Справа № 399/277/16-а
Суддя: Лях М. М.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 399/277/16-а
Провадження № 2-а/399/3/16

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2016 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судового засідання Рясної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Кременчук рядового поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції, про визнання дій поліцейського неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати дії поліцейського неправомірними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушеня від 09.03.2016 року.

Позовні вимоги мотивував тим, що близько 2 години ночі по вулиці Космічній в м. Кременчук керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак ВА 6444АІ, належного ОСОБА_3, був зупинений інспектором поліції та указали надати йому документи для огляду. Оскільки позивач був впевнений, що не порушив норми ДТП, надаючи документи, запитав причину зупинки, на що йому було вказано, що в автомобілі неосвітлений номерний знак. Попросивши вибачення позивач пояснив, що виїжджаючи з села Зибкове перевіряв стан автомобіля і номерні знаки були освітлені й припустив, що можливо через несправність доріг можливо відійшов якийсь освітлювальний елемент, чого він не міг побачити в період руху. Подякувавши працівникам поліції за уважність взяв документи і щоб в подальшому не створювати аварійну ситуацію враховуючи, що до будинку де він проживає залишилось 500 метрів, залишив автомобіль там же на узбіччі і разом з ОСОБА_4, яка була з ним в автомобілі пішли додому. Відійшовши 40 метрів працівники поліції зупинили його, оскільки їм здалося що він перебував у стані алкогольного спяніння. Приладу на визначення стану алкогольного спяніння у інспекторів не було, тому необхідно було чекати доки інші працівники поліції підвезуть прилад, щоб визначити стан алкогольного спяніння. Протягом 2 годин порушник чекав прилад, проте коли його привезли він відмовився пройти тест на перевірку стану алкогольного спяніння, оскільки був доведений до відчаю і відмовився їм допомагати звинуватити у правопорушеннях які він не вчиняв. Близько 7 години ранку було оформлено декілька протоколів та постанова про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП., яку виніс працівник поліції ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав, просили задовольнити та надали пояснення згідно поданого позову.

Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи ОСОБА_6 вважають, що позов задоволенню не підлягає та просили в його задоволенні відмовити, згідно поданого заперечення на позов.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що в ніч з 8 на 9 березня 2016 року ними разом з відповідачем було зупинено автомобіль позивача, який можливо знаходився в стані алкогольного сп»ягніння. На їх вимогу ОСОБА_1 надав документи, однак посвідчення водія непред»явив. Також пояснив, що позивач надавав показував пластикову картку, але не надав їм в руки і її неможливо було оглянути. Крім того пояснив, що відео зйомку проводили не повністю, оскільки інспектор поліції вмикає камеру тільки в разі потреби.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що постановою серія ПС2 № 666 від 9 березня 2016 року, позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 та ч. 6 ст. 121 КУпАП та підданий штрафу в розмірі 425 грн, оскільки він о 4 годині 00 хвилин 09.03.2016 року по вулиці Космічній в місті Кременкук керував автомобілем з невмімкненим номерним знаком у темну пору доби. Крім того відмовився надати посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію, чим порушив п.п. 2.9 та 2.1 «а» ПДР України /а.с. 6/.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 121 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, а частиною 1 статті 126 КУпАП за керуваннят транспортнимзасобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР України Водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий

Згідно п.2.1 ПДР України Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 121, ч. 6 ст. 126 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), від імені яких розглядати такі справи та накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділівпатрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання (ч. 1, п.3 ч. 2 ст. 222 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративнихправопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національноїполіції.

Вирішуючи питання щодо дотримання відповідачем встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також обґрунтованості прийнятого рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, встановлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Крім того оскаржувана постанова в розумінні норм ЗУ «Про виконавче провадження» є виконавчим документом.

У відповідності до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності.

Судом було оглянуто в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського про обставини притягнення 09.03.2016 року позивача до відповідальності, з якого видно, що позивач надав інспектору поліції документи, проте що це були за документи з відеозапису не видно.

Свідок ОСОБА_7 показав, що на їх вимогу ОСОБА_1 надав документи, однак посвідчення водія непред»явив. Також пояснив, що позивач показував пластикову картку, але не надав їм в руки, і її неможливо було оглянути. Крім того, пояснив, що відеозйомку проводили не повністю, оскільки інспектор поліції вмикає камеру тільки в разі потреби.

Інших доказів правомірності своїх дій та винності позивача відповідачем не надано.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, але представник відповідача не надав належних доказів правомірності своїх дій та не спростував доводи позивача.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За положеннями ст.ст.69,86 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно зі ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Через відсутність доказів про скоєння позивачем адміністративних правопорушень, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушеннь, за ст.126 ч.1 та ч. 6 ст. 121 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим.

За наведеного, суд приходить переконання, що постанова поліцейського роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Кременчук рядового поліції ОСОБА_2 від 09.03.2016 р. підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.158-163, 171-2- КАС України, ст. 293 КУпАП суд,-

постановив:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Кременчук рядового поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції, про визнання дій поліцейського неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати неправомірними дії поліцейського роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Кременчук рядового поліції ОСОБА_2.

Скасувати постанову поліцейського роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Кременчук рядового поліції ОСОБА_2 серія ПС2 № 666 від 9 березня 2016 року відносно ОСОБА_1 за ст.126 ч.1 та ч. 6 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у справі.

На постанову суду протягом десяти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили відповідно до положень ч.3 ст.254 КАС України.

Суддя М.М. Лях