Справа № 817/581/16
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 серпня 2016 р.Р і в н е 817/581/16
16год. 28хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Данилюк І.Г.,

відповідача: представник Довгалюк І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Вирівський кар"єр"

до Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т АН О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вирівський кар'єр» (надалі по тексту - ТОВ «Вирівський кар'єр») звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (надалі по тексту - ДПІ у м. Рівному) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.03.2016 року за № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 451 413 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 225 707 грн., від 09.11.2015 року за № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: Плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в розмірі 467 191 грн. основного платежу та 116 798 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що рентна плата за користування надрами при видобуванні корисних копалин визначається виходячи вартості товарної продукції гірничого підприємства.

Пунктом 252.7 статті 252 ПКУ визначено, що вартість відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у податковому (звітному) періоді обчислюється платником для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства) за більшою з таких її величин:

- за фактичними цінами реалізації відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини);

- за розрахунковою вартістю відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), крім вуглеводневої сировини.

Для розрахунку фактичної ціни реалізації ПКУ вказує (п. 252.8), що сума доходу, отриманого (нарахованого) від реалізації відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) за податковий (звітний) період, зменшується на суму витрат платника, пов'язаних з доставкою (перевезенням, транспортуванням) обсягу (кількості) відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) споживачу в розмірах, установлених у договорі купівлі- продажу згідно з умовами постачання.

Пункт 252.9 статті 252 ПКУ зазначає, що до витрат платника рентної плати, пов'язаних з доставкою (перевезенням, транспортуванням) товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) споживачу, належать:

- витрати, пов'язані з доставкою (перевезенням, транспортуванням) товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) із складу готової продукції платника рентної плати (вузла обліку, входу до магістрального трубопроводу, пункту відвантаження споживачу або на переробку, межі розділу мереж із споживачем) споживачу (п.259.1), а саме:

- з доставкою (перевезенням, транспортуванням) магістральними трубопроводами, залізничним, водним та іншими видами транспорту;

- із зливанням, наливанням, навантаженням, розвантаженням та перевантаженням;

- з оплатою послуг портів, зокрема портових зборів;

- з оплатою транспортно-експедиторських послуг.

Крім того до витрат включаються витрати з обов'язкового страхування вантажів, обчислені відповідно до законодавства (п.259.2), та митні платежі у разі реалізації за межі митної території України (п.259.3).

Позивач наголошує, що до витрат на доставку (перевезення, транспортування) та навантаження включаються в тому числі і амортизація основних засобів, якими здійснюється навантаження та перевезення готової продукції покупцю, і витрати на обслуговування таких основних засобів та їх поточний ремонт, і витрати на оплату праці працівників, зайнятих навантаженням, перевезенням готової продукції, та працівників, занятих ремонтами таких основних засобів.

Відповідач такі витрати безпідставно звужує та заперечує, тому прийняте податкове повідомлення-рішення, яким донарахована плата за користування надрами для видобування корисних копалин, суперечить вищенаведеним нормам ПКУ.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування, то позивач зазначає, що плановий інспекційний контроль відповідності сертифікованої продукції вимогам, підтвердженим при сертифікації, проведений ФБУ «Регістр сертифікації на федеральному залізничному транспорті», довільно трактується як наукові дослідження і техніко-економічні обстеження і неправомірно прирівнюються до інжинірингу.

Лабораторні випробування щебеневих фракцій згідно стандартів в рамках системи заводського контролю виробництва, виконані Технічним університетом Дрезден, також безпідставно визнаються інжинірингом. Аналогічно і роботи по визнанню сертифікату відповідності системи УкрСЕПРО, здійснене РУП «Білоруський державний інститут метрології».

Для здійснення експорту щебеневої продукції ТОВ «Вирівський кар'єр» вимушений проводити контроль відповідності сертифікованої продукції вимогам, підтвердженим при сертифікації, лабораторні випробування щебеневих фракцій, проводити визнання сертифікату відповідності системи УкрСЕПРО. І ці усі роботи проводяться поза межами митної території України.

Визнавати ці роботи інжинірингом аж ніяк не можна, оскільки інжиніринг - це надання послуг (виконання робіт) із складення технічних завдань, проектних пропозицій, проведення наукових досліджень і техніко-економічних обстежень, виконання інженерно-розвідувальних робіт з будівництва об'єктів, розроблення технічної документації, проектування та конструкторського опрацювання об'єктів техніки і технології, надання консультації та авторського нагляду під час монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також надання консультацій, пов'язаних із такими послугами (роботами).

Сплата страхового забезпечення на користь Bazalt-Actien-Gesellschafl не може вважатися імпортом послуг, оскільки ще з 2007 року головне підприємство укладає договори страхування і витрати виставляються до оплати кожному підприємству, що входить в групу Bazalt-Actien-Gesellschaft. Компенсація витрат по страховому забезпеченню не є послугами, тому нараховувати ПДВ позивач не повинен.

Нарахування відповідачем ПДВ на суму уцінки - суперечить статті 185 ПКУ, яка визначає об'єкт оподаткування і суперечить статті 186, яка визначає місце постачання товарів і послуг, статті 187, яка вказує на визначення дати виникнення податкових зобов'язань з ПДВ, статті 188, де наведено порядок визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг.

Сума уцінки не визначена ні об'єктом, ні базою оподаткування ПДВ, і тому немає ні місця постачання, ні дати виникнення податкових зобов'язань, на чому безпідставно ґрунтуються висновки акту перевірки та прийняте на їх підставі спірне податкове повідомлення-рішення.

У відповідності до п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, то це тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Всупереч вищенаведеним нормам відповідач застосував штраф у розмірі 50% за нібито завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість при тому, що протягом 1095 днів це перше, а не повторне нарахування.

З цих підстав, позивач вважає оспорювані податкові повідомлення-рішення незаконними та просить їх скасувати в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю викладених у адміністративному позові, просила його задовольнити.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав письмове заперечення.

В обґрунтування поданих заперечень вказує, що позивачем занижено податкові зобов'язання з ПДВ на імпорт послуг отриманих від ФБУ «Регистр сертификации на федеральном железнодорожном транспорте», РФ та Республиканское унитарное предприятие «Белорусский государственный институт метрологии» та актуарні послуги отримані від Bazalt-Actien-Gesellschaft.

ФБУ «Регистр сертификации на федеральном железнодорожном транспорте», РФ та Республиканское унитарное предприятие «Белорусский государственный институт метрологии» надано ТОВ «Вирівський кар'єр» імпортні послуги у вигляді проведення лабораторних випробувань щебеневих фракцій згідно стандартів в рамках системи заводського контролю виробництва, проведення інспекції, поточної перевірки та сертифікації та не нараховані податкові зобов'язання з ПДВ на вартість отриманих послуг.

Позивач не нарахував та не сплатив податок до бюджету у разі постачання послуг нерезидентами, не зареєстрованими як платники податку, якщо місце постачання послуг розташоване на митній території України.

Також перевіркою повноти нарахування плати за користування надрами у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках (гранітоїди, сировина для бутового каменю (всі види гірських порід, придатність яких визначається державними стандартами, в тому числі для щебеневої продукції), щебінь) встановлено заниження даного збору на 467 191 грн., в т.ч.: за 3 квартал 2012 року в сумі 19 366 грн., за 4 квартал 2012 року в сумі 38 490 грн., за 1 квартал 2013 року в сумі 11 505 грн., за 2 квартал 2013 року в сумі 98 789 грн., за 3 квартал 2013 року в сумі 30 434 грн., за 4 квартал 2013 року в сумі 99 378 грн., за 1 квартал 2014 року в сумі 44 528 грн., за 2 квартал 2014 року в сумі 29 707 грн., за 3 квартал 2014 року в сумі 38 271 грн., за 4 квартал 2014 року в сумі 56 723 грн.

У судовому засідання представник відповідача зазначила, що прийняті податкові повідомлення-рішення є правомірними, а тому просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з урахуванням наступного.

Як встановлено судом, у період з 07.09.2015 по 02.10.2015 року Сарненською ОДПІ було проведено документальну виїзну планову перевірку ТОВ «Вирівський кар'єр» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.2.2014 року за наслідками якої складено акт перевірки №191/23/00290239 від 26.10.2015 року.

Згідно акта перевірки від 26.10.2015 року №191/23/00290239 перевіркою встановлено наступні порушення:

п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.п.135.5.15, п.135.5.11 п.135.5 ст.135, п.п.138.8.1 п.138.8 ст.138, п.140.3 ст.140, п.п.139.1.5, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.150.1 ст.150, п.п.153.1.3 п.153.1 ст.153 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік на 16 304 581 грн.

п.198.1, п.198.2 ст.198, п.180.2, п.180.3 ст. 180 та п.186.3 ст.186, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, а саме: завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника на суму 484 534 грн., в т.ч. за серпень 2012 року на суму 1765 грн., за вересень 2012 року на 1798 грн., за жовтень 2012 року на 9432 грн., за листопад 2012 року на 11078 грн., за грудень 2012 року на 7392 грн., за лютий 2013 року на 637 грн., за серпень 2013 року на суму 24 658 грн., за вересень 2013 року на суму 4900 грн., за жовтень 2013 року на 14177 грн., за грудень 2013 року на суму 82 858 грн., за січень 2014 року на 314 863 грн., за липень 2014 року на 10 976 грн.; завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту (р.19 декларації) на суму 28 667 грн. за грудень 2014 року;

п.п.263.6.3 п.263.6 ст.263 Податкового кодексу України, що призвело до заниження плати за користування надрами для вибодування корисних копалин (щебеню) на загальну суму 467 191 грн., у т.ч. за 3 квартал 2012 року в сумі 19 366 грн., за 4 квартал 2012 року в сумі 38 490 грн., за 1 квартал 2013 року в сумі 11 505 грн., за 2 квартал 2013 року в сумі 98 789 грн., за 3 квартал 2013 року в сумі 30 434 грн., за 4 квартал 2013 року в сумі 99 378 грн., за 1 квартал 2014 року в сумі 44 528 грн., за 2 квартал 2014 року в сумі 29 707 грн., за 3 квартал 2014 року в сумі 38 271 грн., за 4 квартал 2014 року в сумі 56 723 грн.;

ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»;

п.18.1 ст.18, п.п.163.1.1 п.163.1 ст.163, п.п. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в результаті чого подано до податкового органу з недостовірними відомостями податковий розрахунок сум утриманого податку за 4 квартал 2012 року та 4 квартал 2013 року в яких невірно відображено суми утриманого з нарахованих та виплачених доходів;

п.п.14.1.54 п.14.1 ст.14, п.18.1 ст.18, п.163.1.1, п.163.1.2 п.163.1 ст.163, п.167.1 ст.167, п.168.1.1 та п.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.170.7.3 п.170.7 ст.170, п.171.2 ст.171, п.п. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в порушення яких не утриманий і не перерахований до бюджету податок на доходи фізичних осіб у грудні 2013 року в сумі 76,28 грн.

На підставі акта перевірки 09.11.2015 року Сарненською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення №, яким донарахована плата за користування надрами для видобування корисних копалин в сумі 467 191 грн. та застосовані штрафні санкції на суму 116 798 грн., а також прийнято податкове повідомлення-рішення за №, яке за наслідками адміністративного оскарження частково скасоване та 31.05.2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення за №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 451 413 грн. основного платежу та 225 707 грн. нараховано штрафних (фінансових) санкцій.

На думку суду, податкове повідомлення-рішення рішення № від 09.11.2015 року, яким донарахована плата за користування надрами для видобування корисних копалин в сумі 467 191 грн. та застосовані штрафні санкції на суму 116 798 грн. є правомірним з огляду на таке.

Перевіркою визначення повноти нарахування плати за користування надрами у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках (гранітоїди, сировина для бутового каменю (всі види гірських порід, придатність яких визначається державними стандартами, в тому числі для щебеневої продукції), щебінь), встановлено заниження даного збору на суму 467191 грн., в тому числі: за 3 квартал 2012 року в сумі 19366 грн., за 4 квартал 2012 року в сумі 38490 грн.; за 1 квартал 2013 року в сумі 11505 грн.; за 2 квартал 2013 року в сумі 98789грн.; за 3 квартал 2013 року в сумі 30434грн.; за 4 квартал 2013 року в сумі 99378грн.; за 1 квартал 2014 року в сумі 44528грн.; за 2 квартал 2014 року в сумі 29707 грн.; за 3 квартал 2014 року в сумі 38271 грн.; за 4 квартал 2014 року в сумі 56723 грн.

Корисні копалини (граніт, гранодіорит, діорит) підприємством видобуваються відповідно до Спеціального дозволу на користування надрами №750 від 11 січня 1997 року, Вирівське родовище ділянка №4, виданого Міністерством охорони навколишнього природного середовища України.

Вартість відповідного виду видобутої у податковому (звітному) періоді корисної копалини обчислюється підприємством для ділянки надр (ділянка №4) на базових умовах поставки за фактичними цінами реалізації відповідного виду видобутої корисної копалини.

Розбіжності між даними перевірки та даними платника виникли за рахунок порушення підприємством вимог пп.263.6.3 п.263.6 ст.263 Податкового кодексу України.

Вартість відповідного виду видобутої у податковому (звітному) періоді корисної копалини обчислюється підприємством для ділянки надр (ділянка №4) на базових умовах поставки за фактичними цінами реалізації відповідного виду видобутої корисної копалини (пп.263.6.1 п.263.6 ст.263 Податкового кодексу України).

Базові умови поставки: автомобільним транспортом щебінь доставляється на умовах самовивозу зі складу покупцями, тобто витрати, пов'язані з доставкою видобутої корисної копалини споживачу відсутні; залізничним транспортом - на умовах DAP місце призначення. Відповідно до правил Інкотермс - 2010 це означає, що продавець зобов'язаний надати товар у розпорядження покупця нерозвантаженим на прибулому транспортному засобі в названому місці поставки на кордоні. В залізничних накладних, що підтверджують витрати на доставку залізничним транспортом, зазначена станція відправлення - ст. Клесів, тобто враховуються витрати, пов'язані з доставкою зі ст. Клесів до кордону (місця призначення).

Для цілей оподаткування платники плати за користування надрами для видобування корисних копалин здійснюють окремий (від інших видів операційної діяльності) бухгалтерський та податковий облік витрат та доходів за кожним видом мінеральної сировини за кожним об'єктом надр, на який надано спеціальний дозвіл.( пп. 263.1.3 п. 263.1 ст. 263 Кодексу № 2755-VI).

На порушення пп.263.1.3 п.263.1 ст.263 Податкового кодексу України ТОВ «Вирівський кар'єр» в періоді, що підлягав перевірці, не здійснювало окремий (від інших видів операційної діяльності) бухгалтерський та податковий облік витрат та доходів за кожним видом мінеральної сировини за кожним об'єктом надр, на який надано спеціальний дозвіл.

Для цілей визначення вартості видобутої корисної копалини за фактичними цінами реалізації, враховуються лише витрати, зазначені в пп.263.6.3 п.263.6 ст.263 Податкового кодексу України (перелік вичерпний): до витрат платника, пов'язаних з доставкою (перевезенням, транспортуванням) видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) споживачу, належать:

а) витрати, пов'язані з доставкою (перевезенням, транспортуванням) видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) із складу готової продукції платника (вузла обліку, входу до магістрального трубопроводу, пункту відвантаження споживачу або на переробку, межі розділу мереж із споживачем) споживачу, а саме:

з доставкою (перевезенням, транспортуванням) магістральними трубопроводами, залізничним, водним та іншими видами транспорту;

із зливанням, наливанням, навантаженням, розвантаженням та перевантаженням;

з оплатою послуг портів, зокрема портових зборів;

з оплатою транспортно-експедиторських послуг;

б) витрати з обов'язкового страхування вантажів, обчислені відповідно до законодавства;

в) митні податки та збори у разі реалізації за межі митної території України.

До складу «витрат, пов'язаних з доставкою», зазначених в р.6.1.2 Додатку 2 до податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (щебінь) ТОВ «Вирівський кар'єр» віднесено повну вартість витрат на збут (Дт 93).

Відповідно до вимог ст.3 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99р. № 996-ХІУ, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. №318 (із змінами і доповненнями) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за № 27/424819 витрати на збут включають такі витрати, пов'язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг):

витрати пакувальних матеріалів для затарювання готової продукції на складах готової продукції;

витрати на ремонт тари;

оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут;

витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг);

витрати на передпродажну підготовку товарів;

витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом;

витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов'язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона);

витрати на транспортування, перевалку і страхування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки;

витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування;

витрати на страхування призначеної для подальшої реалізації готової продукції (товарів), що зберігається на складі підприємства;

витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів (філій, представництв) підприємства;

інші витрати, пов'язані зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг.

До складу витрат на збут у торговельних організаціях включаються витрати обігу, за винятком витрат, наведених у пунктах 18, 20 і 27 цього Положення (стандарту).

З вищенаведеного вбачається, що витрати, зазначені в пп.263.6.3 п.263.6 ст.263 Податкового кодексу України, є лише однією з складових витрат на збут (Дт 93) і не включають: витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов'язаних зі збутом продукції(операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона; витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства та інше. Позивачем всупереч нормам чинного на момент вчинення порушення законодавства при визначенні плати за користування надрами прирівняно бугхалтерський та податковий облік витрат, що призвело до завищення витрат, пов'язаних з доставкою видобутої корисної копалини.

Долучені до матеріалів справи власні розрахунки Позивача не відповідають фактичним обставинам справи, а саме:

- «згрупований додаток 12» сформовано в розрізі витрат, тоді як вказані витрати можуть розподілятись на рах.23, 93, 94, 93 та ін., а Додаток 12 до акту перевірки сформовано в розрізі первинних документів (дата, номер, сума, контрагент та ін.), що віднесені до витрат на збут (виключно рах. 93), тобто, ті, що були включені в розрахунок збору за користування надрами;

- «таблиця порівняння даних перевірки та даних звіту платника» - графа «витрати пов'язані з доставкою за даними перевірки» містить незрозумілі відмінні від Додатку 11 дані, які формувались на підставі первинних документів перелічених в Додатку 12. (сума граф Додатку 11 «сума зайво включених витрат»+ «витрати пов'язані з доставкою визначені перевіркою» «витрати пов'язані з доставкою за даними звіту»

Слід зауважити, що всі вищевказані Додатки підписано Позивачем без заперечень.

Згідно з даними бухгалтерського обліку підприємства за період, що підлягав перевірці, підприємством завищено витрати, пов'язані з доставкою видобутої корисної копалини, на 5651107 грн. Перелік зайво включених витрат та первинних документів, на підстав яких вони сформовані, наведено в додатку 12 до акту перевірки.

Завищення витрат, пов'язаних з доставкою видобутої корисної копалини призвело до заниження вартості одиниці видобутої корисної копалини за фактичними цінами реалізації (р.6.1 та 6 Додатку 2 до податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин(щебінь)) та відповідно податкового зобов'язання (р.8 Додатку 2 до податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин(щебінь) та р.6, 6.3 податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин) на загальну суму 467 191 грн., в тому числі : за 3 квартал 2012 року в сумі 19366 грн., за 4 квартал 2012 року в сумі 38490 грн.; за 1 квартал 2013 року в сумі 11505 грн., за 2 квартал 2013 року в сумі 98789грн., за 3 квартал 2013 року в сумі 30434грн., за 4 квартал 2013 року в сумі 99378грн.; за 1 квартал 2014 року в сумі 44528грн., за 2 квартал 2014 року в сумі 29707 грн., за 3 квартал 2014 року в сумі 38271 грн., за 4 квартал 2014 року в сумі 56723 грн.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 09.11.2015 року, яким донарахована плата за користування надрами для видобування корисних копалин в сумі 467 191 грн. та застосовані штрафні санкції на суму 116 798 грн. прийняте у відповідності до вимог Податкового кодексу України.

Суд погоджується з доводами позивача про протиправність податкового повідомлення-рішення від 31.05.2016 року за №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 451 413 грн. основного платежу та нараховано 225 707 грн. штрафних (фінансових) санкцій виходячи з наступного.

Підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення стали висновки відповідача про порушення зі сторони ТОВ «Вирівський кар'єр» п.198.1, п.198.2 ст.198, п.180.2, п.180.3 ст. 180 та п.186.3 ст.186, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника на суму 451 413 грн., в т.ч.: за жовтень 2012 року в сумі 9432 грн., за листопад 2012 року в сумі 11078 грн., за грудень 2012 року в сумі 7392 грн., за лютий 2013 року в сумі 637 грн., за жовтень 2013 року в сумі 14177 грн., за грудень 2013 року в сумі 82 858 грн., за січень 2014 року в сумі 314 863 грн., за липень 2014 року в сумі 10 976 грн.

Зокрема, податковий орган наголошує, що ТОВ «Вирівський кар'єр» занижено податкові зобов'язання з ПДВ на імпорт послуг отриманих від ФБУ «Регистр сертификации на федеральном железнодорожном транспорте», РФ та Республиканское унитарное предприятие «Белорусский государственный институт метрологии» та актуарні послуги отримані від Bazalt-Actien-Gesellschaft.

ФБУ «Регистр сертификации на федеральном железнодорожном транспорте», РФ та Республиканское унитарное предприятие «Белорусский государственный институт метрологии» надано ТОВ «Вирі вський кар'єр» імпортні послуги у вигляді проведення лабораторних випробувань щебеневих фракцій згідно стандартів в рамках системи заводського контролю виробництва, проведення інспекції, поточної перевірки та сертифікації та не нараховані податкові зобов'язання з ПДВ на вартість отриманих послуг.

Позивач не нарахував та не сплатив податок до бюджету у разі постачання послуг нерезидентами, не зареєстрованими як платники податку, якщо місце постачання послуг розташоване на митній території України чим порушив вимоги п.198.1, п.198.2 ст.198, п.180.2, п.180.3 ст. 180 та п.186.3 ст.186, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України.

На думку податкового органу, характер вищевказаних робіт відповідає визначенню «інжиніринг» у розумінні п.п.14.1.85 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.

Із даними висновками податкового органу суд не погоджується з огляду на таке.

Згідно підпункту б) пункту 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.»

Нормами абз. в п. 186.3 ст. 186 ПКУ, визначено, що місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб'єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання. До таких послуг належать консультаційні, інжинірингові, інженерні, юридичні (у тому числі адвокатські), бухгалтерські, аудиторські, актуарні, а також послуги з розроблення, постачання та тестування програмного забезпечення, з оброблення даних та надання консультацій з питань інформатизації, надання інформації та інших послуг у сфері інформатизації, у тому числі з використанням комп'ютерних систем.

Згідно п.190.2 ст. 190 Податкового кодексу України, для послуг, які постачаються нерезидентами на митній території України, базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість таких послуг з урахуванням податків та зборів, за винятком податку на додану вартість, що включаються до ціни постачання відповідно до законодавства. Визначена вартість перераховується в національну валюту за валютним (обмінним) курсом Національного банку України на дату виникнення податкових зобов'язань. У разі отримання послуг від нерезидентів без їх оплати база оподаткування визначається, виходячи із звичайних цін на такі послуги без урахування податку.

Поняття інжиніринг наведено в п.п. 14.1.85. п. 14.1. ст. 14 ПКУ, відповідно до якого, інжиніринг - надання послуг (виконання робіт) із складення технічних завдань, проектних пропозицій, проведення наукових досліджень і техніко-економічних обстежень, виконання інженерно-розвідувальних робіт з будівництва об'єктів, розроблення технічної документації, проектування та конструкторського опрацювання об'єктів техніки і технології, надання консультації та авторського нагляду під час монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також надання консультацій, пов'язаних із такими послугами (роботами);

Відповідно до листа (роз'яснення) ДПА України від 26.05.2011 р., N 14837/7/16-1517, перелік інжинірингових послуг обмежено переліком, визначеним підпунктом 14.1.85 пункту 14.1 статті 14 розділу II Кодексу. При цьому, самі послуги по визнанню сертифікату відповідності, проведення сертифікації продукції, проведення лабораторних випробувань, інспекції та поточних перевірок щебеневих фракцій згідно з підпунктом 14.1.85 пункту 14.1 статті 14 розділу II Кодексу під визначення терміну "інжиніринг" не підпадають.

Судом встановлено, що у звітному періоді, що перевірявся ТОВ «Вирівський кар'єр» на виконання контракту №1961, 12СП від 07.08.2012 року отримало від ФБУ «Регистр сертификации на федеральном железнодорожном транспорте» послуги на загальну суму 128 363 грн.

Предметом контракту №1961, 12СП від 07.08.2012 року укладеного з ФБУ «Регистр сертификации на федеральном железнодорожном транспорте» є проведення планового інспекційного контролю відповідності сертифікованої продукції вимогам, підтвердженим при сертифікації. Виконавець у відповідності до заяви Замовника зобов'язаний виконати роботи по сертифікації щебня фракції 25-60 мм на відповідність вимогам НБ ЖТЦП 077-2001 по схемі сертифікації №3а.

За період, що перевірявся, ТОВ «Вирівський кар'єр» отримало від Ntchische Universitat Dresden послуги на загальну суму 219 728,76 грн. на виконання контрактів:

б/н від 01.07.2012 на проведення лабораторних випробувань щебеневих фракцій згіно стандартів в рамках системи заводського контролю виробництва;

б/н від 01.03.2014 на проведення лабораторних випробувань щебеневих фракцій згідно з стандартів;

б/н від 15.05.2014 на проведення інспекції, поточної перевірки та сертифікації системи заводського контролю виробництва.

Судом також встановлено, що у звітному періоді ТОВ «Вирівський кар'єр» на виконання контракту №63-12/НА2835 від 18.12.2012 року укладеного з Республіканським унітарним підприємством «Білоруський державний інститут метрології» є виконання робіт по визнанню сертифікату відповідності системи УкрСЕПРО на серійно випущену продукцію щебінь для дорожнього будівництва.

Виконання вище перелічених робіт та надання відповідних послуг підтверджується первинними та розрахунковими бухгалтерськими документами, які наявні в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду отримані ТОВ «Вирівський кар'єр» послуги від компаній ФБУ «Регистр сертификации на федеральном железнодорожном транспорте», РФ та Республиканское унитарное предприятие «Белорусский государственный институт метрологии» Ntchische Universitat Dresden, не відносяться до інжинірингових. Визначаючи місце постачання наданих Позивачу послуг, Відповідач безпідставно застосував положення п. 186.3 ст. 186 ПКУ, зазначивши, що місцем постачання послуг є місце реєстрації ТОВ «Вирівський кар'єр», як суб'єкта господарювання.

З матеріалів справи також вбачається, що за період, що перевірявся ТОВ «Вирівський кар'єр» на виконання контракту №01//07 від 05.09.2007 отримало від Bazalt-Actien-Gesellschaft послуги на загальну суму 321 276 грн.

Як встановлено судом, предметом контракту №01/07 від 05.09.2007 року є послуги страхового забезпечення підприємства, що входить до складу групи компаній Werhahn. Відповідно до звичайних умов ведення бізнесу головних підприємством укладаються договори страхування з страховиками, витрати по кожному підприємству перевиставляються головних підприємством кожному підприємству з групи.

Як вбачається з контракту №01/07 від 05.09.2007 року місце укладення договору є Лінц на Рейні.

Згідно п.2.2 контракту Компанія повинна забезпечувати заключення підприємствами договорів групового страхування на території Німеччини і у відповідності до законодавства Німеччини.

Згідно п.196.1.3 п.196.1 ст.196 Податкового кодексу України, не є об'єктом оподаткування операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів.

Нормами абз. в п. 186.3 ст. 186 ПКУ, визначено, що місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб'єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання. До таких послуг належать консультаційні, інжинірингові, інженерні, юридичні (у тому числі адвокатські), бухгалтерські, аудиторські, актуарні, а також послуги з розроблення, постачання та тестування програмного забезпечення, з оброблення даних та надання консультацій з питань інформатизації, надання інформації та інших послуг у сфері інформатизації, у тому числі з використанням комп'ютерних систем;

Відповідно до п.186.4 ст. 186 Податкового кодексу України, місцем постачання послуг є місце реєстрації постачальника, крім операцій, зазначених у пунктах 186.2 і 186.3 цієї статті.

На думку суду, висновки податкового органу про те, що отримані позивачем від Bazalt-Actien-Gesellschaft послуги страхового забезпечення підприємства на загальну суму 321 276 грн. є актуарними і тому підлягають оподаткуванню ПДВ є помилковими, оскільки місце постачання та надання цих послуг як вбачається з умов самого контракту та актів складених на їх виконання є територія республіки Німеччина, а тому у відповідності до п.186.4 ст.186 не підлягають оподаткуванню ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2013 року позивачем проведено уцінку дробарок на загальну суму 147 897,43 грн. Дана операція відображена у бухгалтерському обліку підприємства наступних бухгалтерським проведенням ДТ 946 КТ 286.

Придбавались дані дробарки як основні засоби з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача. В складі витрат на придбання вищезазначених дробарок сплачено податок на додану вартість, який віднесено до складу податкового кредиту у відповідні періоди. Проте, частина їх вартості використана в операції уцінка, що здійснено в межах балансу платника податку. Дана частина вартості продукції, на думку податкового органу не прийме участі в оподатковуваних операціях перевірявся ТОВ «Вирівський кар'єр».

Враховуючи наведені висновки Сарненська ОДПІ вважає, що ТОВ «Вирівський кар'єр» занижено податкові зобов'язання з ПДВ за листопад 2013 року на суму 29 579 грн. за рахунок не включення їх до складу ПДВ, нарахованого на уціненні товари.

Із вказаними твердженнями суд не може погодитися з врахуванням наступного.

Основним документом, що регламентує питання уцінки, є ПБО 9, відповідно до п. 24 якого запаси відображаються в бухгалтерському обліку і звітності за найменшою з двох оцінок: первісною вартістю або чистою вартістю реалізації.

Запаси відображаються за чистою вартістю реалізації, якщо на дату балансу їх ціна знизилась або вони зіпсовані, застаріли, або іншим чином втратили первісно очікувану економічну вигоду (п. 25 ПБО 9). У разі якщо є об'єктивні дані, які свідчать про те, що запаси знецінилися, вони підлягають уцінці на дату балансу.

Відповідно до Положення про уцінку уцінку товарів можна проводити за умов дотримання таких критеріїв:

у разі якщо товари не продаються (не використовуються у виробництві) понад три місяці або частково втратили свою первісну цінність;

уцінка товару проводиться лише за рішенням керівника підприємства;

уцінка здійснюється відповідно до даних, отриманих внаслідок проведеної інвентаризації.

При цьому уцінці не підлягають товари, які оформлено в заставу, перебувають у резерві або на відповідальному зберіганні (п. 5 вищезазначеного Положення).

Згідно з п. 27 цього ПБО сума, на яку первісна вартість запасів перевищує чисту вартість їх реалізації, та вартість повністю втрачених (зіпсованих або тих, що не вистачає) запасів у бухгалтерському обліку списуються на витрати звітного періоду. Суми недостач і втрат від псування цінностей до прийняття рішення про конкретних винуватців відображаються на позабалансових рахунках. Після встановлення осіб, які мають відшкодувати втрати, належна до відшкодування сума зараховується до складу дебіторської заборгованості (або інших активів) і доходу звітного періоду.

Пунктом 152.10 ст. 152 Податкового кодексу визначено, що у разі якщо платник податку приймає рішення про уцінку/дооцінку активів згідно з правилами бухгалтерського обліку, така уцінка/дооцінка з метою оподаткування не змінює балансову вартість активів та доходи або витрати такого платника податку, пов'язані з придбанням зазначених активів.

При цьому норми зазначеного пункту не застосовуються до операцій, щодо яких іншими нормами цього Кодексу передбачено визнання доходів та витрат за даними бухгалтерського обліку.

Оскільки рішення про уцінку активів приймається згідно з правилами бухгалтерського обліку, то для уцінки товарів необхідно виконувати вимоги Положення про уцінку.

Згідно ст. 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

ґ) виключено;

д) виключено;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

У відповідності до п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до ст.188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Згідно п.192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наведеними нормами Податкового кодексу України не передбачено необхідності коригування податкового кредиту з ПДВ при уцінці товарів.

Крім того, доказів зв'язку уцінки дробарок та її реалізації із правом на формування податкового кредиту відповідачем також не наведено.

Оскільки, висновки відповідача про завищення суми бюджетного відшкодування ТОВ «Вирівський кар'єр» в розмірі 451 413 грн. не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, то і нарахування позивачу штрафної санкції у розмірі 225 707 грн. на підставі п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України є незаконним.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України - розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України - доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст.86 КАС України - суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи та зазначених норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позивачем частково обґрунтовано належними та допустимими доказами позовні вимоги, а тому позов підлягає до часткового задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Сарненської ОДПІ від 31.03.2016 року за №. В решті позовних вимог позов до задоволення не підлягає.

На підставі ст.94 КАС України, суд присуджує на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вирівський кар"єр" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 8247, 24 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області № від 31.03.2016 року.

У решті позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вирівський кар"єр" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 8247, 24 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.