Справа № 2110/6265/12
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2013-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2013 р.Справа № 2110/6265/12

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Решетов В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- ОСОБА_1

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 05 вересня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до голови Антонівської селищної ради м. Херсона ОСОБА_3 про визнання дій та бездіяльності субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити дії щодо надання повної та всебічної інформації,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на той факт, що з метою реалізації його права на отримання інформації, необхідної для здійснення його діяльності, як депутата Антонівської селищної ради м. Херсона протягом 2011-2012 років ним направлено 11 звернень до Голови Антонівської селищної ради м. Херсона ОСОБА_3 щодо надання регламенту роботи Антонівської селищної ради м. Херсона VI скликання та копії всіх рішень сесій Антонівської селищної ради м. Херсона VI. Проте, всупереч нормам закону, відповідачем своїми листами від 06.06.2011 року № 02-10/308, від 06.06.2011 року № 02-10/291, від 11.07.2011 року № 02-10/350, від 16.09.2011 року № 02-08-2/5, від 07.10.2011 року № 02-08-2/6, від 19.03.2012 року № 02-10/4, від 19.03.2012 року № 02-10/3, від 19.03.2012 року № 02-10/2 та від 27.07.2012 року № 02-10/482 надані відповіді, які носять беззмістовний характер. Вважає, що відповідач своїми протиправними діями обмежує його право на отримання інформації, чим порушує його конституційні права як громадянина та депутата, а також вимоги закону «Про доступ до публічної інформації».

В судове засідання позивач не з'явився та надіслав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд розглянути позов без його участі, визнати дії та бездіяльність відповідача голови Антонівської селищної ради м. Херсона ОСОБА_3 щодо ненадання повної та обґрунтованої інформації та переліку запитуваних документів за запитами ОСОБА_2 протиправними. Також просив суд зобов'язати відповідача упродовж п'яти робочих днів надати інформацію у повному обсязі, а саме: регламент Антонівської селищної ради м. Херсона VI скликання; копії рішень всіх сесій Антонівської селищної ради м. Херсона VI скликання; копії протоколів засідань сесій Антонівської селищної ради м. Херсона VI скликання; завірені списки членів депутатських комісій Антонівської селищної ради м. Херсона. Зобов'язати голову Антонівської селищної ради м. Херсона ОСОБА_3 подати до суду звіт про виконання судового рішення, винесеного за розглядом його адміністративного позову.

Від відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Також відповідачем надіслані заперечення, в яких останній позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити.

Постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 05 вересня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на зазначену постанову, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що позивач неодноразово звертався з інформаційними запитами до Антонівської селищної ради з проханням надати йому регламент Антонівської селищної ради VI скликання, списки членів депутатських комісій, інші відомості тощо. При цьому він є депутатом наведеної ради. На свої письмові звернення позивач отримав декілька відповідей, які його не влаштували та звернувся до суду. У позові він посилається на те, що дії та бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду та не розгляду його вимог порушують чинний закон, просив зобовязати відповідача розглянути його запити протягом певного часу, та зобовязати відповідача надати суду звіт про виконання судового рішення.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відмовляючи у задовольнянні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що листами від 07.10.2011 року №02-8-2/6 та від 19.03.2012 року №02-10/4 позивачу надана відповідь на лист від 06.10.2011 р. та лист від 14.03.2012 р., в яких зазначено, що позивачу надавались копії списків постійних депутатських комісій, в зв'язку з тим, що регламент Антонівської селищної ради містить більше 10-ти сторінок було запропоновано позивачу ознайомитись з регламентом в приміщенні селищної ради.

На запит позивача до Антонівської селищної ради від 14.03.2012 року №02-10/2 про надання всіх рішень Антонівської селищної ради VI скликання та протоколи засідання сесій Антонівською селищною радою 19.03.2012 року надана відповідь про неможливість надання оригіналів рішень Антонівської селищної ради VI скликання та протоколи засідання сесій з посиланням на норми Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», Закону України «Про доступ о публічної інформації», Закону України «Про захист персональних даних», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

При цьому суд першої інстанції зазначив, що інформаційні запити позивача розглянуто у встановлені законом строки та надані відповіді на питання, що ставились позивачем у зазначених запитах, що свідчить про дотримання вимог наведених Законів України.

Проте, з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог позивача погодитися не можна. Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції не правильними і такими, що не відповідають вимогам КАС України та приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» - депутатське звернення це викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов'язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз'яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов'язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк. Якщо депутатське звернення з об'єктивних причин не може бути розглянуто у встановлений строк, депутату місцевої ради зобов'язані письмово повідомити про це з обґрунтуванням мотивів необхідності продовження строку розгляду.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» посадові особи місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, на звернення депутата місцевої ради надають йому довідкові матеріали та іншу інформацію, необхідні для здійснення депутатських повноважень.

Дослідив наведені норми Закону судова колегія доходить висновку, що вони порушені відповідачем при розгляді звернень, тому що декілька звернень позивача залишені відповідачем поза увагою, на декілька звернень є письмові відповіді які не містять додатків у вигляді документів, що вимагаються позивачем.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»Депутат місцевої ради має право у тому числі пропонувати питання для розгляду їх радою та її органами; вносити пропозиції і зауваження до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті; вносити на розгляд ради та її органів пропозиції з питань, пов'язаних з його депутатською діяльністю; вносити на розгляд ради та її органів проекти рішень з питань, що належать до їх відання, поправки до них; ознайомлюватися з текстами виступів у стенограмах чи протоколах засідань ради та її органів до їх опублікування.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є субєктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Судова колегія вважає, що для виконання обовязків депутата місцевої ради позивач повинен реалізувати наведені вище права, а це неможливо без вимагаємої їм інформації. Тому, судова колегія приходить висновку про необхідність задовольнити позов частково, а саме в частині визнання дії відповідача щодо неналежного розгляду звернень позивача протиправними та зобовязання відповідача розглянути звернення позивача відповідно до вимог Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 05 вересня 2012 року скасувати, прийняти у справі нову постанову, якою частково задовольнити позов ОСОБА_2.

Визнати дії голови Антонівської селищної ради м. Херсона ОСОБА_3 щодо неналежного розгляду звернень ОСОБА_2 протиправними.

Зобовязати голову Антонівської селищної ради м. Херсона ОСОБА_3 розглянути звернення ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

В іншій частині позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 22.04.2013 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький