Справа № 2а-3/11
Суддя: Гулкевич О. В.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-3/11
Провадження № 2-а/456/3/2016
ПОСТАНОВА

іменем України

10 травня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Гулкевича О. В.

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень та його скасування,

в с т а н о в и в :

позивачі звернулися до суду з позовом, у якому просили визнати протиправним та скасувати розпорядження органу приватизації - Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 28 лютого 2005 року за №401 про передачу квартири АДРЕСА_1 у приватну власність ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що на них поширюється дія Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», тому вони мають право на приватизацію житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1. Однак, відповідач не перевірив подану йому ЖЕКом 301 довідку за № 2 від 09.02.2005 р. про склад сім'ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення на відповідність її наявному у нього списку громадян Ватутінського району, що проживають в будинку АДРЕСА_1, та мають право отримання приватизаційних паперів у Ватутінському відділенні № 8451 Ощадбанку України; не уточнив необхідні для розрахунків дані залежно від складу сім'ї, дані про кількість прописаних у квартирі на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (п'ять осіб, а не дві); не з'ясував факт перебування їхньої родини на кооперативному обліку; не уточнив дати прописки родини у квартирі; не уточнив наявність родинних відносин між ОСОБА_6 та третя особа ОСОБА_5, оскільки не з'ясував того, що шлюб між останніми згідно з актовим записом органу ДРАЦС № 90 від 20.01.1987р. розірваний, тому ОСОБА_6 та третя особа ОСОБА_5 не були сім'єю; безпідставно здійснив розрахунки площі квартири, що безоплатно приватизується, на двох осіб, які не були сім'єю, і таким чином безпідставно видав розпорядження № 401 від 28.02.2005р. про передачу квартири у власність ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та незаконно видав два приватизаційних платіжних доручення № 4016 на ім'я ОСОБА_5 від 22 березня 2005 року та № 401а на ім'я ОСОБА_6 від 22 березня 2005 року, які не відповідають формі, встановленій у додатку 1 до пункту 2.2. Положення про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків за житловими чеками та здійснення з них платежів.

Розпорядження відповідача № 401 від 28.02.2005 р. не відповідає вимогам пунктів 20, 21 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству 15.09.1992р. № 56, Додатку 4 до цього Положення та ч.4 ст.5, ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

В результаті відсутності належного контролю відповідача за забезпеченням реалізації їхнього права на житло 28 лютого 2005 року проведено приватизацію квартири всупереч зазначеному Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», щло й спонукало їх звернутися до суду з даним позовом.

Позивачі в судове засідання не прибули, подали заяви, в яких просили справу розглядати за їхньої відсутності, позов підтримали.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не забезпечив явку свого передставника в судове засідання. Натомість представник останнього Я.Жуковська подала заперечення на позовну заяву (т.5 а.148-157), в якому просила відмовити у задоволенні позову, оскільки вважала, що розпорядження Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 28 лютого 2005 року за №401 та свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_6. та ОСОБА_5 були видані відповідо до вимог чинного занонадавства. Натомість вимоги позивачів є необґрунтовані. Окрім цього розпорядженням виконкому Київської міської ради (КМДА) від 30.09.2010р. за №787 припинено шляхом ліквідації юридичну особу Деснянську районну у м. Києві державну адміністрацію. Новоутворена юридична особа - Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація неи мє правонаступником ліквідованої юридичної особи - Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, а тому не відповідає за боргами та невиконаними зобовязаннями останньої.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, однак, в судове засідання не прибула. Неприбуття останньої не перешкоджало судовому розгляду, оскільки остання подала заперечення, в який виловила свою думку щодо позову. Із поданого ОСОБА_5 заперечення на позов вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_4, постійно проживали та були зареєстровані за вказаною адресою. Оскільки позивачі не були зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1, так як були зняті з реєстрації за цією адресою на підставі рішення суду, не проживали за цією адресою, наявність останніх у списках на одержання приватизаційних паперів не передбачає участі вказаних осіб в приватизації цієї квартири та не може бути підставою для визнання недійсним свідоцтва прро прао власності на цю квартиру. Не мож бути підставою для визнання недійсним оспорюваного свідоцтва й розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Окрім цього відповідача у справі - Деснянську районну у м. Києві державної адміністрації ліквідовано розпорядженням виконкому Київської міської ради від 30.09.2010р. та утворено Деснянську районну у м. Києві державну адміністрацію з 31.10.2010р., що має змінені повноваження та не є правонаступником відповідача у даній справі. Наведене підтверджується листом від 05.08.2013р. за № 102/оп/с-1308. Тому на підставі п.5 ч.1 ст.157 КАСУ провила закрити провадження провадження у справі у зв'язку з ліквідацією відповідача, оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступниництва.

Частина 4 ст.128 КАС України визначає, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 2 КАС України визначає завдання адміністративного судочинства щодо захисту прав та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади.

Статтею 19 Конституції України передбачено, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В абзаці 2 пункту 13 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 р. роз'яснено, що з огляду на положення частини другої статті 17 КАС України спори, в яких урегульовані нормативно визначеною процедурою управлінські дії суб'єкта владних повноважень, пов'язані з реалізацією житлових прав фізичних осіб (щодо обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нагляду і контролю за забезпеченням реалізації права громадян України на житло, додержання правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків тощо), є публічно-правовими і розглядаються за правилами адміністративного судочинства.

Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначені правові основи приватизації державного житлового фонду, а саме:

- приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю (стаття 3);

- житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду (частина 1 статті 4);

- право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону (частина 4 статті 5);

- передача квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку) (частина 2 статті 8).

Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженим Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 15.09.1992 р., яке діяло до 16.12.2009 р., визначений порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян та склад документів, що підлягають оформленню, зокрема:

- згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку) підтверджується письмово і додається до заяви (абзац другий пункт 19);

- при оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім'ї та займані приміщення (додаток 4) (пункт 20);

- зразок довідки про склад сім'ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані нею приміщення (прізвища, імена та по батькові прописаних у квартирі (будинку), які мешкають і мають право на житло на момент введення в дію Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", родинні відносини, рік народження, дата прописки у квартирі (будинку) (додаток 4);

- у довідці вказуються члени сім'ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло (пункт 21);

- зареєстрована заява передається підприємству по оформленню документів; орган приватизації, в разі потреби, уточнює необхідні для розрахунку дані в залежності від складу сім'ї і розміру загальної площі квартири (будинку), оформляє розрахунок (додаток 6) та видає розпорядження (додаток 8) (пункт 24).

Положенням про відділ приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації (а.116-118 т.5), яким урегульовано контроль виконання вимог законодавства, інструктивних та нормативних документів з питань приватизації державного житлового фонду, зокрема:

- 1.1. відділ приватизації державного житлового фонду Деснянської РДА (надалі - відділ, відділ приватизації) передбачено структурою апарату Деснянської РДА;

- 1.4. відділ в своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду", Указами Президента України, постановами та розпорядженнями Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, розпорядженнями міської та районної державних адміністрацій, даним положенням відділу, іншими нормативними документами, що стосуються питань приватизації житла;

основними функціями відділу з питань приватизації житла є:

-2.1.1. контроль виконання вимог законодавства, інструктивних та нормативних документів з питань приватизації державного житлового фонду; організація роботи по приватизації державного житлового фонду в районі;

-2.1.4. контроль правильності оформлення документів по приватизації житла;

-2.1.5. реєстрація свідоцтва про право власності на житло;

-2.1.6. підготовка платіжних доручень по списанню житлових чеків з депозитних рахунків громадян, які приватизували житло;

-2.1.7. видання розпоряджень про передачу житла у власність громадян;

-2.1.12. підписання свідоцтва про право власності на житло та інших документів пов'язаних з приватизацією житла.

Міністерство з питань житлово-комунального господарства України в листі № 8/14-2339 від 10.03.2009 р. "Щодо приватизації квартири" роз'яснило: п. 2 ст. 8 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або спільну часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), серед них тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Тобто, приватизації підлягає квартира, мешканці якої є членами однієї сім'ї і дали свою письмову згоду на її приватизацію. Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Склад документів і порядок їх оформлення при передачі державного житла у власність громадян визначено наказом Держжитлокомунгоспу від 15.09.92 № 56. Орган приватизації, в разі потреби, може уточнювати необхідні для розрахунків дані. При створенні підприємства по оформленню документів ця робота виконується вказаним підприємством (крім оформлення розпорядження). Наказом визначено, що при оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім'ї та займані приміщення. Відомості про займані наймачем приміщення та їх площу наводяться згідно з інвентаризаційними матеріалами, які зберігаються у державному підприємстві по обслуговуванню житла. Законом України „Про приватизацію державного житлового фонду" не встановлено обмежень щодо термінів приватизації державного житлового фонду. Разом з тим приватизація житла здійснюється за рахунок житлових чеків. Згідно зі ст. 4 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" житлові чеки - це приватизаційні папери, які можуть одержати всі громадяни України і використати для одержання у власність займаного державного житла або відповідної частки майна державних підприємств, що приватизуються, чи земельного фонду; таким же чином можуть використовувати житлові чеки громадяни, які отримали їх у порядку компенсації за приватизовану квартиру (будинок). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.93 № 305 "Про випуск в обіг приватизаційних житлових чеків" останні підлягають випуску у вигляді приватизаційних депозитних рахунків, порядок відкриття яких та здійснення з них платежів регулювалось Положенням про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків і здійснення з них платежів, затвердженим наказом Національного банку України від 15.03.93 № 30, яке втратило чинність з моменту введення в дію постанови Правління Національного банку України від 27.04.2000 № 179 "Про затвердження Положення про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків за житловими чеками та здійснення з них платежів". Відповідно до цієї постанови житлові чеки - це приватизаційні папери, які засвідчують право власника на безоплатне одержання в процесі приватизації частки державного житлового фонду. З метою використання житлових чеків за їх призначенням в установах Ощадбанку України відкриваються приватизаційні депозитні рахунки, на які зараховується повна номінальна вартість житлових чеків громадян (4 грн. 20 коп.). У процесі приватизації громадянами займаного житла відбувається списання коштів з їх приватизаційних депозитних рахунків на підставі приватизаційного платіжного доручення, яке підтверджує, що громадяни України або особа, яка має на це повноваження, доручає установі банку здійснити переказ належної суми зі свого депозитного рахунку на позабалансовий рахунок відповідного позабюджетного фонду приватизації. У разі, якщо громадянин скористався своїм правом на приватизацію державного житлового фонду не в повному обсязі, то на його депозитному рахунку зберігаються залишки житлового чеку, які можуть бути ним використані для приватизації іншого житла відповідно до законодавства. Дивіденди або відсотки за житловими чеками не нараховуються. Видача громадянам невикористаних житлових чеків у готівковій формі зазначеним Положенням не передбачена.

Конституційний Суд України у справі щодо офіційного тлумачення положення п.5 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (справа про безоплатну приватизацію житла)" від 10.06.2010 р. № 15-рп/2010 (справа № 1-38/2010) роз'яснив (арк.122-129 т.5): в аспекті конституційного звернення положення п. 5 ст. 5 Закону Україн "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 р. № 2482-ХІІ, згідно з яким кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо:

- громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю;

- у власність наймача і кожного члена його сім'ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла;

- у власність наймача і кожного члена його сім'ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду;

- весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної та номінальної вартості житлового чека не є повторною.

Судом встановлено, що датою реєстрації позивачів за адресою: квартира АДРЕСА_1, згідно з їхніх паспортами громадян України є: 09.10.1979 року (а.260 т.1); 04.11.1986 року (а.222 т.1); 07.02.1989 року (а221 т.1) відповідно.

У Списку громадян Ватутінського району, які проживають в будинку АДРЕСА_1, що мають право на отримання приватизаційних паперів у ТВБВ Деснянського району, ОСОБА_2 зазначена під №549, ОСОБА_4 - під №550, ОСОБА_3 - під № 2 (а.93-100 т.5).

Довідками філії Головного управління по м. Києву ТА Київської області ТВБВ № 10026/066 АТ "Ощадбанк" від 24.09.2015 року підтверджується, що житлові чеки на приватизацію квартири АДРЕСА_1 позивачами не використані (а.101,119-121 т.5).

Рішенням житлової комісії Київського міськвиконкому від 24.08.1989 року № 97/1-89 позивачі: ОСОБА_2 1963 р.н., дочка - ОСОБА_4 1986 р.н., син - ОСОБА_3 1988 р.н. зараховані на облік для вступу в житлово-будівельний кооператив згідно їхньої заяви, як молода сім'я (а.102 т.5).

Таким чином є всі підстави вважати, що на момент введення в дію 19 червня 1992 року Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачі були прописаними у квартирі АДРЕСА_1, мешкали в ній та мали право на житло (а.93-100 т.5).

Відділом РАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві 20.01.1987 року зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, актовий запис 90 (а.103 т.5).

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 05.07.2005р., виданого Відділом реєстрації смерті у Києві, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1., про що свідчить відповідний актовий запис № 12797 (арк.227 т.1).

З наявної в матеріалах справи копії розпорядженням органу приватизації Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації № 401 від 28 лютого 2005 року, наданої на запит суду першим заступником голови цієї установи, вбачається, що ОСОБА_6 передано в приватну спільну вланість квартируАДРЕСА_1 загальною площею 51,3 м?, яка використовується ним та членам його сім'ї на умовах найму (арк.50 т.1).

На підставі розпорядженням органу приватизації - Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації за № 401 від 28 лютого 2005 року відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації 28.05.2005р. видано свідоцтво про право власності на житло, яке посвідчує, що квартира, яка знаходиться в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.8).

Однак, з відповіді Деснянської РДА за вих. № 102/04/19-991 від 09.02.2016р. вбачається, що серед архівних документів Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації за 2005 рік розпорядження за № 401 від 28 лютого 2005 року не значиться, оскільки його номер не відповідає даті.

Згідно відповіді Деснянської РДА за вих. № 102-102/Ш-187/1-1197 від 17.03.2016р. на вимогу позивачів про надання завірених належним чином копій розпорядження № 401 за 2005 рік та усіх розпоряджень, що були прийняті 28 лютого 2005р. вбачається, що в архівних документах ліквідованої Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації (фонд № 114; опис № 1; спр. 59а, 62) під № 401 від 25.04.2005 (від 25 квітня 2005 року) значиться розпорядження «Про покладання обов'язків». Натомість 28.02.2005р. були прийняті розпорядження за номерами від 151 по 161 § 1.

Отже, є всі підстави вважати, що розпорядження органу приватизації Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації за №401 «Про передачу квартири АДРЕСА_1 у приватну власність ОСОБА_6 та ОСОБА_5» 28 лютого 2005 року не приймалося.

Окрім цього, з наявних в матеріалах справи копії розпорядженням органу приватизації Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації № 401 від 28 лютого 2005 року (арк.50 т.1) та копії свідоцтва про право власності на житло (т.1 а.с.8), яке видане на підставі зазначеного розпорядження, вбачається, що дані документи не завірялися гербовою печаткоюДеснянської районної у м. Києві державної адміністрації.

Не завірені гербовою печаткою Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації й приватизаційні платіжні доручення № 401а від 22.03.2005 р. (а. 53 т. 1) та № 401б від 22.03.2005 р. (а. 54 т.1) виготовлені на бланках приватизаційних платіжних доручень, які видаються державними органами приватизації або уповноваженими органами у порядку, визначеному Фондом державного майна України, у ході приватизації майна державних підприємств. Зразок таких встановлено Додатком 2 до Положення про порядок розрахунків за придбані об'єкти приватизації, розробленого відповідно до Закону України "Про приватизацію державного майна" № 2163-ХІІ, дія якого не поширюється на приватизацію об'єктів державного житлового фонду (частина 2 статті 3).

Наведене суперечить вимогам, встановленим Примірною інструкцією з діловодства у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, Ради міністрів АРК, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.1997р. № 1153, яка втратила чинність 12.12.2011р., врегульовано порядок приймання документів та попередній їх розгляд, реєстрацію документів, складання та оформлення документів, датування документів, індексацію документів, погодження документів, засвідчення документів, проставлення резолюцій на документах та відміток про проходження та виконання документів, прийняття розпорядчих документів, видачі документів, що видаються на підставі розпорядчих документів, які повинні мати посилання на них із зазначенням найменування цих документів, дат, номерів і заголовків, організацію контролю за виконанням документів та його здійснення, який, зокрема, передбачає проставлення гербової печатки в органах виконавчої влади. Зокрема на документах, що засвідчують права громадян, підпис відповідальної особи повинен завірятися гербовою печаткою.

Пунктом 2 постанови Верховної Ради України № 2137-12 від 19.02.1992р. визначено, що зображення Державного герба України поміщується на печатках органів державної влади і державного управління.

Постановою Кабінету Міністрів України № 672 від 23.08.1995 року "Про затвердження зразків і описів гербових печаток, малих гербових печаток, печаток без зображення Державного Герба України, табличок обласних, Київської та Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій", яка є чинною, встановлено Опис і Зразок гербових печаток, малих гербових печаток, печаток без зображення Державного Герба України органів державної влади (а. 69-87 т.5).

З огляду на зазщзначене, суд приходить до висновку, що Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація не здійснила належного контролю за виконанням документів її працівниками та за забезпеченням реалізації права позивачів на житло - на квартиру АДРЕСА_1 внаслідок чого й стало можливим безконтрольне створення розпорядження № 401 від 28 лютого 2005 року, яке призвело до порушення права позивачів, закріпленого у ч.4 ст.5, ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». У зв'язку з цим є всі підстави визнати дії відповідача протиправними та скасувати оспорювань розпорядження.

Твердження третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 про те, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.5 ч.1 ст.157 КАСУ у зв'язку з ліквідацією відповідача, оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступниництва, є безпідставним, оскільки як вбачається із роз'яснень, наведених у п.9 постанови Пленуму ВАС України № 2 від 06.03.2008р. «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», відповідно до статті 55 КАС України в разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи правонаступником.

При визначенні процесуального правонаступництва судам слід виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, та враховувати, що якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то в такому випадку суду необхідно залучити до участі у справі їх правонаступників.

У випадку ж відсутності правонаступників суду необхідно залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача.

Враховуючи наведене, суд вважає, що орган, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача, є новоутворена Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація.

Керуючись ст.ст.71,159-163,167 КАС України, ст.19 Конституції України, ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України «Про місцеві державні адміністрації», п.13 Поставнови ВАСУ «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013р. за №8, суд

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити. Визнати протиправним та скасувати розпорядження органу приватизації Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 28 лютого 2005 року за №401 про передачу квартири АДРЕСА_1 у приватну власність ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАСУ апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий-суддя О. В. Гулкевич