Справа № 203/2969/16-а ( 2-а/0203/94/2016)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2016-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 вересня 2016 р. справа №203/2969/16-а ( 2-а/0203/94/2016)

Суддя-доповідач Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Юрко І.В.,

перевіривши на відповідність нормам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 липня 2016 року у справі №203/2969/16-а (2-а/0203/94/2016) за позовом ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 липня 2016 року у справі №203/2969/16-а (2-а/0203/94/2016) адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську подало апеляційну скаргу.

Суд вважає, що зазначена апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подана апелянтом 10.08.2016 року, що підтверджується відбитком відповідного штампу суду першої інстанції (а.с.40).

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що копію постанови суду першої інстанції він отримав 04.07.2016 року, а тому строк на апеляційне оскарження розпочався з 05.07.2016 року.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження дати отримання апелянтом оскаржуваної постанови суду. Апелянт також не надає суду такі докази.

Таким чином, суд апеляційної інстанції при обчисленні строку апеляційного оскарження не має можливості встановити, чи подана апеляційна скарга у строк, передбачений частиною другою статті 160 КАС України.

Також апелянт не порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, не зазначає поважних причин пропуску цього строку.

Відповідно до частини четвертої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Суд вважає, що зазначена апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Згідно частини шостої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (далі - Закон України "Про судовий збір").

Підпунктом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позивачем за подання адміністративного позову до адміністративного суду було сплачено судовий збір у сумі 551,21 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1).

Таким чином, апелянту при поданні до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 606,33 гривень (551,21*110%=606,33).

Апелянтом документ про сплату судового збору до апеляційної скарги не додано та заялено клопотання про відстрочення сплати судового збору. Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що апелянт не має можливості сплатити судовий збір у зв'язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету.

Суд вважає, що зазначене клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведена норма кореспондується зі статтею 8 Закону України "Про судовий збір", згідно якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

З даної норми вбачається, що єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є майновий стан заявника.

Разом з тим, обмежене фінансування або ж несвоєчасне перерахування коштів з державного бюджету бюджетній установі, яка діє як суб'єкт владних повноважень, не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору.

З огляду на зміст та правову конструкцію частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд вважає, що прийняття рішення про відстрочення сплати судового збору є дискреційною функцією суду.

Також суд зазначає, що на підтвердження викладених в клопотанні обставин апелянт не надає суду жодних доказів. Таким чином, клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору є необгрунтованим.

Несплачену суму судового збору належить перераховувати за наступними реквізитами: отримувач коштів: УДКСУ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989274; банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ; код банку отримувача (МФО): 805012; рахунок отримувача: 1004; код класифікації доходів бюджету; код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу 101; __ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за апеляційною скаргою ___ (ПІБ чи назва установи, організації апелянта), Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі "Код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв'язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Частиною третьою статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Центральному об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 липня 2016 року у справі №203/2969/16-а (2-а/0203/94/2016) залишити без руху.

Апелянту усунути встановлені недоліки апеляційної скарги шляхом подання до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду:

- доказів на підтвердження дати отримання ним копії постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 липня 2016 року у справі №203/2969/16-а (2-а/0203/94/2016) або заяви про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду;

- документа про сплату судового збору в розмірі 606,33 гривень.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги - тридцять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Роз'яснити апелянту, що якщо заяву про поновлення строку апеляційного оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя-доповідач І.В.Юрко