Справа № 2-а-19/10/1570
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2011 р.Справа № 2-а-19/10/1570

Категорія:9.1.1Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Коваля М. П. та Семенюка Г.В.

при секретарі Абилгазиновій К.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Одесавтотранс»на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2010 року за позовом відкритого акціонерного товариства «Одесавтотранс»до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2010 року ВАТ «Одесавтотранс»звернулось до суду з позовом до ДПІ в Приморському районі м. Одеси про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 28.10.2009 року та № від 28.10.2009 року.

В обґрунтування позову зазначалося, що податковими органами порушено порядок проведення перевірки передбачений ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»в частині не надання наказу керівництва податкового органу про проведення перевірки, неправомірного проведення позапланової перевірки, неналежного оформлення направлення на перевірку, не вручення керівнику підприємства акту перевірки .

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2010 року в задоволенні позову ВАТ «Одесавтотранс»відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ВАТ «Одесавтотранс»в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права , що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом вірно встановлено, що ДПА в Одеській області 23.10.2009 року проведено перевірку за дотриманням Відкритим акціонерним товариством «Одесавтотранс»порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складено акт № 5178/15/32/23/22479374 про порушення п.13 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 6 липня 1995 року, тобто не забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій та п. 2.6 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого 15.12.2004 Постановою Правління Національного банку України № 637 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за № 40/10320), тобто не оприбуткування готівкових коштів, отриманих від реалізації товарів (аркуші справи 58-61)

На підставі проведеної перевірки, ДПІ у Приморському районі м. Одеси 28.10.2009 року винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 на суму 12620 грн. та № на суму 195 грн. (аркуші справи 12, 13).

При проведенні перевірки, ДПА в Одеській області виявлено порушення ВАТ «Одесавтотранс»п. 13 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 6 липня 1995 року та п. 2.6 (Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого 15.12.2004 Постановою Правління Національного банку України № 637 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за № 40/10320).

Відповідно до п.13 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 6 липня 1995 року, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, в тому числі, забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

Згідно із п. 2.6 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого 15.12.2004 Постановою Правління Національного банку України № 637 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за № 40/10320) уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Таким чином, судом не досліджено, що відбувся факт проведення позивачем суми виручки в розмірі 2524,23 грн за 22.10.09р через фіскальну пам'ять реєстратора розрахункових операцій, і відповідачем це не заперечувалося. Суд не надав оцінку діям позивача з проведення суми виручки за 22.10.09р через фіскальну пам'ять РРО в світлі існування Z-звіту (фіскального звітного чеку) як результату оприбуткування грошової готівки виданням підсумку розрахунків за робочу зміну з фіскальної пам'яті реєстратора розрахункових операцій (надалі - РРО). Відомості звіту формуються у пам'яті РРО за встановленим порядком, який більш чітко обумовлюється у «Вимогах до реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування», що затверджені Постановою КМУ від 18.02.2002р №199.

Зокрема, у Примітках №1 до «Вимог до реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування», що затверджені Постановою КМУ від 18.02.2002р №199 зазначено, що підсумок розрахунків вираховують за робочу зміну, максимальна тривалість якої не перевищує 24 години. Вказаний підсумок попадає в фіскальну пам'ять РРО саме при розпечатуванні Z-звіту. Пунктом 7 Вимог Уряду №199 встановлено, що у випадку, якщо своєчасно не розпечатано Z-звіт на протязі 24 годин з моменту включення РРО, то він автоматично заблоковується. З цього приводу, перевіряючими особами мав бути зафіксований факт заблоковування РРО, але судом не надано оцінки вказаним фактам.

Крім того позивачем була надана копія розділу 2 КОРО автостанції №4. запис у якій про оприбуткування суми готівки за 22.10.2009р збігається із даними Z-звіту на суму 2524.23грн.

Запис про оприбуткування готівки, зроблений уповноваженою особою автостанції №4 за 12.10. 2009р, міститься у другому рядку сторінки «Розділ 2. Облік руху готівки та сум розрахунків»КОРО, що надало можливість перевіряючій особі зробити в першому рядку запис «Перевірка ДПА в Одеській області 23.10.2009р».

Зміст запису про оприбуткування готівки у КОРО, зроблений уповноваженою особою автостанції №4 за 22.10. 2009р в межах норм Порядку ведення книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом ДПАУкраїни від 01.12.2000 р. N 614 (зареєстровано в Мін'юсті України 05.02. 2001 р. за N 106/5297). Судом не прийнято до уваги необхідність в даному спорі користуватися нормами розділу 7 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок. Пунктом 7.5 цього розділу Порядку встановлено, що використання КОРО, зареєстрованої на конкретний РРО, передбачає:

-наявність КОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО;

-підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках КОРО;

-щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Ця норма (пункт 7.5) передбачає виключний перелік вимог до ведення Книги обліку розрахункових операцій -КОРО. При цьому, у тексті Порядку не міститься вимога заповнення кожного рядка на сторінках Книги, і як наслідок видавником Порядку не визначається як порушення - відсутність запису у окремому рядку в розділі 2 КОРО.

З огляду на викладене судовою колегією встановлена відсутність порушення з боку позивача: запис у КОРО за 22.10.09р був здійснений у другому рядку Розділу 2 (Облік руху готівки та сум розрахунків), а перший рядок цього аркуша був пропущений внаслідок суто технічної помилки. В цьому пропущеному рядку податківці внесли вищевказаний запис. На ньому ґрунтується позиція суду першої інстанції про порушення позивачем обігу грошової готівки з використанням РРО. Але, з огляду на вищезазначене, порушення позивачем правил обігу готівки не вбачається.

Судом не досліджена наявність відомостей в касовій книзі, як основного облікового документу, для оприбуткування готівки нашою стороною. Судом не надано оцінки запису на сторінці за 22.10.2009р касової книги, копія якої надавалася разом із першою копією фіскального звітного чеку. Відомості за 22.10.2009 року містять записи «сторінка 2» .... (Відривний)». У рядку «Надходження»значиться сума 2524,23грн. При наявності запису у касовій книзі твердження суду про неоприбуткування не приймається судом апеляційної інстанції до уваги, а також не дана вірна правова оцінка Z-звіту:періодичний повний з №0636 22/10/09 по 0636 22/10/09,що був розпечатаний 30.06.2010р. (арк.справи 110).

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог апелянта.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним скасовуючи постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Одесавтотранс»задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2010 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов відкритого акціонерного товариства «Одесавтотранс»до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 28.10.2009 року та № від 28.10.2009 року задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 28.10.2009 року та № від 28.10.2009 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Зуєва Л.Є.

суддя Коваль М.П.

суддя Семенюк Г.В.