Справа № 826/14339/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

06 вересня 2016 року № 826/14339/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., суддів: Аблова Є.В., Літвінової А.В., розглядаючи у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
доМіністерства оборони України
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 липня 2015 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 травня 2016 року призначено справу до колегіального судового розгляду.

30 травня 2016 року позивачем подана позовна заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд :

- визнати неправомірними діяння (дії та бездіяльність) Міністерства оборони України, в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні;

- стягнути з Міністерства оборони України невиплачену винагороду за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні у сумі 18 389,35 грн. (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят дев`ять грн. 35 коп.) за період з 03.07.2014 р. по 10.03.2015 р.;

- стягнути з Міністерства оборони України моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову, а тому заява про уточнення позовних вимог була прийнята судом до розгляду.

В судовому засіданні 25 травня 2016 року протокольною ухвалою залучено в якості другого відповідача в/ч НОМЕР_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що Постановою Кабінету Міністрів України №24 від 31.01.2015 передбачена винагорода для осіб, яких зараховано до сил та засобів антитерористичної операції за умови їх безпосередньої участі в такій. Позивач наголошував, що безпосередня участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_1 , листом МОУ від 02.12.2014 року №266/із/2400 та листом СБУ від 13.11.2014 року №33/7071. Однак, в порушення діючого законодавства вказана винагорода позивачу виплачена не була.

Позивач у судове засідання 06 липня 2016 року не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до положень ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України). Разом з тим, у матеріалах справи міститься клопотання від 30 травня 2016 року, в якому представник позивача просив слухати справу за його відсутності із зазначенням, що останній підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Міністерства оборони України в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач звернувся за виплатою винагороди за безпосередню участь в АТО до Міністерства оборони України та не надав відповідних наказів, які передбачені п. 3 розділу II Порядку та умов виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 02 лютого 2015 року № 49.

Також, представник відповідача вказує на те, що в листі помічника командувача Сухопутних військ ЗС України від 30.04.2015 року №116/14/5/994 зазначено, що при отриманні відповідного наказу командиром ПП В2233 буде здійснено виплату винагороди, а тому позовні вимоги заявлені у позові не відносяться до Міністерства оборони України.

Представник в/ч НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у різі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

18 березня 2014 року наказом № 7 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Хмельницького об`єднаного міського військового комісаріату.

Наказом від 15 травня 2014 року № 19 ОСОБА_1 виведений за штат Хмельницького об`єднаного міського військового комісаріату та зарахований у розпорядження військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом від 29 травня 2014 року 30 травня 2014 року ОСОБА_1 призначено наказом військового комісара Хмельницького обласного комісаріату оперативного командування Північ від 29.05.2014 року №16 пм у 7 батальйон територіальної оборони оперативного командування Північ на посаду стрільця - помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони ВОС-1100915/630А.

Наказом від 11 березня 2015 року солдата ОСОБА_1 , снайпера 2 Мінопіхотного відділення взводу з Мотопіхотної роти, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 09 березня 2015 року №10-РС у запас на підставі пункту 4 Указу Президента України П.О. Порошенка Про часткову мобілізацію від 14 січня 2015 року №15/2015, затвердженого Законом України №113-VІІІ від 15.01.2015 року ВВР направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 та з 11.03.2015 року виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Як вбачається з позовної заяви, починаючи з липня 2014 року 7 БТРО був переданий від Міністерства оборони України та підпорядкований Східному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України для виконання завдань за призначенням.

Як вбачається з довідки в/ч НОМЕР_1 від 11.03.2015 року № 359, позивач проходив військову службу за призовом по мобілізації на особливий період з 30.05.2014 року по 11.03.2015 року у військовій частині НОМЕР_1 , та в складі мотопіхотної роти на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2014 року №19дск виконував завдання в Дворічанському районі Харківської області, яка на підставі наказу Антитерористичного центру при СБУ №33/6/а від 07.10.2014 року, з 07.04.2014 року по 14.09.2014 року входила до складу проведення антитерористичної операції.

Як було зазначено позивачем, 22 грудня 20415 року в/ч НОМЕР_1 через в/ч НОМЕР_2 / НОМЕР_3 було виплачено частину винагороди за безпосередню участь в АТО у сумі у розмірі 6 610,65 грн., проте невиплаченою залишається винагорода у розмірі 18 389,35 грн.

Вважаючи, свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України Про боротьбу з тероризмом, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (зі змінами та доповненнями), затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року №114, Постановою Кабінету Міністрів України №158 від 04.06.2014 року Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету, постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 року №24 Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій, наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 року №49 Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій, наказом МВС України від 03.02.2015 року №123.

Законом України Про боротьбу з тероризмом (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення злочинних діянь, здійснюваних з терористичною метою, звільнення заручників, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичного акту чи іншого злочину, здійснюваного з терористичною метою.

Згідно ст. 5 вказаного Закону Міністерство внутрішніх справ України здійснює боротьбу з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, розслідування яких віднесене законодавством України до компетенції органів внутрішніх справ; надає Антитерористичному центру при Службі безпеки України необхідні сили і засоби; забезпечує їх ефективне використання під час проведення антитерористичних операцій.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №158 від 04.06.2014 року Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету (що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

У відповідності до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 року №24 Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).

Згідно п. 2 даної постанови військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам виплачуються додаткові винагороди за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Пунктом 3 вказаної постанови затверджено розмір винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 1; розмір додаткових винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 2.

Відповідно до п.6 постанови визнано таким, що втратив чинність, пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2014 р. № 158 Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету (Офіційний вісник України, 2014 р., № 46, ст. 1211) у частині виплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш як 3 тис. гривень, у розрахунку на місяць.

Наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 року №49 Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Згідно п. 6 розділу 1 даного Порядку виплата винагород військовослужбовцям здійснюється за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, визначених додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій (далі Постанова).

Пунктами 1, 2, 3, 7 розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу (у тому числі посадового окладу за посадою, до тимчасового виконання обов`язків (завдань) за якою допущено військовослужбовця), окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць. У разі участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень.

Винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).

Безпосередня участь у відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою підтверджується:

журналом бойових дій (журналом ведення оперативної обстановки);

бойовим донесенням (підсумковим, терміновим та позатерміновим), рапортом керівника підрозділу, який виконував завдання.

Крім того, підтвердними документами є:

бойовий наказ командира військової частини для виконання поставлених завдань охорони об`єктів (несення служби на блокпостах, звільнення об`єктів, які захоплені, тощо), письмовий наказ командира військової частини, який виконував завдання;

запис у книзі прикордонної служби підрозділу охорони державного кордону про виконання завдань прикордонними нарядами щодо відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), де визначені особовий склад, який залучається до охорони, час, місце, порядок виконання завдань, книга служби нарядів та подій, що відбувалися.

03.02.2015 року МВС України видано наказ №123 Про деякі питання відрядження до зони АТО, яким передбачено, зокрема, начальникам головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ДНДЕКЦ, ДДАІ, ДНДІ, ректорам вищих навчальних закладів, керівникам структурних підрозділів апарату МВС та підпорядкованих підрозділів під час підготовки наказів про відрядження до зони проведення антитерористичних операцій чітко визначати перелік завдань відповідно до зазначеного вище Закону, що покладаються на відряджену особу або відряджаються на підконтрольну Україні територію для виконання завдань відповідно до покладених на осбу функціональних обовязків (п. 1).

Відповідно до п. 3 даного наказу начальникам головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ДНДЕКЦ, ДДАІ, ДНДІ, ректорам вищих навчальних закладів, керівникам структурних підрозділів апарату МВС та підпорядкованих підрозділів до 05 числа надавати до ДФЗБО МВС списик осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій.

Згідно п. 4 наказу Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку МВС визначено забезпечити нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу апарату Міністерства, головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ДНДЕКЦ, ДДАІ, ДНДІ, ректорам вищих навчальних закладів та підпорядкованих МВС відповідно до наданих списків; виплату грошової винагороди здійснювати за наказами міністра внутрішніх справ або особи, яка його заміщує, начальників головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ректорів вищих навчальних закладів на підставі вмотивованих рапортів керівників підрозділів, погоджених керівником або заступником керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, із зазначенням конкретних місць несення служби (населений пункт, блокпост) та бойових зіткнень.

З аналізу наведених норм вбачається, що зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. Потім, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, Головним управлінням МВС України в області видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО.

Таким чином, факт залучення до проведення антитерористичної операції не є достатнім підтвердженням безпосередньої участі в антитерористичній операції.

До суду не надано належних доказів та не наведено обґрунтованих пояснень, які б свідчили про те, що у період з 03.07.2014 року по 10.03.2015 року ОСОБА_1 виконував завдання керівництва штабу антитерористичної операції, захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.

У зв`язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку, що наявність лише довідки в/ч НОМЕР_1 , листа МОУ від 02.12.2014 року №266/із/2400 та листа СБУ від 13.11.2014 року №33/7071 не є належним та допустимим доказом постійної безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, тому у суду відсутні підстави для задоволення заявлених позивачем позовних вимог.

Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.С. Мазур

Судді Є.В. Аблов

А.В. Літвінова