Справа № 2-а-70/11/1507
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2012-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2012 р.Справа № 2-а-70/11/1507

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Раца В.А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Милосердного М.М.

суддів Алєксєєва В.О. та Ступакової І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову Болградського районного суду Одеської області від 17 січня 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини (далі в/ч) НОМЕР_1 з вимогами про стягнення на його користь грошової компенсації замість речового майна, що не було йому видане за період служби у Збройних Силах України в сумі 2758,05 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що при звільненні з лав Збройних Сил України позивачу не виплатили грошову компенсацію за речове майно, яке не видавалося йому під час проходження військової служби.

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 17 січня 2011року позовні вимоги задоволено. Суд стягнув на користь позивача 2758,05 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, командир в/ч НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги в/ч НОМЕР_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга в/ч НОМЕР_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 м. Болграда. Наказом командувача Південного оперативного командування від 10 лютого 2006 року був звільнений з військової служби в запас в зв`язку зі скороченням штатів. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 14 березня 2006 року був виключений зі списків особового складу частини.

Відповідно до довідки-розрахунку № 155 від 14 березня 2006 року грошова компенсація взамін належного йому речового майна, не отриманого під час військової служби, становить 2758,05 грн.

У жовтні 2006 року в/ч НОМЕР_2 була розформована, та її правонаступником призначена в/ч НОМЕР_1 .

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час проходження військової служби позивач речовим майном не був забезпечений через його відсутність у достатній кількості, то він мав право на отримання грошової компенсації при звільненні з військової служби.

Колегія суддів погоджується з таким висновком та вважає його правильним з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції, яка діяла до 11 березня 2000 року, військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Також, частиною 2 статті 9 Закону визначено, що порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців та компенсації замість речового майна і продовольчих пайків встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта індексації грошових доходів.

На виконання вимог вказаного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято:

- постанову від 12 березня 1996 року №316 "Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства, військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу Міністерства внутрішніх справ";

- постанову від 22 липня 1998 року №1135 "Про забезпечення військовослужбовців Збройних Сил речовим майном у мирний час".

Дію частини 2 статті 9 вказаного Закону призупинено Законом України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" в частині одержання військовослужбовцями речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовців грошової компенсації замість них. Закон набув чинності з 11 березня 2000 року.

З січня 2001 року набула чинності стаття 16 Закону України "Про Збройні Сили України", якою військовослужбовцям гарантувалося одержання за рахунок держави житла, фінансового, речового, продовольчого, медичного (у тому числі санаторно-курортного) та інших видів забезпечення у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України і враховують характер та умови службової діяльності, стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі.

Закон не передбачав отримання грошової компенсації за неотримане речове та продовольче забезпечення.

Тобто, грошова компенсація замість речового майна були передбачені законодавством України в період з 20 грудня 1991 року по 11 березня 2000 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року №1444 затверджене Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, відповідно до пункту 27 якого військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно виплачується грошова компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової компенсації. У разі звільнення у запас військовослужбовцю видається речовий атестат, який додається до особової справи. Якщо протягом 12 місяців після звільнення військовослужбовець буде призваний із запасу, до його забезпечення зараховується раніше отримане речове майно. Постанова набула чинності в день її прийняття.

Тобто, на день підписання наказу про звільнення з військової служби у лютому 2006 року позивач мав право на отримання грошової компенсації замість неотриманого речового майна в порядку, встановленому Положенням про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, що затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року №1444.

В апеляційній скарзі військова частина посилається на Закон України від 17 лютого 2000 року "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів", яким призупинено дію статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", зокрема, в частині виплати військовослужбовцям грошової компенсації замість речового майна.

Однак, відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" дія цього Закону поширюється лише на військовослужбовців, які перебувають на дійсній військовій службі у Збройних Силах України та не можуть бути застосовані до даних правовідносин, оскільки позивач є військовослужбовцем, звільненим у запас.

Приймаючи до уваги все викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Болградського районного суду Одеської області від 17 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий:

Судді: