Справа № 2а-0770/2286/12
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2013-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2013 рокум. Ужгород№ 2a-0770/2286/12

Закарпатський окружний адміністративний суд

в складі головуючої судді: Скраль Т.В.,

при секретарі судового засідання - Химинець В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 "ОСОБА_2 механічний завод" - ОСОБА_3 ( довіреність від 22.10.2012 року, а.с. 91),

відповідача 1: ОСОБА_2 районної державної адміністрації Закарпатської області - представник в судове засідання не з"явився,

відповідача 2: ОСОБА_4 сільська рада Ужгородського району Закарпатської області - представник в судове засідання не з"явився,

третя особа: Фермерське господарство "Колос МЗ" - представник ОСОБА_3 (довіреність від 21.11.2011 року, а.с. 54),

третя особа: Тийглашська сільська рада Ужгородського району - представник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю "ОСОБА_2 механічний завод" до ОСОБА_2 районної державної адміністрації в Закарпатській області, ОСОБА_4 сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, третіх осіб: Фермерського господарства "Колос МЗ", Тийглашської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання нечинним рішення, розпорядження, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до ст. 160 частини 3 КАС України 16 квітня 2013 року було проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 22 квітня 2013 року.

Закрите акціонерне товариство "ОСОБА_2 механічний завод" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації в Закарпатській області, Сюртіковської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, третіх осіб: Фермерського господарства "Колос", Тийгласької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, в якому просить суд визнати нечинним рішення, розпорядження, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 16 квітня 2013 року було розєднано позовні вимоги в різні провадження. Суд розглядає позовні вимоги про визнання нечинним рішення ОСОБА_4 сільської ради від 30.03.1999 року "Про надання земельної ділянки в оренду"; визнання нечинним п.1 розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 18.01.2008 року № 16; визнання незаконною відмови виконуючого обов'язки голови ОСОБА_2 РДА ОСОБА_6 від 11.01.2012 року № 2301/02-17 про припинення постійного користування землею ЗАТ "ОСОБА_2 механічний завод" за державним актом на право постійного користування землею ЗАТ "ОСОБА_2 механічний завод" серії ІІ-ЗК № 001842; зобов'язання голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації прийняти розпорядження щодо припинення постійного користування землею ЗАТ "ОСОБА_2 механічний завод" за державним актом на право постійного користування землею ІІ-ЗК № 001842.

Позов мотивований наступним. 19.09.1995 року ОСОБА_2 радою народних депутатів винесено рішення про видачу державного акту на право постійного користування Відкритому акціонерному товариству ОСОБА_2 механічний завод на земельну ділянку площею 162,2 га, надану розпорядженням Ради Міністрів УРСР № 215 від 06.08.1988 року під розміщення свинокомплексу, кормової бази та під'їзду. Державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЗК № 001842 від 03.10.1995 року.

12.10.2009 року ОСОБА_2 районним комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації було зареєстроване право власності на вказаний свинокомплекс і належні до нього будівлі та споруди за № 1219 в книзі № 6 (реєстраційний номер об'єкту 26294453), на підставі рішення Тийглашської сільської ради Ужгородського району від 24.10.2008 року, та видано свідоцтво на право власності не нерухоме майно від 12.10.2009 року за адресою с. Тийглаш, вул. Сірень, буд. 5. ЗАТ ОСОБА_2 механічний завод продав 16.10.2009 року: свинокомплекс, з належними до нього будівлям та спорудами Фермерському господарству Колос МЗ (надалі -ФГ Колос МЗ), що підтверджується до договором купівлі-продажу нерухомого майна. У фермерського господарства Колос МЗ, як нового власника комплексу, виникли труднощі з оформленням земельної ділянки, оскільки вся площа земельної ділянки без вилучення її у ЗАТ ОСОБА_2 механічний завод, була переведена ОСОБА_2 районною державною адміністрацією в землі запасу. 28.12.2011 року Позивач звернувся до ОСОБА_2 районної адміністрації щодо припинення постійного користування земельною ділянкою за Державним актом на право постійного користування землею ІІ-ЗК № 001842. 11 січня 2012р. листом № 2301/02-17 виконуючим обов'язки голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації ОСОБА_6 відмовлено ЗАТ ОСОБА_2 механічний завод в припиненні постійного користування. Підставами відмови було прийняття рішення ОСОБА_4 сільської ради від 30.03.1999р. про вилучення у земельних ділянок площами 27,6 та 134,6 га. та розпорядження голови ОСОБА_2 РДА від 18.01.2008р. переведення в запас 146,6 га та про яке позивач дізнався із вказаного листа, у звязку з чим 10 липня 2012 року звернулися до Закарпатського окружного адміністративного суду. Вважають, відмову виконуючого обов'язки голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації ОСОБА_6 про припинення постійного користування земельною ділянкою незаконною, так як така ґрунтується на рішеннях, що винесені з порушенням законодавства. Рішення ОСОБА_4 сільської ради від 30.03.1999р. є незаконним та підлягає визнанню нечинним.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що наведені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації ОСОБА_7 в судовому засіданні 14.03.2013 року, заперечив проти позовної вимоги про визнання нечинним п.1 розпорядження голови ОСОБА_2 РДА від 18 січня 2008 року № 16, в решті вимог позов визнав.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради , в судове засідання не зявився, подав суду заяву ( а.с.163) про розгляд справи без їх участі та визнання позову в частині, що стосується вимог до ОСОБА_4 сільської ради у звязку із обґрунтованістю такої.

Представник третьої особи Фермерського господарства «Колос МЗ» позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити.

Представник третьої особи Тийглашської сільської ради сільський голова ОСОБА_5 проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Відповідно до ст. 136 КАС відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Судове рішення у зв'язку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими ст. 112 КАС.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 112 КАС у разі повного визнання відповідачем позовних вимог і прийняття його судом приймається постанова про задоволення адміністративного позову. Суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї - небудь права, свободи або інтереси.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи позовної заяви, суд вважає, що адміністративний позов слід задоволити частково, виходячи із наступного.

03 жовтня 1995 року Відкритому акціонерному товариству «ОСОБА_2 механічний завод» видано державний акт серії ІІ-ЗК № 001842 на право постійного користування землею площею 162,2 га. Державний акт видано на підставі рішення 19 вересня 1995 року Ужгордської районної ради народних депутатів та відповідно до розпорядження Ради Міністрів УРСР № 215 від 06.08.1988 року під розміщення свинокомплексу, кормової бази та під'їзду ( а.с. 164-167).

Так, судом встановлено, що ВАТ «ОСОБА_2 механічний завод» заснований згідно Наказу Фонду державного майна України від 18 березня 1994 року № 15-АТ, шляхом перетворення державного підприємства «ОСОБА_2 механічний завод» у відкрите акціонерне товариство згідно з державною програмою приватизації. Закрите акціонерне товариство «ОСОБА_2 механічний завод» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 механічний завод» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства. ( а.с. 221-225) згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ( ) та наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 механічний завод» №14308374 від 21 квітня 1995 року виданого ОСОБА_2 міськвиконкомом, п.1.1 статуту ВАТ «ОСОБА_2 механічний завод» ( а.с.196-197).

27 серпня 2012 року Закрите акціонерне товариство «ОСОБА_2 механічний завод» перетворено у Товариство з додатковою відповідальністю «ОСОБА_2 механічний завод» (а.с. 221-225).

12.10.2009 року ОСОБА_2 районним комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна було зареєстроване право власності на вказаний свинокомплекс і належні до нього будівлі та споруди за № 1219 в книзі № 6 (реєстраційний номер об'єкту 26294453), на підставі рішення Тийглашської сільської ради Ужгородського району від 24.10.2008 року, та видано свідоцтво на право власності не нерухоме майно від 12.10.2009 року за адресою с. Тийглаш, вул. Сірень, буд. 5 (пять).

Згідно договору купівлі-продажу від 16.10.2009 року ( а.с.137-138) ЗАТ ОСОБА_2 механічний завод продав свинокомплекс, з належними до нього будівлям та спорудами Фермерському господарству Колос МЗ (надалі -ФГ Колос МЗ).

Щодо вимоги про визнання нечинним рішення ОСОБА_4 сільської ради від 30 березня 1999 року «Про надання земельної ділянки в оренду».

Рішенням ОСОБА_4 сільської ради від 30.03.1999 року вилучено із земель механічного заводу ( а.с. 9) за ст.. 27 п.1 ЗК земельну ділянку 27, 6 га та площею 134, 6 га. Вилучені землі переведено в землі запасу сільської ради.

Згідно п.1 ч.1 ст. 27 Земельного кодексу України ( в редакції Земельного кодексу на час прийняття рішення) припинення права користування землею, можливе, у разі добровільної відмови від земельної ділянки.

Відповідно до ч. 5 даної статті Земельного кодексу України (в редакції Земельного кодексу станом на час переведення до земель запасу) припинення права користування землею у випадках, передбачених пунктами 1-8 частини першої та частиною третьою цієї статті, провадиться у межах населених пунктів відповідною Радою народних депутатів, за межами населених пунктів - сільською, селищною, районною, міською, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Радою народних депутатів, а у випадку, передбаченому пунктом 9 частини першої цієї статті, - за рішенням Ради народних депутатів, що має право вилучати земельні ділянки.

Ст. 80 Земельного кодексу України (в редакції Земельного кодексу станом на час переведення до земель запасу) визначено, що землями запасу визнаються всі землі, не передані у власність або не надані у постійне користування. До них належать також землі, право власності або користування якими припинено відповідно до статей 27 і 28 цього Кодексу.

Як вищезазначалось судом, згідно державного акту на право постійного користування землею площею 162,2 га., така земельна ділянка належала Відкритому акціонерному товариству «ОСОБА_2 механічний завод», правонаступником якого є позивач.

Відповідно до ст. 108 Цивільного кодексу України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення, до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Разом з тим, відповідачем 2 не доведено перед судом факту добровільної відмови позивача від користованої земельної ділянки згідно державного акту. Прийняттям спірного рішення відповідач 2 - ОСОБА_4 сільська рада, шляхом віднесення до земель запасу 162,2 га землі, що перебувала на праві постійного користування у Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 механічний завод», фактично позбавила Позивача права постійного користування вказаними землями як правонаступника Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_2 механічний завод» .

Разом з тим, на даний час Позивач позбавлений можливості переоформити право постійного користування земельними ділянками, оскільки відповідно до ст. 92 діючого Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Крім того, Позивач бав позбавлений можливості своєчасно захистити своє порушене право шляхом звернення до суду з вимогою про скасування рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про віднесення 162,2 га землі до земель запасу, так як, про таке він дізнався із листа № 2301/02-17 від 11.01.2012 року ( а.с. 8).

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що віднесення земель 162,2 га, що перебували на праві постійного користування у ВАТ «ОСОБА_2 механічний завод» до земель запасу, порушує права позивача, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання нечинним п. 1 розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 18.01.2008 року № 16.

Розпорядження голови ОСОБА_2 районної держаної адміністрації Закарпатської області від 18 січня 2008 року № 16 ( а.с. 51) переведено в землі запасу Тийглашської сільської ради земельні ділянки площею 146,6 га. Позивач в судовому засіданні пояснив, що просить скасувати тільки п.1 даного Розпорядження, так як у них відсутні докази, що земельні ділянки загальною площею 15,6 га, які знаходяться у власності громадян за даним розпорядженням, розташовані на землях ВАТ «Ужгородського механічного заводу».

Відповідно до п. 3 ст. 142 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. З моменту набрання чинності Земельним кодексом України 2002 року припинення права постійного користування землею за межами населених пунктів належить до компетенції ОСОБА_2 районної державної адміністрації.

Згідно ч. 1 ст. 17 Земельного кодексу України, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить зокрема розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. П. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці другому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. На момент прийняття розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 18.01.2008р. № 16 було відсутнє будь-яке рішення ОСОБА_2 районної ради до 01.01.2002р. та будь-яке розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації після 01.01.2002р. про припинення ЗАТ ОСОБА_2 механічний завод постійного користування землею за Державним акт на право постійного користування землею ІІ-ЗК №001842. Доказів добровільної відмови позивача від земельної ділянки відповідач 1 не надав.

Крім того, в результаті прийняття оскаржуваного розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації, земельна ділянка під свинокомплексом і належними до нього будівлями та спорудами була переведена в запас, згідно даних інвентаризаційної справи № 61 площа земельної ділянки безпосередньо під свинокомплексом і належними до нього будівлями та спорудами складає 5,6984 га.

Згідно ст. 18 Земельного кодексу України, у запасі можуть перебувати земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб. Земельна ділянка під свинокомплексом і належними до нього будівлями та спорудами фактично перебувала в користуванні ЗАТ ОСОБА_2 механічний завод.

Згідно п. 5 ст. 116 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ст. 152 Земельного кодексу України зазначено, що способом захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки зокрема є визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вказане Розпорядження не відповідає вимогам Закону.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України зазначеної статті передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як слідує із матеріалів справи, постійне користування ЗАТ ОСОБА_2 механічний завод земельної ділянки за Державним актом на право постійного користування землею ІІ-ЗК № 001842 не припинено, що обмежує право позивача належним чином переоформити своє право власності та здійснити необхідне відчуження земельної ділянки у звязку із продажем будівлі свинокомплексу.

П. 1 спірного Розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 18.01.2008р. № 16 про переведення в землі запасу Тийглашської сільської ради земельної ділянки площею 146,6 га є незаконним, а тому позові в цій частині підлягає до задоволення, як обґрунтований.

Щодо позовних вимог визнати незаконною відмову виконуючого обовязки голови РДА ОСОБА_6 від 11.01.2012 року про припинення постійного користування землею ІІ-ЗК № 001842 та зобовязати прийняти розпорядження щодо припинення постійного користування землею за ЗАТ «ОСОБА_2 механічний завод», судом встановлено наступне.

Законодавством України визначений вичерпний перелік підстав для припинення права користування земельною ділянкою.

Так, відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємства, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; д) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; е) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно зі ст. 143 цього Кодексу примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) не усунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров'ю населення) в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів, виконавчої влади з питань земельних ресурсів; в) конфіскації земельної ділянки; г) викупу (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов'язаннях власника цієї земельної ділянки; е) не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

27.12.2011 року Позивач звернувся до ОСОБА_2 районної адміністрації щодо припинення постійного користування земельною ділянкою за Державним актом на право постійного користування землею ІІ-ЗК № 001842.

11.01.2012р. листом № 2301/02-17 виконуючим обов'язки голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації ОСОБА_6 відмовлено ЗАТ ОСОБА_2 механічний завод в припиненні постійного користування. Підставами відмови було прийняття рішення ОСОБА_4 сільської ради від 30.03.1999р. про вилучення у земельних ділянок площами 27,6 та 134,6 га. та розпорядження голови ОСОБА_2 РДА від 18.01.2008р. переведення в запас 146,6 га ( а.с.8)

Законом України Про державні адміністрації визначено, що місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня, законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян .

Суд, виходячи з того, що рішення ОСОБА_4 сільської ради від 30.03.1999р. та п. 1 розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 18.01.2008р. № 16, на момент звернення позивача, тобто 27.12.2011 року, були чинними, доказів про скасування таких надано не було, тому суд приходить до висновку, відповідач ОСОБА_2 районна державна адміністрація, не могла в інший спосіб належно розглянути звернення позивача та припинити право постійного користування земельною ділянкою. Відмова виконуючого обов'язки голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації ОСОБА_6 (лист від 11.01.2012р. № 2301/02-17) у припиненні постійного користування ЗАТ ОСОБА_2 механічний завод за Державним актом на право постійного користування землею ІІ-ЗК № 001842 є такою, що прийнята у спосіб визначений законом.

Так, вимога позивача щодо зобовязання прийняти розпорядження про припинення постійного користування земельних ділянок ВАТ "ОСОБА_2 механічний завод " та правонаступника ОСОБА_1 "ОСОБА_2 механічний завод" можлива, лише після здійснення Позивачем всіх необхідних дій, пов'язаних з переоформленням права постійного користування цими земельними ділянками з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку.

Крім того, суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили, наперед, про вирішення питань, що належать до компетенції такого субєкта владних повноважень, тому позов в цій частині не підлягає до задоволення як такий, що заявлений безпідставно та передчасно.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Таким чином, позов підлягає до задоволення в частині визнання протиправним та скасувати рішення ОСОБА_4 сільської ради від 30.03.1999 року "Про надання земельної ділянки в оренду" та визнання протиправним п.1 розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 18 січня 2008 року № 16. В решті позовних вимог слід відмовити, так як позивачем перед судом не доведено належними та допустимими доказами обґрунтованість таких.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 9, 11, 70, 71, 86, 94, 160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "ОСОБА_2 механічний завод" до ОСОБА_2 районної державної адміністрації в Закарпатській області, ОСОБА_4 сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, третіх осіб: Фермерського господарства "Колос МЗ", Тийглашської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання нечинним рішення, розпорядження, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_4 сільської ради від 30.03.1999 року "Про надання земельної ділянки в оренду".

3. Визнати протиправним п.1 розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 18 січня 2008 року № 16.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_8