Справа № 820/1400/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ґХарківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

07 вересня 2016 р. Справа №820/1400/16

Харківський окружний адміністративний суд

у складі головуючого - судді Нуруллаєва І.С., суддів Мельникова Р.В., Полях Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- прийняти постанову про визнання бездіяльності ОСОБА_2 юстиції України щодо Рішення Європейського Суду з Прав Людини №64511/12 від 19 листопада 2015 року у справі ОСОБА_3 та інші проти України, яким задоволена моя заява 52908/13 від 05 серпня 2013 року і визнано порушення державою відповідачем пункту 1 статті 6 Конвенції і статті 1 Першого протоколу, а також порушення статті 13 Конвенції;

- зобов'язати ОСОБА_2 юстиції України забезпечити виконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини №64511/12 від 19 листопада 2015 року у справі ОСОБА_3 та інші проти України, яким задоволена моя заява 52908/13 від 05 серпня 2013 року в частині виконання рішень національних судів, а саме: Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 18 березня 2011 року у справі №2002/2-а-208/11, якою зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нарахувати та виплатити мені одноразову компенсацію в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати, як інваліду третьої групи, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням раніше виплачених сум;

- відповідно до вимог ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України зобов'язати Мі ністерство юстиції України у місячний строк з моменту набрання цим рішенням законної сили подати звіт про виконання даного судового рішення.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Рішенням Європейського Суду з Прав Людини №64511/12 від 19 листопада 2015 року у справі ОСОБА_3 та інші проти України задоволена заява позивача №52908/13 від 05 серпня 2013 року і визнано порушення державою відповідачем пункту 1 статті 6 Конвенції і статті 1 Першого протоколу, а також порушення статті 13 Конвенції. Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2 юстиції України ОСОБА_4 від 20.01.2016 року відкрите виконавче провадження ВП №49857875.

Незважаючи на те, що строк виконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 19 листопада 2015 року у справі ОСОБА_3 та інші проти України закінчився 19 лютого поточного року, до цього часу не виконані рішення національних судів, а саме: Постанова Барвінківського районного суду Харківської області від 18 березня 2011 року у справі №2002/2-а-208/11, якою зобовязано управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію, в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати як інваліду третьої групи, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, враховуючи фактично виплачені суми. В адміністративному позові позивачем вказано, що на порушення вимог ст.124 Конституції України ст.5 та 11 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 1.8.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Нака зом ОСОБА_2 юстиції України 02.04.2012 № 512/5, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2 юстиції України ОСОБА_4, Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_2 юстиції України не вчинено дій направлених на виконання Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 18.03.2011 року у справі №2002/2-а-208/11. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Представник відповідача ОСОБА_2 юстиції України у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що відповідачем було вжито всіх законодавчо необхідних заходів задля виконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 19 листопада 2015 року у справі ОСОБА_3 та інші проти України, яким також задоволено заяву позивача №52908/13 від 05 серпня 2013 року. Також представником відповідача вказано, що ОСОБА_1 виплачено справедливу сатисфакцію за Рішенням Європейського суду з прав людини.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, разом позовними вимогами просив суд розглядати справу відповідно до ст.122, 128 КАС України за відсутності позивача.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного.

Судом під час судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до посвідчення серії А №154838 с є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 9).

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 18.03.2011 року позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до перерахунку суми одноразової компенсації як інваліду, учаснику ліквідації на ЧАЕС задоволено частково, визнано відмову управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 одноразової компенсації при встановленні інвалідності 3 групи у розмірі 30 мінімальних заробітних плат згідно вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» незаконною; зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію при встановленні інвалідності 3 групи у розмірі 30 мінімальних заробітних плат згідно вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи фактично виплачені суми; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Колегією суддів під час судового розгляду справи встановлено, що у звязку з невиконанням вказаних рішень національних судів позивач звернувся із заявою до Європейського суду з прав людини.

Європейським судом з прав людини 19.11.2015 року ухвалено остаточне рішення у справі ОСОБА_3 проти України та інші 572 заяви. Вказаним рішенням Європейський суд об'єднав заяву ОСОБА_1 №52908/13 та 572 інші заяви, подані проти України іншими заявниками, відповідно до якого Уряд України повинен протягом трьох місяців сплатити кожному заявнику 1000 євро, що є відшкодуванням матеріальної і моральної шкоди та судових і інших витрат, а також виконати рішення національних судів, які ще підлягають виконанню. У випадку несплати цих сум протягом зазначеного тримісячного строку Уряд зобов'язався сплатити пеню за період з моменту спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР (надалі - Конвенція), високі Договірні Сторони зобов'язуються виконувати остаточні рішення Європейського суду з прав людині в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

Статтею 2 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковим для виконання Україною.

Виконання рішень Європейського суду регламентується Конвенцією та Правилами Комітету міністрів Ради Європи щодо нагляду за виконанням рішень та умов дружніх врегулювань, тематичними Рекомендаціями Комітету міністрів, а на національному рівні - Законом і Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону виконанням Рішення є виплата Стягувачеві (Заявникові) відшкодування та вжиття додаткових заходів індивідуального характеру

Відшкодуванням вважається сума справедливої сатисфакції, визначена рішенням Європейського суду з прав людини відповідно до статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та/або визначена у рішенні Європейського суду з прав людини щодо дружнього врегулювання або у рішенні Європейського суду з прав людини про схвалення умов односторонньої декларації сума грошової виплати на користь Стягувача.

Виконання Рішення - виплата Стягувачеві відшкодування та вжиття додаткових заходів індивідуального характеру, вжиття заходів загального характеру.

Колегія суддів зазначає, що органом представництва, відповідальним за координацію виконання рішень Європейського суду з прав людини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 784 від 31 травня 2006 р. Про заходи реалізації Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, визнано ОСОБА_2 юстиції України, а саме Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини та його Секретаріат.

Відповідно до ст. 5 Закону протягом десяти днів від дня одержання повідомлення про набуття, рішенням статусу остаточного Орган представництва надсилає стислий виклад рішення стягувачеві, Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, всім державним органам, посадовим особам та іншим суб'єктам, безпосередньо причетним до справи, за якою постановлено Рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року №3477-IV, протягом десяти днів від дня отримання повідомлення Суду про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва:

а) надсилає стягувачеві повідомлення з роз'ясненням його права подати до державної виконавчої служби заяву про виплату відшкодування, в якій мають бути зазначені реквізити банківського рахунка для перерахування коштів;

б) надсилає до державної виконавчої служби оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України. Автентичність перекладу засвідчується Органом представництва.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року №3477-IV, державна виконавча служба упродовж десяти днів з дня надходження документів, зазначених у пункті "б" цієї частини, відкриває виконавче провадження.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року №3477-IV встановлено, що виплата стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття Рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у Рішенні.

Частиною 5 статті 8 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року №3477-IV передбачено, що підтвердження списання відшкодування, отримане від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та підтвердження виконання всіх вимог, зазначених у резолютивній частині остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, резолютивній частині остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, у рішенні Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, у рішенні Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України, є для державної виконавчої служби підставою для закінчення виконавчого провадження.

Під час судового розгляду справи колегією суддів було встановлено, що рішення національного суду від 18.03.2011 року у справі №2002/2-а-208/11 виконувалась відповідачем в рамках виконавчого провадження №4985801, натомість як позивачем в адміністративному позові вказано на її виконання в рамках виконавчого провадження №49857875.

При цьому слід вказати, що під час розгляду даного адміністративного позову судом досліджено саме виконання відповідачем рішення Європейського суду з прав людини №646511/12 від 19.11.2015 року в частині заяви позивача щодо виконання постанови національного суду від 18.03.2011 року у справі №2002/2-а-208/11.

Колегією суддів під час судового розгляду справи за наданими представником відповідача письмовими поясненнями встановлено, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2 юстиції України ОСОБА_4 винесено постанову від 20.01.2016 року про відкриття виконавчого провадження №4985801 про виконання рішення №64511/12 виданого 19.11.2015 року Європейським судом з прав людини в частині заяви ОСОБА_1

Листом від 22.01.1016 року №704/12.0.1-48-16/251/20.1/23 повідомлено про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №4985801 Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_2 юстиції України, Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, ОСОБА_1

На виконання вимог державного виконавця Департаментом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_2 юстиції України через Державну казначейську службу України здійснено перерахування коштів у сумі 29786,20 грн еквівалентних 1000 євро на користь ОСОБА_1 за рішенням Європейського суду з прав людини №646511/12 від 19.11.2015 року за постановою ВП№ 4985801, що підтверджено наявною в матеріалах справи копією виписки по рахунку позивача (а.с. 8).

Обставини виплати справедливої сатисфакції позивачем в адміністративному позові не заперечувались, а отже колегія суддів приходить до висновку про здійснення повної виплати позивачу вказаної суми.

Щодо твердження позивача щодо невиконання ОСОБА_2 юстиції України рішення національного суду відносно нього, то суд вважає за необхідне вказати наступне.

З наявних в матеріалах справи доказів та наданих представником відповідача під час судового розгляду справи пояснень колегією суддів було встановлено, що оскільки у своєму рішенні Європейський суд з прав людини не вказав переліку рішень національних судів, які Україна має виконати, Урядовий уповноважений звернувся до Європейського суду із листом від 15.12.2015 з проханням внести зміни до вказаного рішення та доповнити його відповідним переліком рішень національних судів, про що Департамент державної виконавчої служби ОСОБА_2 юстиції України було повідомлено 04.01.2016 року.

Відповідно до 81 правила Регламенту Європейського суду з прав людини, незалежно від положень щодо перегляду судових рішень та поновлення заяв у реєстрі справ Суд може, з власної ініціативи або за клопотанням сторони, поданим протягом одного місяця від дати проголошення ухвали або судового рішення, виправити описки, неточності в підрахунках чи явні помилки.

Листом 30.03.2016 до Урядового уповноваженого надійшло повідомлення Європейського суду щодо внесення змін до рішення у справі "ОСОБА_3 проти України та 572 інші заяви".

На виконання зазначеного рішення Європейського суду, з урахуванням внесених до нього змін, Уряд України повинен протягом трьох місяців сплатити ОСОБА_1 1000 євро та виконати рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 18.03.2011 року, якщо вона підлягає виконанню.

Судом з наданих представником відповідача письмових пояснень встановлено, що секретаріат Урядового уповноваженого відповідно до статті 5 Закону листом від 08.04.2016 про внесення змін до рішення Європейського суду "ОСОБА_3 проти України та 572 інші заяви" було повідомлено Департамент державної виконавчої служби ОСОБА_2 юстиції України.

Крім того, оскільки боржником згідно рішення національного суду є управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області Секретаріатом Урядового уповноваженого на виконання статті 5 Закону від 08.04.2016 було повідомлено ОСОБА_2 соціальної політики України про винесення Європейським судом зазначеного рішення та запропоновано терміново вжити заходів які належать виключно до компетенції ОСОБА_2 соціальної політики України та його структурних підрозділів, для забезпечення невідкладного виконання рішень національних судів, вказаних у додатку до рішень Європейського суду.

Отже, слід дійти висновку, що ОСОБА_2 юстиції України, через відповідні структурні підрозділи, до повноважень яких віднесено виконання рішень Європейського суду та вжиття індивідуальних та додаткових заходів на їх виконання, у встановлений законодавством строк було вжито абсолютно усіх можливих заходів, для його виконання.

Суд вказує, що статтею 6 Конституції України передбачено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу і судову та здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що повноваження, основні завдання і порядок діяльності ОСОБА_2 юстиції України врегульовано Положенням про ОСОБА_2 юстиції України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228.

Відповідно до пункту 1 Положення ОСОБА_2 юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Вказаним Положенням (п. 1) передбачено ряд функцій та повноважень, які здійснює Мін'юст, а також визначено основні завдання (п. 3), які покладено на ОСОБА_2 юстиції України. При цьому, здійснення нарахування та виплати пенсії до повноважень ОСОБА_2 юстиції не віднесено.

За змістом Закону України Про виконавче провадження певна категорія рішень суду може бути виконана виключно боржником.

Колегія суддів зазначає, що оскільки відповідачем у рішеннях національного суду є саме управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, а предметом звернення до суду було перерахування та виплата ОСОБА_1 одноразову компенсацію в розмірі 30 мі німальних заробітних плат, встановлених на момент виплати, як інваліду третьої групи, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, то виконання такого рішення відноситься виключно до компетенції відповідача по справі, водночас державний виконавець не наділений повноваженнями самостійного перерахунку та стягнення заборгованості за рахунок коштів боржника за рішенням суду, яке носить зобов'язальний характер.

Від так державним виконавцем, як підтверджено матеріалами справи, направлено вимогу державного виконавця №249/23 листом від 19.05.2016 року №249/20.1/23 до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області та Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської РДА Харківської області з пропозицією термінового вжиття належних заходів.

Крім того, суд зазначає, що заслуговує на увагу факт внесення змін до остаточного рішення Європейського суду з прав людини, яким визначено рішення яких саме національних судів підлягають виконанню щодо заявників. Від так вказані обставини та уточнене рішення Європейського суду з прав людини надійшло до ОСОБА_2 юстиції України 30.03.2016 року, тобто в цей день безпосередньо стало відомо перелік рішень національних судів, які підлягають виконанню.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином колегія суддів зазначає, що позивач звернувся до суду 24.03.2016 року з даним позовом за захистом, на його думку порушених, прав на той час як вказане уточнене рішення Європейського суду з прав людини, яким визначено обов'язок Уряду України виконати рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 18.03.2011 року у справі №2002/2-а-208/11 надійшло до відповідача тільки 30.03.2016 року.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що позивач за захистом своїх прав звернувся перш ніж ОСОБА_2 юстиції України стало відомо про уточнене рішення Європейського суду з прав людини.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що під час судового розгляду справи було встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини з врахуванням уточнень в частині заяви ОСОБА_1 №52908/13 від 05 серпня 2013 виконано, а саме позивачу виплачено справедливу сатисфакцію 25.02.2016 року у розмірі 29786,20 грн, а також платіжним доручення №2541 від 23.06.2016 року ОСОБА_2 юстиції України ОСОБА_1 перераховано заборгованість у сумі 27020,00 грн за постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 18.03.2011 року (а.с. 105).

На підставі зазначеного державним виконавцем на підставі п.8 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову від 02.07.2016 року про закінчення виконавчого провадження №49857801.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 юстиції України додержано вимоги чинного законодавства в частині строку виконання рішення Європейського суду з прав людини, визначених ст. 8 Закону України, з врахуванням обставин доповнення останнього та надходження уточненого рішення до відповідача по справі 30.03.2016 року.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Нуруллаєв І.С.

Суддя Мельников Р.В.

Суддя Полях Н.А.