Справа № 810/2792/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

05 вересня 2016 року 810/2792/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції

про визнання протиправною та скасування постанов і зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 16.03.2015 Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1;

- зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області зняти арешт з квартири АДРЕСА_1.

Пунктом 3 частини першої статті 107 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, яка містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), що дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Частиною другою цієї ж статті закріплено обов'язок суду з'ясувати, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом, а якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Згідно з приписами статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб'єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом.

Крім цього, початок перебігу шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність).

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує постанову Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Зазначена постанова прийнята відповідачем відповідно 16.03.2015, натомість з даним позовом позивач звернувся до суду лише 31.08.2016, що підтверджується штампом відділення поштового зв'язку на конверті, у якому надійшов позов.

Таким чином, між датою прийняття оскаржуваної постанови та моментом звернення до суду минуло більше ніж шість місяців.

З позовної заяви, судом встановлено, що 25.08.2015 ТОВ «Фінансова компанія «Житлоінвест-Гарант» надало позивачу довідку про право довірителя на набуття у власність об'єкта інвестування.

Також, в той самий день ТОВ «Фінансова компанія «Житлоінвест-Гарант» та позивач підписали Акт приймання передачі квартири № 93.

У свою чергу, 25.09.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, з підстави наявності арешту накладеного на вказане майно оскаржуваною постановою.

На сторінці третій позовної заяви, позивач зазначає, що про накладення арешту на квартиру йому стало відомо з рішення державного реєстратора, що було йому надано 23.03.2016.

В той же час, на тій самій сторінці в абзаці нижче, позивач зазначає, що про накладення арешту на квартиру йому стало відомо з рішення державного реєстратора, що було надано йому 01.10.2016, хоча на момент звернення із цим позовом така дата ще не настала.

У свою чергу, з наданої позивачем копії рішення державного реєстратора Богорад Н.О. від 25.09.2015 вчається, що вказана копія була засвідчена державним реєстратором Кузнецовою Я.А. 28.09.2015.

Водночас, позивачем не додано до позовної заяви жодних доказів того, що позивач отримав рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 25.09.2015, з якого йому стало відомо про накладення арешту на квартиру, саме 23.03.2016.

Таким чином, з урахуванням норм діючого законодавства та наданих позивачем документів, судом не встановлено підстав, які б свідчили, що встановлений частиною 2 статті 99 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до адміністративного суду, необхідно обчисляти від 23.03.2016.

Відповідно до частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Водночас залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права позивача повторно звернутись до суду із наданням відповідних доказів щодо дотримання строків звернення до суду.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панова Г. В.