Справа № 821/3211/15-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/3211/15-а

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.

Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Фонду державного майна України на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 18.07.2016 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду державного майна України, 3-тя особа: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, Голова Фонду державного майна України Білоус Ігор Олегович про визнання наказу протиправним та його скасування,-

В С Т А Н О В И В:

23.09.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Фонду державного майна України, 3-тя особа: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, Голова Фонду державного майна України Білоус Ігор Олегович про визнання наказу про звільнення №132-р від 27 серпня 2015 року протиправним та його скасування, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та витрат на правову допомогу, моральної шкоди.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ голови Фонду державного майна України від 27 серпня 2015 року №132-р "Про звільнення ОСОБА_2.". Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області з 27 серпня 2015 року. Стягнуто на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з Фонду державного майна України заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 13 266 (тринадцять тисяч двісті шістдесят шість) грн. 96 коп. Стягнуто на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з Фонду державного майна України витрати на правову допомогу у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення позивача на посаді. Допущено негайне виконання постанови суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 року скасовано постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року та прийнято нову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.05.2016 року постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 року скасовано та залишено в силі постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року.

11.07.2016 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа через втрату першого примірника виданого 03.11.2015 року.

18.07.2016 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із заявою про внесення виправлення у виконавчий лист, виданий 03.11.2015 року, зазначивши про негайне виконання рішення суду у частині поновлення позивача на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 18.07.2016 року заяви про виправлення описки та видачу дублікату виконавчого листа задоволені; внесено виправлення у виконавчий лист від 03.11.2015 року по адміністративний справі №821/3211/15-а, а саме зазначено вірне: "Поновити ОСОБА_2 на посаді начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області з 27 серпня 2015 року. Стягнути на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з Фонду державного майна України заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 13 266 (тринадцять тисяч двісті шістдесят шість) грн. 96 коп. Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення позивача на посаді. Допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць."

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 04.08.2016 року Фонд державного майна України подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 18.07.2016 року та прийняття нової, якою відмовити позивачу у задоволенні заяви про виправлення описки та заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Суд першої інстанції задовольняючи заяви виходив з необхідності внесення виправлень у виконавчий лист та видачу його дублікату.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно з частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХIV «Про виконавче провадження».

Частиною 2 ст. 259 КАС України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Судом першої інстанції встановлено, що в виконавчому листі від 03.11.2015 року по адміністративний справі №821/3211/15-а на відміну від резолютивної частини постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року по справі №821/3211/15-а не вказано про негайне виконання постанови суду в частині поновлення позивача на посаді. Допущено негайне виконання постанови суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць.

Колегія суддів апеляційної інстанції, вважає, що невнесення до виконавчого листа частини судового рішення є підставою для внесення виправлень у виконавчий лист.

В свою чергу, ч.1 ст. 260 КАС України та ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» замість втраченого оригіналу виконавчого листа адміністративний суд, який видав виконавчий лист, за заявою стягувача або поданням державного виконавця може видати його дублікат.

Колегія суддів наголошує, що зазначена правова норма передбачає можливість видачі дублікату виконавчого листа, виданого на виконання судового рішення в адміністративній справі, лише у разі втрати його оригіналу. Під час вирішення такого питання суд має перевірити підстави, покладені в обґрунтування заяви про видачу дублікату виконавчого листа, зокрема, обставини, які підтверджують факти його втрати.

В свою чергу, відсутність доказів втрати виконавчого листа та в подальшому відмова у видачі дублікату виконавчого листа може обмежити права особи на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Стаття 124 Конституції України визначає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження" зазначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Колегія суддів зазначає, що обов'язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

У справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У справі "Півень проти України" Європейський суд зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які, у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby c. Grece) від 19 березня 1997 року, рішення у справі "Бурдов проти Росії" (Bourdov c. Russie), N 59498/00; рішення у справі "Ясіун'єне проти Литви" (Jasiuniene c. Lituanie), рішення у справі "Руйану проти Румунії" (Ruianu c. Roumanie), N 34647/97, від 17 червня 2003 року).

Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Таким чином, обов'язковість виконання судового рішення є однією із складових права на суд, яке проголошується пунктом 1 статті 6 параграфа 1 Конвенції та є конституційною гарантією права на судовий захист.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що заява позивача про видачу дубліката виконавчого листа від 03.11.2015 року по адміністративний справі №821/3211/15-а правомірно задоволена судом першої інстанції.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв