призведуть до порушення прав та законних інтересів позивача.

За таких обставин колегія судів приходить до висновку, що суд першої інстанції приймаючи рішення не надавав оцінку доказам і не навів мотивів прийняття рішення, але прийшов до висновку про існуванням очевидної небезпеки яка може настати з високим ступенем вірогідності.

На підставі вищевикладеного, виходячи із обставин справи та вимог діючого законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що забезпечуючи адміністративний позов в такий спосіб, суд першої інстанції вийшов за межі підстав забезпечення позову, передбачених ч.1 ст.117 КАС України.

Відповідно до норм діючого законодавства, на які робив посилання суд першої інстанції і за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Судом першої інстанції не вказані очевидні ознаки протиправності рішень та дій відповідача та не наведені ознаки небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Крім того, колегією суддів встановлено, що у клопотанні про забезпечення позову, з урахуванням предмету спору, позивачем не наведено реальних обставин та обґрунтування щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі норм діючого законодавства, обставин справи та враховуючи відсутність доказів обґрунтування клопотання, колегія суддів вважає, що позивачем під час подання клопотання про забезпечення адміністративного позову, належним чином необґрунтовано існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, та те, що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а тому подане клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права, неповно з'ясував обставини справи, у зв'язку з чим ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 серпня 2016 року про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_6 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області за участю третьої особи ОСОБА_5 про визнання розпорядження №36-од від 28.07.2016 року про скликання сесії та рішень сесії 29.07.2016 року незаконними - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Г.В. Семенюк