Справа № 1423/5124/2011
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2013-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2013 р.Справа № 1423/5124/2011

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Алєйніков В.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про захист соціальний прав, що передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», -

ВСТАНОВИЛА:

05.04.2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва та з урахуванням уточнених позовних вимог просила поновити пропущений строк для звернення до адміністративного суду та стягнути недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині за період до моменту постановлення судового рішення.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2012 року позов задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок ОСОБА_4, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, 22 травня 2008 року по 22 липня 2011 року, обчисливши її у цей період з урахуванням підвищення в розмірі 30% визначеної відповідно до частини 1и статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальної пенсії за віком, та виплатити визначену різницю.

Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва подано апеляційну скаргу на вказану постанову суду першої інстанції.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду першої інстанції, апелянт зазначає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, зв'язку з цим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2012 року та постановлення нового рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни, і відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року має право користуватися пільгами, встановленими вказаним Законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції від 18.11.2004 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом про зобов'язання здійснити нарахування недоплаченого підвищення до пенсії як дитині війни лише 05.04.2011 року та просив поновити пропущений строк звернення до суду з позовом.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду, оскільки, зважаючи на щомісячний характер виплат підвищення до пенсії як дитині війни, позивач повинен був дізнатися про порушення його прав відповідачем ще у 2006 році. Доказів поважності пропуску строку для звернення до суду позивачем не надано.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для поновлення позивачу пропущеного строку для звернення до суду.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до суду за захистом порушених прав 05.04.2011 року, адміністративний позов за період з 01.01.2006 року по 05.10.2010 року, відповідно до ст. 100 КАС України, підлягає залишенню без розгляду у зв'язку з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Що стосується позовних вимог у межах шестимісячного строку звернення до суду, слід зазначити наступне:

У 2010 році дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не призупинялась, а положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530, які суперечать цьому Закону, не можуть бути застосовані, оскільки мають меншу юридичну силу ніж норми Закону.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за період з 05.10.2010 року по 05.04.2011 року.

Твердження апелянта стосовно невизначеності розміру мінімальної пенсії за віком не приймається до уваги колегією суддів апеляційної інстанції, оскільки згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року мінімальний розмір пенсії за віком визначається виключно цим Законом. Положення цього Закону не є перешкодою для застосування величини мінімальної пенсії за віком для обчислення інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначається щорічно в Законі України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому постановлене рішення, відповідно до ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким частково задовольнити вимоги позивача.

Враховуючи вищенаведене і керуючись ст. ст. 183-2, 184, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2012 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 05.10.2010 року по 05.04.2011 року, з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги за період з 01.01.2006 року по 04.10.2010 року залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3