Справа № 521/17710/15-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 р.м.ОдесаСправа № 521/17710/15-а

Категорія: 6.2.1Головуючий в 1 інстанції: Мурзенко М.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

за участю секретаря - Авраменка А.О., Осавуляк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Одеської міської ради на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолій" до Одеської міської ради, за участю третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

30.10.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Водолій" звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Одеської міської ради, в якому просило визнати протиправним та скасувати п. 1 додатку до Рішення від 29.10.2014 року №5647-VI, в частині скасування Рішення Одеської міської ради №2405-ІІІ від 17.04.2001 року "Про затвердження технічної документації з інвентаризації земельної ділянки та надання ТОВ "Водолій" документів, що підтверджують право постійного користування земельною ділянкою площею 1,0434 га, за адресою: АДРЕСА_1, для експлуатації та обслуговування домоволодіння".

Постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 18.12.2015 року адміністративний позов ТОВ "Водолій" задоволено.

29.12.2015 року, не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Одеська міська рада подала апеляційну скаргу.

Апелянт посилається на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідач посилався на те, що підставами скасування рішення Одеської міської ради №2405-ІІІ від 17.04.2001 року "Про затвердження технічної документації з інвентаризації земельної ділянки та надання ТОВ "Водолій" документів, що підтверджують право постійного користування земельною ділянкою» був факт неможливості, на даний час, виконати вказане рішення, з огляду на те, що позивач не реалізував вказане рішення та не отримав відповідного державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, а з 01.01.2002 року, згідно нового Земельного кодексу України, юридичні особи не можуть набувати право постійного користування земельною ділянкою.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Малиновського районного суду м. Одеса від 18.12.2015 року та прийняття нової, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що 17.04.2001 року Одеською міською радою було прийнято рішення № 2405-ХХІІІ «Про затвердження технічної документації з інвентаризації земельної ділянки та оформлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Водолій» документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою площею 1,0434 га за адресою АДРЕСА_1, для експлуатації та обслуговування домоволодіння» (т. 1 а.с. 48).

Вказаним рішення було зобов'язано ТОВ «Водолій» замовити в управлінні земельних ресурсів оформлення документів, що посвідчують право постійного користування товариства земельною ділянкою відповідно до п. 2 цього рішення.

Крім того, у п. 4 рішення Одеської міської ради від 17.04.2001 року зазначено: управлінню земельних ресурсів, за встановленим законом порядком, видати ТОВ «Водолій» документи, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою відповідно до п. 2 цього рішення та внести відповідні зміни до земельно-облікової документації.

15.05.2001 року ТОВ «Водолій» було подано до Одеської міської ради заяву про надання доручення на виготовлення технічної документації по складанню державного акту на право постійного користування на земельну ділянку площею 1,0434 га за адресою: АДРЕСА_1 для експлуатації та обслуговування домоволодіння, яка у той же день була зареєстрована в Управлінні земельних ресурсів Одеської міської ради (т. 1 а.с. 68).

Як встановлено в ході розгляду даної справи, на підставі рішення Одеської міської ради від 17.04.2001 року Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради 15.05.2001 року було надано інституту Укргеоінформ доручення № 1261 щодо виконання на замовлення ТОВ «Водолій» землевпорядних робіт (т. 1 а.с. 69), а 16.05.2001 року технічне завдання № 3441 на розробку технічної документації по укладенню документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою (т. 1 а.с. 70).

17.05.2001 на підставі вказаного доручення та технічного завдання Одеським відділенням інституту «Укргеоінформ» було розроблено технічну документацію по складанню державного акту ТОВ «Водолій» для експлуатації та обслуговування домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 65-83), винесено в натурі межі земельної ділянки, про що складено відповідний акт (т. 1 а.с. 79).

Один примірник розробленої технічної документації було передано в Управління земельних ресурсів Одеської міської ради, про що зазначено на звороті титульного аркушу технічної документації (а.с. 65зв.).

28 грудня 2001 року Одеською міською радою прийнято рішення № 3052-ХХІІІ, яким зі складу раніше наданої ТОВ «Водолій» земельної ділянки було вилучено її частину площею 0,782 га й передано у власність громадян за псисько, зокрема, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 103).

28.03.2002 року Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради було отримано лист ТОВ "Водолій (№25/03 від 25 березня 2002 року) з проханням видати документи, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою відповідно до рішення Одеської міської ради №2405-ХХІІІ від 17 квітня 2001 року.

Також, апелянтом були здійснені повторні звернення до Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради, а саме №01 від 03 січня 2012 року та №8 від 13 січня 2012 року.

Однак, оформлення документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою відповідно до рішення Одеської міської ради №2405-ХХІІІ від 17 квітня 2001 року здійснено не було.

29.10.2014 року Одеською міською радою прийнято оскаржуване рішення № 5647-VI «Про скасування рішень Одеської міської ради», яким в т.ч. скасовано рішення Одеської міської ради № 2405-ХХІІІ від 17.04.2001 року у зв'язку з неможливістю його виконання (т. 1 а.с. 7).

Відповідач, заперечуючи проти заявленого позову, посилався на те, що ТОВ "Водолій" не отримало державний акт на право постійного користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, а з прийняттям нового Земельного кодексу України (з 01.01.2002 року) передання земельних ділянок у постійне користування приватним особам, яким є ТОВ «Водолій» вже не передбачено.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскаржуване рішення Одеської міської ради є протиправним та підлягає скасуванню, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст. 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Ч. 9 ст. 59 Закону визначено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Згідно з рішенням Конституційного суду України № 7-рп від 16.04.2009 року у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Відтак, компетенція органів місцевого самоврядування на скасування, внесення змін до попередніх рішень обмежена у разі виникнення правовідносин, пов'язаних з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законів інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Слід зазначити, що на підставі рішення Одеської міської ради від 28.12.2001 року № 3052-ХХІІІ зі складу раніше наданої ТОВ «Водолій» земельної ділянки було вилучено її частину площею 0,782 га та передано у власність громадян за списком. При цьому, зазначені громадяни оформили право власності на вказані земельні ділянки та отримали державні акти на право приватної власності.

В свою чергу, оскаржуваним рішенням Одеська міська рада скасувала рішення від 17.04.2001 року, яке стосується всієї земельної ділянки площею 1,0434 га за адресою АДРЕСА_1.

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що на підставі рішення Одеської міської ради від 17.04.2001 року виникли правовідносини, пов'язані із реалізацію суб'єктивного права як ТОВ «Водолій» на отримання в постійне користування земельної ділянки площею 1,0434 га за адресою АДРЕСА_1, для чого на підставі замовлення товариства було розроблено технічну документацію по складанню державного акту на право постійного користування землею, землевпорядною організацією було встановлено межі земельної ділянки в натурі, що є однією з умов виникнення права постійного користування землею, так і інших осіб, які, із врахуванням цього рішення, отримали у власність земельні ділянки із частини земельної ділянки, яка була вилучена у ТОВ «Водолій».

Слід також зазначити, що чинний Земельний Кодекс, прийнятий 25 жовтня 2001 року, у частині 1 статті 92, визначив право постійного користування земельною ділянкою як право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно положень Земельного кодексу, права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності, а також громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації.

Згідно ч. 4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Як зазначено у Рішенні Конституційного суду України № 5-рп/2005 від 22.09.2005 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками), суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Кодексом та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт.

При цьому, ч.ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України закріплено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/2005 від 22.09.2005 року вказав, що Конституція України не виключає можливості для громадян користуватися землею на визначених у законі різних правових титулах, Закони, інші нормативно-правові акти, які визначають порядок реалізації встановлених Конституцією України та міжнародними договорами прав і свобод людини і громадянина, в тому числі порядок набуття права власності, не повинні звужувати, заперечувати чи в будь-який інший спосіб обмежувати ці права і свободи.

Таким чином, зазначені положення чинного законодавства та рішення Конституційного суду України № 5-рп/2005 від 22.09.2005 року дають підстави вважати, що позивач, якому рішенням органу місцевого самоврядування була надана в постійне користування земельна ділянка, не може втрачати раніше наданого йому права користування земельною ділянкою.

Як встановлено в ході розгляду справи, в даному випадку органом місцевого самоврядування навіть не розглядалась можливість оформити надану ТОВ «Водолій» рішенням Одеської міської рад від 17.04.2001 року земельну ділянку відповідно до вимог нового Земельного Кодексу України.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З огляду на все вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскаржуване позивачем рішення, в частині скасування рішення Одеської міської ради №2405-ІІІ від 17.04.2001 року, прийнято відповідачем не у межах повноважень, протиправно та необґрунтовано, а тому підлягає скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Водолій" до Одеської міської ради, за участю третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про визнання протиправним та скасування рішення залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв