Справа № 125/765/16-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 125/765/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Переверзєв С.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

31 серпня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

представників третьої особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Барський птахокомбінат" на постанову Барського районного суду Вінницької області від 23 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог - ПАТ "Барський птахокомбінат" про відмову управління ПФУ в Барському районі в призначені пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відмову відповідача в призначенні їй пільгової пенсії незаконною; зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи по списку №2 період роботи з 21.08.1992 року по 29.12.1995 року та призначити їй пільгову пенсію згідно діючого законодавства.

Відповідно до постанови Барського районного суду Вінницької області від 23 червня 2016 року адміністративний позов задоволено частково: визнано відмову відповідача в призначенні пільгової пенсії позивачу незаконною; визнати запис в трудовій книжці позивача виконання роботи в період з 21.11.1988 року по 01.08.1997 року «обробником туш і субпродуктів «на ВАТ « Барський птахокомбінат «таким, що не відповідає виконуваній роботі та встановити, що виконувана робота відповідає професії «забійник худоби» за списком №2; зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи по списку №2 період роботи з 21.11.1988 року по 01.01.1997 року та призначити позивачу пільгову пенсію згідно діючого законодавства з часу звернення відповідно до чинного законодавства.

Не погоджуючись з рішенням суду третя особа звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу.

Представники третьої особи та відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач народилася 30 липня 1965 року. Після закінчення навчання в Вінницькому ПТУ мясної промисловості 22.07.1983 року позивач почала працювати на Барському птахокомбінаті 01.08.1983 року та звільнена з роботи з 19.08.2011 року, відповідне підтверджується трудовою книжкою. Позивач вважає, що досягла віку виходу на пенсію і звернулась до відповідача про призначення її пенсії. Після подачі документів вона отримала відповідь з управління ПФУ в Барському районі Вінницької області від 01.08.2013 року, що період роботи з 13.10.1988 року по 21.08.1992 року її зараховано для призначення пенсії на пільгових умовах згідно списку №2. Позивач звернулась письмово до відповідача про призначення її пенсії на пільгових умовах та отримала відповідь від 04.04.2016 року, що її відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відмовляючи позивачу в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу діяв не на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду не може погодитись з висновками суду першої інстанції, що знайшли своє відображення в оскарженій постанові, з огляду на таке.

Так, ч. 1 ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ №637 від 12 серпня 1993 року, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Слід зауважити, що Постанова КМУ №637 не передбачає такого способу підтвердження наявного стажу роботи як покази свідків за наявності трудової книжки. Отже, наявність спеціального стажу роботи, відповідно до п. 3 Постанови КМУ №637, могла бути підтверджена лише даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідками, виписками із наказів, особовими рахунками і відомостями на видачу заробітної плати, посвідченнями, характеристиками, письмовими трудовими договорами і угодами з відмітками про їх виконання та іншими документами, які містять відомості про періоди роботи. Однак, жодного з перелічених документів, які б підтверджували факт працевлаштування позивача на посаді «забивач худоби» в період з 21.11.1988 року по 01.01.1997 року, в матеріалах справи не міститься.

В свою чергу, із записів, що містяться в трудовій книжці позивача, встановлено, що остання працювала на посаді «обробник туш і субпродуктів» в період з 01.08.1983 року по 01.08.1997 року. На посаді «забивач худоби» позивач працювала лише з 18.05.1998 року. Крім запису в трудовій книжці факт працевлаштування позивача на посаді «обробника туш і субпродуктів» також підтверджується Наказом про прийняття № 120 від 01.08.1983 р.

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ №637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Разом з тим, в жодній із відомостей про нарахування заробітної плати немає вказівки на займану посаду «забивач худоби» в період часу з 21.11.1988 року по 01.01.1997 року.

Також, з копій доказів відбування позивача у відпустку, що містяться в матеріалах справи встановлено, що в період часу з 21.11.1988 року по 01.01.1997 року позивач насправді не працювала в ПрАТ «Барський птахокомбінат» на посаді «забивач худоби», а обіймала посаду «обробник туш і субпродуктів». Вказані обставини можуть підтверджені наказами про прийняття та звільнення позивача з роботи.

Крім того, позивач за весь період своєї роботи не вживала заходів щодо зміни формулювання записів про її працевлаштування в трудовій книжці, зокрема шляхом звернення до роботодавця із відповідними заявами. Також таких звернень не було від позивача до пенсійного фонду в порядку встановленому в п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 637.

За змістом п. 2.6. Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Як встановлено з матералів справи, в ПрАТ «Барський нахокомбінат» не було законних підстав для внесення будь-яких змін до трудової книжки позивача в частині зміни запису про займану посаду позивача в період з 21.11.1988 року по 01.01.1997 року.

Таким чином, наведене свідчить про те, що відповідач відмовляючи позивачу в призначенні пільгової пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення не повно зясував обставини справи та порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а відтак, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Барський птахокомбінат" задовольнити повністю.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 23 червня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 вересня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8