Справа № 347/1518/15
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 р. Справа № 876/11088/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ТВО військового комісара Косівсько-Верховинського Об`єднаного районного Військового комісаріату майор Фербей Ю.М. на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 08.10.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТВО військового комісара Косівсько-Верховинського Об`єднаного районного Військового комісаріату майор Фербей Ю.М. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №10 від 29.07.2015 року, -

ВСТАНОВИЛА :

Позивачка 10.08.2015року звернулася до суду з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 29.07.2015 року постановою №10 по справі про адміністративне правопорушення, ТВО військового комісара Косівсько-Верховинського Об`єднаного районного комісаріату Фербей Ю.М. було накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

З вищевикладеною постановою вона не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи діяльність. Діяння повинно бути винним, а саме суб`єктивна сторона та склад адміністративного правопорушення характеризується умислом або з необережності.

Адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визначається вчиненим з необережності, коли його вчинила особа, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна і могла їх передбачити.

Вважає, що у її діях, які кваліфіковано за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП відсутній склад правопорушення, адже відсутня суб`єктивна сторона вищевказаного складу адміністративного правопорушення. Винних дій вона не вчиняла, оскільки, ТВО військового комісара Косівсько-Верховинського Об`єднаного районного комісаріату ОСОБА_2 було складено протокол без жодного підтверджуючого факту.

У відповідності до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол та ст. 256 КУпАП передбачено, що протокол підписується особою, яка вчинила правопорушення, тобто це свідчить про те, що вона зобов`язана була підписати протокол та відповідно мати право дати свої зауваження. Таким чином ТВО військового комісара Косівсько-Верховинського Об`єднаного районного комісаріату ОСОБА_2 було порушено ст. 254,256 КУпАп.

Просить визнати протиправні дії ТВО військового комісара Косівсько-Верховинського Об`єднаного районного комісаріату ОСОБА_2 та скасувати постанову № 10 від 29.07.2015 року про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Оскаржуваною постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 08.10.2015 року позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, тим, що позивачка вчинила адміністративне правопорушення, а саме: недостатньо прийняла заходів та недостатньо доклала зусиль по організації і забезпеченню своєчасного оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу. Вона не виконала вимоги ст.18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п.8 п.п.1 Указу Президента України від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію». Вважає, що постанова про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності є законною, просив у задоволенні позову відмовити.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з`явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та прийнятті постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП допущено порушення вимог діючого законодавства, а саме: порушено ст.ст.278, 280, 283 КУпАП, оскільки не було перевірено, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, як відповідачі не довели правомірність своїх дій, яка полягає у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, суд приходить до висновку про неправомірність винесення оскаржуваної постанови, а тому її слід скасувати.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що згідно протоколу№10від 29.07.2015 року складеного ТВО військового комісара Косівсько-Верховинського Об`єднаного районного комісаріату ОСОБА_2 . ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за невиконання вимог законодавства про мобілізацію, зокрема не здійснила оповіщення та не забезпечила прибуття військовозобов`язаних, чим порушила вимоги ст.18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п.8 п.п.1 Указу Президента України від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію», за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 510 грн. штрафу..

Відповідно до ст.254 КУпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 235 КУпАП військові комісари розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 - 211-6 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку дотримано не було.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Із змісту постанови №10 від 29.07.2015 року не вбачаються чіткі обставини, за яких позивачка «не організувала своєчасне сповіщення та прибуття громадян під час мобілізації», не зазначені пояснення правопорушника, докази вчинення правопорушення. Тобто, допущені порушення ст.ст.278,280,283 КУпАП.

Із матеріалів справи зокрема рішення № 321 від 22.01.2015 року Тюдівської сільської ради двадцять сьомої сесії шостого демократичного скликання Про ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» вирішено створити пункт збору сільської ради та затвердити персональний склад апарату пункту збору та техніки.

Розпорядження № 26 від 22.06.2015 року Тюдівської сільської ради на час відпустки сільського голови ОСОБА_3 обов`язки покладено на секретаря сільської ради ОСОБА_1 .

Згідно даних аналізу стану виконання мобілізації військовозобов`язаних міською, сільськими та селищними радами Косівського та Верховинського районів станом на 27 серпня 2015 року на обліку у Тюдівській сільській раді на обліку знаходяться 95 чоловік. Четвертою хвилею мобілізації призвано двох чоловік.

З оглянутих у судовому засіданні заяв вбачається, що в.о. голови Тюдівської сільської ради Слижук Р. В. своєчасно сповіщала, однак із за відсутності мобілізованих за місцем проживання, що стверджується даними заявами мобілізованими не було пройдено медичного огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з вимог ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.ст.1, 7 КУпАП притягнення до адміністративної відповідальності і застосування заходів адміністративного впливу проводиться установленою посадовою особою у точній відповідності із законом.

Статтею 210-1 КУпАП, за якою пригнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність громадян та посадових осіб за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

За змістом п. 3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.287,289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим; скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988р. «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (із змінами), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши обставини справи, надані сторонами докази у їх сукупності, проаналізувавши норми діючого законодавства, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та прийнятті постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.210-1 КУпАП допущено порушення вимог діючого законодавства, а саме: порушено ст.ст.278, 280, 283 КУпАП, оскільки не було перевірено, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, як відповідачі не довели правомірність своїх дій, яка полягає у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, суд приходить до висновку про неправомірність винесення оскаржуваної постанови, а тому її слід скасувати.

Таким чином, виходячи відповідно до ст.11 КАС України з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ТВО військового комісара Косівсько-Верховинського Об`єднаного районного Військового комісаріату майор Фербей Ю.М. залишити без задоволення.

постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 08.10.2015 року у справі № 347/1518/15 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар