Справа № 806/1364/16
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року Житомир справа № 806/1364/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Нагірняк М.Ф., суддів: Семенюк М.М., Шиманович Р.М.,

за участю: секретар судового засідання Маленька Ю.О.,

представник відповідача Москаленко А.О.,

представник третьої особи Дубка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерство оборони України, Третя особа: Житомирський обласний військовий комісаріат, про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання протиправним і скасування рішення Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2-групи інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, від 03.06.2016року №38, та зобов`язати виплатити таку допомогу у розмірі 220 кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.

Як зазначено в позові, Позивачу з 21.03.2016року встановлена 2-а група інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. Відповідно до вимог чинного законодавства Позивач звернувся через Володарсько-Волинський РВК до Міністерства оборони України із відповідною заявою, до якої буди долучені всі необхідні документи для призначення та виплати такої допомоги, але отримав витяг із протоколу від 03.06.2016року про повернення на доопрацювання поданих документів, тобто фактичну протиправну відмову у призначенні та виплаті такої одноразової допомоги.

Позивач в судове засідання не прибув, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі та підтримання позову в повному обсязі.

Представник Міністерства оборони України, Відповідача по даній справі, в судовому засіданні проти позову заперечив і зазначив, що Позивач, як особа, яка звернулася для отримання відповідної одноразової грошової допомоги, відповідно до вимог Постанови КМ України № 975 від 25.12.2013року повинна була, серед інших, надати документи, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми), зокрема про те, що вони не пов`язані із вчиненням Позивачем кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Враховуючи, що Позивач таких документів не надав, на думку представника Відповідача, правомірно було прийнято оскаржуване рішення про повернення вказаних документів на доопрацювання, хоча прийняття такого рішення законодавством не передбачено.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 , Третьої особи, в судовому засіданні проти позову заперечив із підстав, зазначених представником Відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши заперечення представника Відповідача і представника Третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року N 2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон N 2011-XII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (стаття 1 Закону N 2011-XII).

За змістом статті 16 зазначеного Закону N 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами у справі, 30.03.2016року Житомирською обласною медико-соціальною комісією №2 Позивачу з 21.03.2016року була встановлена друга група інвалідності, яка настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. (а.с. 26).

Позивач отримав право на призначення відповідної одноразової грошової допомоги з 21.03.2016року, а тому заявою від 06.01.2016року через Володарсько-Волинський РВК звернувся до Міністерства оборони України про призначення та виплати такої допомоги у зв`язку з встановленням 2-групи інвалідності, внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с.29).

На день подання Позивачем зазначеної заяви механізм розгляду таких звернень та механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності визначався правовими нормами Постанови КМ України від 25 грудня 2013 р. N 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (надалі - Порядок N 975).

Як встановлено в судовому засіданні, за результатами розгляду заяви Позивача Відповідачем в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби (протокол засідання №38 від 03.06.2016року), було прийнято рішення про необхідність повернення на доопрацювання документів, поданих Позивачем.

Вказане рішення мотивоване відсутністю документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що вони не пов`язані із вчиненням Позивачем кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

За приписами абзацу 2 п.13 Порядку N 975 Відповідач, Міністерство оборони України, як Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Тобто, ні правові норми Порядку N 975 ні правові норми Закону N 2011-XII не наділяють Відповідача правом на прийняття рішення за результатами розгляду звернень осіб у вигляді "повернення на доопрацювання", та не передбачають підстав для можливого ухвалення саме такого рішення.

В розумінні вимог ст.19 Конституції України, Відповідач як орган державної виконавчої влади зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку про неправомірність рішення від 03.06.2016року Міністерства оборони України про повернення на доопрацювання документів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії і захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії.

Суд зазначає про наявність порушеного права Позивача на належний та у відповідності до вимог чинного законодавства розгляд Відповідачем його звернення щодо призначення та виплати відповідної одноразової грошової допомоги. Вказане порушене право Позивача підлягає судовому захисту виключно шляхом зобов`язання Відповідача розглянути питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії і захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2013року №975.

З наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

Одночасно суд зазначає, що відповідно до вимог статті 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зазначене свідчить, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги обставини даної справи, у зв`язку з тим, що в позові не наведено жодних обґрунтувань щодо необхідності встановлення судового контролю за виконанням даного судового рішення, суд прийшов до висновку про відсутність підстави для витребування звіту про виконання даного судового рішення.

Керуючись статтями 2,86,94,159-163.167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправним та скасувати рішення від 03.06.2016року (протокол №38) Міністерства оборони України про повернення на доопрацювання документів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії і захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії і захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2013року №975.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Суддя М.М. Семенюк

Суддя Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 06 вересня 2016 р.