Справа № 415/2566/16-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Фастовець В.М.
Суддя-доповідач - Ястребова Любов Вікторівна
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року справа №415/2566/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Ястребової Л.В.,

суддів: Ляшенка Д.В., Компанієць І.Д.,

секретар Терзі Д.А.,

за участі позивача ОСОБА_2,

представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в інтересах ОСОБА_2, управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 17 червня 2016 року по адміністративній справі № 415/2566/16-а за позовом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську від 17 червня 2016 року про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Уповноважений Верховної Ради України з прав людини в інтересах ОСОБА_2 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (надалі управління, відповідач) про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо визначення розміру і виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2015 року та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату розміру пенсії ОСОБА_2, виходячи із складових пенсії та їх розміру, визначених розпорядженням управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 12.11.2015, крім коефіцієнтів його заробітної плати та страхового стажу, які підлягають застосуванню у розмірах, визначених постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.08.2009 року.

Постановою Лмсичанського міського суду Луганської області від 17 червня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 01.12.2015 року щодо визначення розміру і виплати пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01 грудня 2015 року відповідно до розпорядження управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області № 154744 від 12.11.2015 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а. с. 37-39).

Позивач, в частині відмови в задоволенні позовних вимог не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне та не всебічне дослідження обставин даної справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти постанову про задоволення позову (а.с. 48-53).

Відповідач із зазначеною постановою суду першої інстанції також не погодився, звернувшись з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 44-45).

Апеляційний розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу та в режимі відеоконференції відповідно до ст.ст. 41, 122-1 КАС України.

Під час розгляду справи в режимі відео конференції, у судовому засіданні позивач та представники позивача підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, просили постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про задоволення позовних вимог, у задоволенні апеляційної скарги відповідача просили відмовити.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі Управління, просив її задовольнити, у задоволенні апеляційної скарги Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини просив відмовити.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами, ОСОБА_2 находиться на обліку Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську та з 28.07.1991 року отримує пенсію за віком при загальному стажу роботи 40 років 8 місяців 4 дні, у тому числі пільговий стаж за списком № 1 -10 років 4 місяці 4 дні. та пільговий стаж за списком № 2 - 18 років 4 місяці 24 дні (а.с. 19).

З матеріалів справи вбачається, що постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2009 року у справі № 2а-17/09/0570 (2а-71/06/1214) постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 25 травня 2006 року скасовано, позов ОСОБА_6 задоволено частково, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_6 з 01.01.2004 року із застосуванням середньомісячної заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки за 2002 рік, що визначено постановою Кабінету Міністрів України № 1783 від 12.11.2003 року в розмірі 376,38 грн., коефіцієнту заробітної плати ОСОБА_6, який дорівнює 5,6 та коефіцієнту страхового стажу, який дорівнює - 0,85, в іншій частині позову відмовлено (а.с. 14-16).

На виконання рішення суду розпорядженням відповідача від 19.02.2010 року ОСОБА_6 здійснено перерахунок пенсії за період з 01.01.2004 року по 11.01.2005 року, після якого розмір пенсії склав 1791,57 грн., (376,38 грн. (середній заробіток за 2002 рік) * 5,6 (індивідуальний коефіцієнт) * 0,85 (коефіцієнт стажу)) (а.с.17).

Внаслідок такого перерахунку, розмір пенсії позивача складає з 01.04.2012 року 1850,23 грн., до перерахунку пенсії позивач отримував пенсію у розмірі 4582,57 грн. відповідно до розпорядження від 01.05.2012 року (а. с.13).

Розпорядженням відповідача № 154744 від 12.11.2015 на підставі Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розрахунок пенсії позивачу проведений з урахуванням доплати за понаднормативний стаж, відповідно до абз 2 ч. 1 ст. 28 Закону та підвищенням 20% росту заробітної плати, відповідно до ч. 2 ст. 42 цього Закону та складає 4649,34 грн. Проте виплата пенсії за цим розпорядженням не провадиться, а виплачується згідно розрахунку, проведеного відповідно до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.08.2009 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов в цій частині, дійшов висновку, що предметом розгляду справи, стосовно якої було прийнято вказане судове рішення, була законність визначення розміру і застосування відповідачем показників середньомісячної заробітної плати та коефіцієнтів заробітної плати і страхового стажу. Інші складові розрахунку пенсії не були предметом розгляду справи, тому їх неврахування під час розрахунку (подальшому перерахунку) розміру пенсії є протиправним. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині щодо зобов'язання відповідача провести перерахунок і виплату пенсії разом із доплатою за понаднормативний стаж та підвищенням 20% росту заробітної плати.

Посилання відповідача на те, що з 01.09.2015 року розмір пенсії

ОСОБА_2 згідно документів пенсійної справи складає 4649,34 грн., а згідно постанови Донецького апеляційного адміністративного суду 1858,00 грн., яке на даний час виконується управлінням є безпідставним та не приймається колегією суду до уваги оскільки судом першої інстанції вірно зазначено, що показник середньомісячної заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки є перемінною величиною, судом визначався для обрахунку пенсії станом на 01.01.2004 року, тому його застосування на підставі постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.08.2009 року є протиправним.

Що стосується застосування коефіцієнтів заробітної плати і страхового стажу,суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині суд першої інстанції послався на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 03 вересня 2015 року, що є помилковим, оскільки як зазначено в ухвалі Вищого адміністративного суду правомірність розпоряджень, внаслідок яких позивачу зменшено коефіцієнт заробітної плати та коефіцієнт стажу, ніж ті які були визначені судовим рішенням у справі № 2а-17/09/0570 не були предметом розгляду в цій справі, а тому суд позбавлений можливості в повній мірі захистити права позивача в цій справі.

При розгляді даної справи оскаржується розпорядження відповідача від 12.11.2015 року, відповідно до якого при розрахунку пенсії враховано показник середньої заробітної плати за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн., що відповідає нормам пенсійного законодавства, проте не враховані коефіцієнти заробітної плати та страхового стажу, визначені постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.08.2009 року, які є сталими величинами при розрахунку пенсії.

Відповідач обґрунтовує свої доводи тим, що неможливо виконувати частково рішення суду в частині заробітної плати за 2007 рік та коефіцієнтів заробітної плати та страхового стажу згідно рішення суду від 11.08.2009 року. Такі доводи відповідача є помилковими, оскільки у відповідності із ст.. 27 Закону «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» перемінною величиною показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України (Зс), а коефіцієнти заробітної плати (Кз) та страхового стажу (Кс) є сталими величинами при розрахунку пенсії. Вони можуть змінюватися виключно у разі напрацювання пенсіонером додаткового стажу і заробітної плати та перерахунку у зв'язку з цим пенсії згідно вимог ст.. 42 Закону № 1058.

Із матеріалів пенсійної справи вбачається, що перерахунок позивачу пенсії відповідно до ст.. 42 Закону № 1058 не проводився. Зміна розміру показника середньої заробітної плати передбачалася з 01.01.2008 року положеннями ч. IV Розділу Ш «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та з 01.05.2012 згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення соціального захисту населення» від 23.04.2012 № 327, відповідно до чого було передбачено перерахунок пенсій, призначених (перерахованих) до 2008 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік (1197,91 грн.).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, в порушення норм матеріального права, дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до розпорядження № 154744 від 12.11.2015 із застосуванням розмірів коефіцієнтів заробітної плати 5,6 і страхового стажу 0,85, визначених постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.08.2009, тому в цій частині постанова підлягає скасуванню.

Доводами апеляційної скарги відповідача не спростовуються висновки суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 відповідно до розпорядження відповідача від 12.11.2015 року, тому в цій частині постанова суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, а відтак підстави для її скасування - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи а судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено 07 вересня 2016 року.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 17.06.2016 року у справі № 415/2566/16-а в частині відмови у задоволенні позовних вимог про застосування при визначенні розміру пенсії ОСОБА_2 розмірів коефіцієнтів заробітної плати - 5,6 і страхового стажу - 0,85 - скасувати.

Позов Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в інтересах ОСОБА_2 в частині застосування при визначенні розміру пенсії ОСОБА_2 розмірів коефіцієнтів заробітної плати - 5,6 і страхового стажу - 0,85 - задовольнити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2015 року відповідно до розпорядження управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області № 154744 від 12.11.2015 року із застосуванням при визначенні розміру пенсії розмірів коефіцієнтів заробітної плати - 5,6 і страхового стажу - 0,85.

В іншій частині постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 17 червня 2016 року у справі № 415/2566/16-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Колегія суддів: Л.В. Ястребова

Д.В. Ляшенко

І.Д. Компанієць