Справа № 826/17925/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 вересня 2016 року № 826/17925/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.08.2015р.,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 06.08.2015р. №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на протиправність оскаржуваного рішення та акту перевірки.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з тих підстав, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято правомірно.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

На підставі п.п. 78.1.1, 78.1.2 статті 78, статті 79 ПК України та згідно з наказом №816 від 07.07.2015р. відповідачем проведено перевірку фізичної особи ОСОБА_1 за результатами якої 17.07.2015р. складено акт №3002/26-56-17-01-05/НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.» (далі по тексту - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем п. 167.1 статті 167, п.п. 164.2.17 статті 164 ПК України, в наслідок чого йому донараховано податок на доходи фізичних осіб за перевіряємий період, на загальну суму 1 336 217,53грн., з яких основний платіж - 1 068 974,03грн. та штрафні санкції - 267 243,51грн.

В якості підстав для даного висновку контролюючим органом в Акті перевірки зазначено, що при опрацюванні інформації з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. та Листа від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» №04-2-0/1323 від 01.07.2015р. встановлено, що позивачем протягом 2014 року отримано дохід у грошовій формі, як додаткове благо, яке підлягає декларуванню.

Листом №5475/Г/26-56-17-04-14 від 05.06.2015р. «Про надання податкової інформації та її документального підтвердження» відповідач повідомив позивача про надання податкової інформації та її документального підтвердження фінансової діяльності стосовно взаємовідносин з АТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.

Зазначений лист отримано позивачем 17.06.2015р., проте, як встановлено судом його виконано не було.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (надалі - ПК України), який набрав чинності 01.01.2011 року.

Так, згідно ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

З Акту перевірки вбачається, що висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на те, що позивачем не сплачено податок з доходів фізичних осіб за 2014 рік у розмірі 6 289 515,45грн. у вигляді анульованої заборгованості за кредитним договором.

Листом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» №04-2-0/1323 від 01.07.2015р. повідомило ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві, що банком було нараховано ОСОБА_1 дохід у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом у розмірі 6 289 515,45грн. Зазначене прощення здійснювалося з укладанням Договору про припинення зобов'язань за кредитним договором.

Даним листом також було повідомлено, що відповідно до п. 164.2.17 статті 164 ПК України у разі якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, у зв'язку із достроковим погашенням Позичальником частини кредитної заборгованості, Кредитором (ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та Позичальник (Позивач) 20.05.2014р. укладено Договір про припинення зобов'язань за кредитним договором №014/3796/82/55349 від 14.05.2007р., відповідно до якого розмір непогашеної Позичальником заборгованості на момент укладення цього Договору складає еквівалент 6 289 515,45грн. по офіційному курсу НБУ, в тому числі:

- основна сума боргу кредиту - 84 314,49 доларів США, що складає еквівалент 987 840,96грн.;

- проценти нараховані за користування кредитом - 105 588,51 доларів США, що є еквівалентом 1 237 090,50грн.;

- розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за Кредитним договором - 4 064 583,99грн.

Пунктом 1.2 Договору від 20.05.2014р. визначено, що у зв'язку із погашенням Позичальником, до підписання цього Договору, заборгованості по кредиту за Кредитним Договором №014/3796/82/55349 від 14.05.2007р. в розмірі 147 768,91 доларів США, що складає еквівалент 1 700 000,00грн. по курсу НБУ на дату погашення, Сторони домовились, що з дня укладення цього договору Боргові зобов'язання за Кредитним договором припиняються, а Кредитний договір вважається розірваним.

Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_1 отримала від Банку Повідомлення №04-2-0/1323 від 01.07.2015р., яким було поінформовано її про анулювання кредитної заборгованості за вказаним договором.

За таких обставин суд приходить до переконання, що позивачем протиправно не задекларовано суму отриманого додаткового блага у вигляді анулювання кредитної заборгованості, чим занижено відповідний дохід у розмірі 1 068 974,03грн. та не доплачено у бюджет податок з доходів фізичних осіб за 2014 рік.

Згідно з абзацом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

На підставі пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані, зокрема: вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку; подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

Пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри. Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 має бути відмовлено повністю.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко