Справа № 815/2999/15
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року м. Київ К/800/1813/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі Бухтіярової І.О., Маринчак Н.Є., Приходько І.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2015 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015 року

у справі № 815/2999/15

за позовом Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі - позивач, ДПІ у Приморському районі м. Одеси)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_4.)

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

ДПІ у Приморському районі м. Одеси звернулась у травні 2015 року до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки у загальному розмірі 35 000,00 гривень.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015 року, адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій були прийняті з неповним з'ясуванням обставин, які мають значення по справі, оскільки у касаційному провадженні знаходиться справа про оскарження податкового повідомлення-рішення від 09.10.2012 року №, за яким позивач звернувся до суду про стягнення коштів.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Справу розглянуто у попередньому судовому засіданні відповідно до ст. 2201 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 22.08.2006 року ФОП ОСОБА_4 перебуває на обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси у якості платника податків за № 00.

Відповідач має податковий борг у загальному розмірі 35 000,00 гривень.

Суди першої та апеляційної інстанцій, вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, з чим погоджується суд касаційної інстанції, правомірно виходили з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Приписами п. 36.1 ст. 36 ПК України передбачено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, у відповідача наявна заборгованість по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки у загальному розмірі 35 000,00 гривень, яка виникла внаслідок неоприбуткування в книзі доходів і витрат готівкових коштів у сумі 7000,00 гривень за продаж мотору «Ямаха».

Відповідно п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.пп. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно п. 56.18 ст. 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судами, що не погодившись з податковим повідомленням-рішенням ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 09.10.2012 року № ФОП ОСОБА_4 оскаржив його до Одеського окружного адміністративного суду.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2013 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_4 задоволений у повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2013 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2013 року скасовано, прийнято нову, якою в задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_4 відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили.

Порядок набрання судовим рішенням законної сили визначений ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Частиною 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Враховуючи вказане, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з судами попередніх інстанцій, які правомірно не прийняли доводи відповідача щодо протиправності відповідного стягнення з посиланням на ухвалу Вищого адміністративного суду 21.11.2013 року про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ФОП ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2013 року, оскільки вказана постанова від 28.08.2013 року є такою, що набрала законної сили та підлягає виконанню, а тому, відповідно до приписів ст. 56 ПК України, податкове повідомлення-рішення від 09.10.2012 року № є узгодженим.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДПІ у Приморському районі м. Одеси з метою погашення податкового боргу було направлено на адресу відповідача податкову вимогу № 8002-25 від 29.09.2014 року, яка була отримана особисто останнім 16.10.2014 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо задоволення позовних вимог щодо стягнення з ФОП ОСОБА_4 заборгованості по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки у загальному розмірі 35 000,00 гривень.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220-231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - відхилити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015 року у справі № 815/2999/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підпис (підпис) І.О. Бухтіярова
Судді: підпис (підпис) Н.Є. Маринчак
підпис (підпис) І.В. Приходько