Справа № 2-а-13/10/1529
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2011-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
2-а-13/10/1529: Адміністративні справи (до 01.01.2019); Старі категорії (адм); Справи зі спорів фіз. чи юр. осіб із суб’єктами владних повноважень, у тому числі їх органів на місцях, щодо оскарження їх правових актів індивідуальної дії, дій або бездіяльності (крім тих, що пов’язані з публічною службою), (усього), у тому числі:.
Надіслано судом: 08.07.2016. Зареєстровано: 06.09.2016. Забезпечено надання загального доступу: 09.09.2016.
Дата набрання законної сили: 09.02.2011
Номер судового провадження: не визначено
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
——————————————————————
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2011 р.

Справа № 2-а-13/10/1529

Категорія:6.2.2

Головуючий в 1 інстанції: Чебан А.П.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Крусян А.В.,

суддів Джабурії О.В., Шляхтицького О.І.,

при секретарі Радовинчик М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 лютого 2010 року у справі за адміністративним позовом Татарбунарської районної громадської організації інвалідів «Татар-Бунар»до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

25.11.2009р. Татарбунарська районна громадська організація інвалідів «Татар-Бунар»звернулася до суду з позовом до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просила зобов’язати відповідача розглянути по суті заяву позивача щодо надання в постійне користування земельної ділянки, загальною площею 1,7га, на території с. Лебедівка для організації відпочинку та оздоровлення інвалідів на підставі ст. 92 та ст. 151 Земельного кодексу України; зобов’язати відповідача направити вказану заяву на розгляд територіальних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів, органів містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, природоохоронних і санітарно-епідеміологічних органів і після отримання їх висновків розглянути питання про надання або відмову в наданні в постійне користування вищевказаної земельної ділянки.

Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 16.02.2010р. позовні вимоги задоволені частково; зобов’язано відповідача розглянути питання щодо надання згоди Татарбунарській районній громадській організації інвалідів «Татар-Бунар» на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в постійне користування площею 1,7га для організації відпочинку інвалідів на території с. Лебедівка Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області; в іншій частини відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обгрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.06.2009р. та 06.08.2009р. позивач на підставі підпункту «б»ст. 92 Земельного кодексу України звернувся з заявою до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області щодо надання земельної ділянки площею 1,7га на території с. Лебедівка для організації відпочинку та оздоровлення інвалідів. /арк.14-16/

Відповіддю Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 25.09.2009р. №376 позивачу у задоволенні заяви відмовлено. /арк.17-19/

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив у розгляді питання щодо надання позивачу згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частин 4, 5, 6 ст. 151 Земельного кодексу України (в редакції закону яка діяла на момент виникнення правовідносин) особи, зацікавлені у вилученні (викупі) земельних ділянок, звертаються із заявою (клопотанням) про вибір місця розташування земельних ділянок до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради.

До заяви (клопотання) додаються: а) обґрунтування необхідності вилучення (викупу) та/або відведення земельної ділянки; б) позначене на відповідному графічному матеріалі бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами; в) засвідчена нотаріально письмова згода землекористувача (землевласника) на вилучення (викуп) земельної ділянки (її частини) із зазначенням розмірів передбаченої для вилучення (викупу) земельної ділянки та умов її вилучення (викупу); г) копія установчих документів для юридичних осіб, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

Типова форма заяви (клопотання) про вибір місця розташування земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України. (Постанова КМ від 18 лютого 2009 р. №113)

Згідно зі ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

В матеріалах справи відсутні докази в якості належного звернення позивача до відповідача в передбаченій формі та порядку: заява (клопотання) про вилучення земельної ділянки, у вигляді типової форми затвердженої постановою Кабінету Міністрів України; додані до заяви додатки.

Отже, позивач не надав суду докази звернення до відповідача у порядку передбаченому законом, тому його доводи про неправомірні дії чи бездіяльність відповідача з приводу розгляду звернень є необґрунтованими, безпідставними та недоведеними.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки суд першої інстанції при винесені судового рішення допустив порушення норм матеріального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області задовольнити частково, постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 лютого 2010 року, - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою у задоволенні позову Татарбунарської районної громадської організації інвалідів «Татар-Бунар»до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді:

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...