Справа № 308/9051/16-а
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2016-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9051/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Струтинська Н.Ю.

з участю представника позивача Олійник А.В.

відповідача ОСОБА_1

перекладача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород справу за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про примусове видворення,

В С Т А Н О В И В:

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управляння Державної прикордонної служби України звернувся до суду з адміністративним позовом про примусове видворення, затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина В'єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Позов мотивує тим, що 01 вересня 2016 року на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб відповідач був переданий на територію України у встановленому угодою порядку за незаконний перетин державного кордону України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Новоселиця» Чопського прикордонного загону. Відповідач перебуває на території України незаконно, документів, коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватися на території України не має змоги, родичів на території України не має. Під час опитування відповідач пояснив, що має намір у будь-якому випадку потрапити в країни західної Європи з метою працевлаштування для забезпечення свого проживання та бажання повернутися до країни походження не має, що підтверджується його незаконними діями.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 01 вересня 2016 року відповідач - громадянин Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України у встановленому угодою порядку за незаконний перетин державного кордону.

Представлені позивачем докази свідчать про те, що громадянин Вєтнаму ОСОБА_1 реалізуючи свої права та свободи, міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально виїхати до європейських країн, відповідач вибрав більш легкий та незаконний спосіб, знаючи, що для досягнення своєї мети він неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху, він умисно пішов на вчинення правопорушення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на території України незаконно, документів, коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги, родичів на території України не має. Відповідач не відноситься до осіб, яким надано статут біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Таким чином, позовні вимоги щодо примусового видворення відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В той же час позовні вимоги в частині затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення відповідачажодним чином необґрунтовані та не доведені, та стосуються виконання постанови суду, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 11, 70, 71, 86, 160-163, 183-5, 256 ч. 2 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Примусово видворити громадянина Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті позову відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Сарай А.І.