Справа № 2-а-867/11/1521
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2012-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2012 р.Справа № 2-а-867/11/1521

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Кочко В.К.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Джабурія О.В.

суддів Крусяна А.В.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 січня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області про визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень стосовно недоврахуванням та невиплатою в повному розмірі щорічної разової грошової допомоги як ветерану війни, стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 02 грудня 2011р. звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до управління праці та соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації про неправомірні дії субєкта владних повноважень, які повязані з недоврахуванням та не виплатою в повному розмірі щорічної разової грошової допомоги як ветерану війни - інваліду 2 групи за 2011 рік та стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу, як інваліду війни 2 групи, щорічно до 5 травня повинна надаватись разова грошова допомога в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком на підставі ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Але відповідачем в 2011 році йому було виплачено допомоги в розмірі 580 грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 4 квітня 2011р. № 341 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2011 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та «Про жертви нацистських переслідувань».

Застосування Управлінням при виплаті допомоги постанови Кабінету Міністрів України замість Закону України, на думку позивача, порушило його права, в результаті чого ОСОБА_2 завдана шкода в розмірі 5 532 грн. (недоплачена допомога).

Відповідач просив відмовити в задоволенні вимог в повному обсязі, посилаючись на наступне. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»встановлено, що фінансування витрат, повязаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Департамент виступає як посередник і перераховує відповідним особам ті кошти, що йому надійшли з Державного бюджету'. При нарахуванні щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, в 2011 році відповідач керувався постановою Кабінету Міністрів України від 4 квітня 2011р. № 341 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується з 2011 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та «Про жертви нацистських переслідувань»та Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», які неконституційними не визнавались.

Відповідач вказував, що виплата соціальної допомоги, яка проводилась ним на підставі даної постанови, є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства. На думку відповідача проведення виплат в більшому розмірі, ніж зазначається в постанові Кабінету Міністрів України та Законі України «Про державний бюджет України», є порушенням законодавства. Крім того, виплата допомоги на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»не є порушенням, оскільки Конституція України не містить норм, які б встановлювали ієрархічну залежність одних законів від інших.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 січня 2012 року, прийнятою в скороченому провадженні, позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації щодо ненарахування ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в 2011 році в розмірі, передбаченому ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»протиправними. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 як інваліду другої групи щорічну разову грошову допомогу до Дня Перемоги відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в розмірі восьми прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2011рік»з урахуванням вже виплачених сум за цей період. Допущено негайне виконання постанови в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. Апелянт вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Як було встановлено, ОСОБА_2 є інвалідом другої групи, на нього розповсюджується дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Законом України №367-XIV від 25.12.1998 року внесено зміни та доповнення до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема, статтю 12 доповнено частиною четвертою такого змісту: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком».

Згідно з пунктом 20 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»частину п'яту статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 дану зміну статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»визнано неконституційною.

Разом з тим, частиною 5 Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визначено, що Верховна Рада України не повноважна при прийнятті Закону про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Статтею 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» визначено, що Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що вона поширює свою дію на правовідносини щодо державних соціальних гарантій, у яких вихідним критерієм слугує мінімальна заробітна плата. Тоді як, виплати, передбачені статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», проводяться виходячи з мінімальної пенсії за віком.

Поряд з тим, відповідно до частини 3 статті 22, статті 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк, що відображено в Рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у 2010 році дія статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»у передбаченому частиною 3 статті 22 та статті 64 Конституції України випадку не зупинялась та була чинною у редакції від 22.05.2008 року, то органи праці та соціального захисту населення при здійсненні нарахувань та виплат сум щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, мали б керуватися Законом. Зокрема, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік».

Аналогічну позицію викладено в рішеннях Вищого адміністративного суду від 16.03.2011 року №К-40141/10, від 06.04.2011 року №К-38867/10 та від 11.05.2011 року у справі №К-38562/10.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач мав право на нарахування та виплату разової грошової допомоги до Дня Перемоги у 2011 році.

Проте, судом першої інстанції не було враховано те, що частиною четвертою статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»встановлено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, у якому здійснюється виплата допомоги.

Враховуючи той факт, що позивач звернувся зі вказаним позовом 02.12.2011 року, ним був пропущений вказаний строк (до 30 вересня відповідного року), у звязку з чим заявлені ним вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно положень ч. 10 ст. 1832 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ч. 10 ст. 1832, ст.ст. 195; 197; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області задовольнити.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 січня 2012 року скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 у справі № 2-а-867/11/1521.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: