Справа № 637/867/15-а
Суддя: Островська Н. І.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2-а/637/1/16
№ 637/867/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2016 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Островської Н.І., за участю секретаря Катренко Ю.С.,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії ,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача по припиненню йому дії пільг на житлово-комунальні послуги з 01.07.2015 року, як пенсіонеру МВС України, звільненому за хворобою та зобовязання відповідача відновити дію пільг на житлово-комунальні послуги з 01.07.2015 року в розмірі 50 % знижки.

Зазначив, що з 15.12.2003 року він є пенсіонером МВС України, що підтверджується пенсійним посвідченням № 13624 від 09.01.2004 року. Відповідно до довідки № 100/27163 від 08.11.2014 року він та члени його сімї мають право з 1 липня 2004 року і довічно, відповідно до Закону України «Про міліцію» № 583-ХІІ і змін до нього, на 50-відсоткову знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. Посилається на статтю 22 Закону України «Про міліцію», згідно якій працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо в межах норм, встановлених законодавством, за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Відповідно до свідоцтва про хворобу від 24.10.2003 року він є непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий час. З 2004 року по червень 2015 року включно йому надавалися пільги згідно Закону України «Про міліцію». Вказують, що 28 липня 2015 року він звернувся до управління соціального захисту населення Шевченківської райдержадміністрації Харківської області, надавши декларацію про доходи сімї за період з січня по червень 2015 року, однак листом від 31 липня 2015 року отримав відмову з посиланням на Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сімї, затвердженим Постановою КМУ від 04.06.2015 року № 389, за яким середньомісячний сукупний дохід в розрахунку на 1 особу складає 1800,26 грн., що перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. Вказану відмову і дії відповідача вважає незаконними, оскільки Закон України «Про міліцію», яким надаються пільги звільненим працівникам МВС за хворобою, був прийнятий раніше за Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сімї, затвердженого Постановою КМУ від 04.06.2015 року № 389, на який посилається відповідач. Згідно з положеннями статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України. У разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. 04.08.2015 року він звернувся з аналогічним позовом до Харківського окружного адміністративного суду. Ухвалою суду від 11.08.2015 року позовну заяву було повернено згідно ч. 4 ст. 18 КАС України та розяснено, що позовні вимоги підсудні місцевому загальному суду як адміністративному.

У судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, а також заперечення, де зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків з 31.01.2005 року як міліціонер на пенсії, користується пільгами відповідно до Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року № 565-ХІІ. Відповідно до ст. 22 Закону № 565-ХІІ працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо в межах норм, встановлених законодавством. Крім того, вищезазначеною статтею передбачено, що за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Також зазначили, що Законом України від 28.12.2014 року № 76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», внесено зміни до Закону України «Про міліцію», а саме частину сьому статті 22 викладено у наступній редакції: «Установити, що пільги, передбачені частинами четвертою, пятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України». Для реалізації положень вищевказаного Закону, в частині надання пільг з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сімї, постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 389 затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сімї. Відповідно до п. 8 Порядку № 389 ОСОБА_1 28 липня 2015 року подав до управління соціального захисту населення райдержадміністрації декларацію про доходи сімї та довідки про доходи свої та членів сімї за період з січня 2015 року по червень 2015 року. Відповідно до п. 9 Порядку № 389 управлінням соціального захисту населення був визначений середньомісячний сукупний дохід сімї в розрахунку на 1 особу, який становить 1800,26 грн., що перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу (у 2015 році 1710 грн.). З огляду на викладене, відповідно до п. 12 Порядку № 389, відповідач вважає, що ОСОБА_1 не має права на отримання пільг з 01.07.2015 року, та просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Положеннями частини 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог статті 9 КАС України при вирішенні спору суд керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Частина 1 статті 11 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, тобто з урахуванням передбачених законом підстав для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному громадянину України гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами по справі не заперечувалось, що позивач є пенсіонером МВС України з 15.12.2003 року (а.с. 6, 11-13, 15) та перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги з 31.01.2005 року, як міліціонер на пенсії та до 30.06.15 р. користувався 50-% знижкою за користування послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, постачання холодної води, гарячої води, водовідведення, електропостачання, газопостачання на плиту, централізоване опалення та вивезення побутових відходів. При цьому необхідно зазначити, що вказана пільга була надана позивачу з 31.01.2005 р. і довічно, тобто без обмеження будь-яким строком. При цьому така пільга була надана позивачу у відповідності до чинного, на момент виходу на позивача на пенсію, законодавства України.

Відповідно до довідки № 100/27163 від 08.11.2014 року ОСОБА_1 та члени його сімї мають право з 1 липня 2004 року і довічно відповідно до Закону України «Про міліцію» і змін до нього на 50-відсоткову знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива (а.с. 9).

Згідно свідоцтву про хворобу № 782 від 24.10.2003 року позивач є непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий час (а.с. 14).

01.07.2015 року управлінням соціального захисту населення Шевченківської райдержадміністрації Харківської області пільгу призупинено з посиланнями на постанову Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 389, оскільки середньомісячний дохід сім»ї позивача перевищує 1710 грн. на одну особу /а.с. 8/.

Вказані обмеження встановлені Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів Постановою Кабінету Міністрів України № 389 від 04.06.2015 року, який регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, в межах повноважень Кабінету Міністрів України.

Так, вищенаведена постанова звужує коло осіб, які мають право на пільги, що скасовує право ОСОБА_1 та членів його сімї, набрала чинності після визнання Державою за позивачем та членам його сімї права на такі пільги.

Отже, суд, вважає законним і обґрунтованим посилання позивача на вимоги ст.ст. 22, 58 Конституції України, з тих підстав, що пенсію за вислугу років ОСОБА_1 призначено довічно з 01.07.2004 р., згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та відповідно, він і члени його сімї набули право довічно на 50-ти процентну знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. Тоді як Закони, що звужують коло осіб, які мають право на такі пільги і безпосередньо скасовують право ОСОБА_1 на їх отримання,набрали чинності 04.06.2015 року та 28.12.2014 року, тобто після визнання Державою за позивачем права на такі пільги.

Згідно ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй».

Відповідно до ст. 22 Конституції України, «Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Статтею 58 Конституції України, визначено, що «Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи».

Відповідно до ст. 68 Конституції України, «Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей». З урахуванням наведених вище Конституційних норм, суд дійшов переконання, що на правовідносини, які виникли між позивачем і відповідачем не розповсюджується дія Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 389 від 04.06.2015 року та зміни, внесені Законом України N 1166-VII (1166-18) від 27.03.2014 року «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» в ст. 22 Закон України «Про міліцію», яка встановлює державні гарантії соціального захисту працівників міліції.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1, починаючи з 01.07.2004 року, і члени його сімї набули право довічно на 50-ти процентну знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

При цьому, представник відповідача не навів належних доказів, які спростовують доводи позивача.

У відповідності до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Окрім цього, у відповідності до п.п. 2, 3 Рішення Конституційного суду України від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012, «2. В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України требарозуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону повязані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному звязку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішеннясправ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України».

Згідно п. 1 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 389 від 04.06.2015 року, «1. Цей Порядок визначає механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сімї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами.

Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку, дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби.

Пільги, зазначені у пункті 1 цього Порядку, надаються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід сімї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу».

Аналогічні обмеження в праві на отримання пільг внесені Законом України N 1166-VII (1166-18) від 27.03.2014 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» в ст. 22 Закон України «Про міліцію», яка встановлює державні гарантії соціального захисту працівників міліції.

Зокрема ст. 22 Закон України «Про міліцію», викладена в наступній редакції: «Держава гарантує працівникам міліції соціальний захист. Працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо в межах норм, встановлених законодавством.

Частина четверта статті 22 із змінами, внесеними згідно із Законом N 107-VI (107-17) від 28.12.2007 - зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду N 10-рп/2008 (v010p710-08) від 22.05.2008; частина четверта статті 22 в редакції Закону N 1166-VII (1166-18) від 27.03.2014.

За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом.

Статтю 22 доповнено частиною згідно із Законом N 107-VI (107-17) від 28.12.2007 - зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду N 10-рп/2008 (v010p710-08) від 22.05.2008; частина шоста статті 22 в редакції Закону N 1166-VII(1166-18) від 27.03.2014).

Установити, що пільги, передбачені частинами четвертою, пятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частина статті 22 із змінами, внесеними згідно із Законами N 2484-12 від 19.06.92, N 107-VI (107-17) від 28.12.2007 зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду N 10-рп/2008 (v010p710-08) від 22.05.2008; частина сьома статті 22 в редакції Законів N 1166-VII (1166-18) від 27.03.2014, N 76-VIII (76-19) від 28.12.2014 - щодо набрання чинності норм зазначеного Закону див. "Прикінцеві положення" (76-19)».

Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 24 ч. 3 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення.

Згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.79 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.04 р.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У відповідності до вимог статей 22, 58 Конституції України, при прийнятті нових законів чи внесенні змін у діючі та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують чи скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про міліцію», якою закріплено соціальний захист працівників міліції, держава гарантує працівникам міліції соціальний захист, а в ч. 6 цієї статті зазначено, що за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою, або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом.

У відповідності з вимогами Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.03 р., саме Управління праці та соціального захисту населення організують збирання, систематизацію та зберігання інформації про пільговика, ведуть облік пільговиків.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші нормативно-правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно п. 15 ч. 2 Закону України «Про національну поліцію», за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цім законом для колишніх поліцейських, членів їх сімей, інших осіб.

Необхідно зазначити, що Верховною Радою України внесено зміни в законодавство і соціальні гарантії були повернуті, шляхом прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх співробітників органів внутрішніх справ та членів їхніх сімей». Цей закон вносить зміни до п. 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про Національну поліцію». Зміни спрямовані на реалізацію конституційних принципів рівності, справедливості, пропорційності і недискримінації під час унормування законом соціального і правового захисту як поліцейських, так і колишніх працівників міліції, в тому числі пенсіонерів, інвалідів, а також членів їх сімей, інших осіб.

Оскільки позивачу, як пенсіонеру ОВС вже була встановлена пільга з оплати за комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій довічно, у відповідача були відсутні правові підставі зупиняти дію пільги ОСОБА_1 у зв'язку із внесенням змін до чинного законодавства, так як умова отримання пільги (залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами) повинна застосовуватися лише щодо осіб, які мають право на її отримання, а не до тих осіб, яким така пільга вже встановлена довічно.

Висновок суду ґрунтується на письмових поясненнях сторін та всіх наявних у справі матеріалах в сукупності, які досліджені судом і яким дана правова оцінка.

У відповідності до ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Керуючись ст. 19, 22, 55, 46 Конституції України, ст.ст. 2, 9, 11, 86, 71, 86, 99, 102, 158-163, 167 КАС України, ст. 22 Закону України «Про міліцію», суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління соціального захисту населення Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області щодо припинення дії пільг на житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 з 01.07.2015 року, як пенсіонеру МВС України, звільненому за хворобою.

Зобовязати управління соціального захисту населення Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області відновити дії пільг на житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 22 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року № 565-ХІІ з 01.07.2015 року в розмірі 50-відсоткової знижки, як пенсіонеру МВС України, звільненому за хворобою.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Копію постанови направити сторонам.

Суддя Шевченківського

районного суду ОСОБА_2

Харківської області