Справа № 2а-5-1523/10/1423
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2013-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2013 р.Справа № 2а-5-1523/10/1423

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Алєйніков В.О.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Романішина В.Л., Єщенка О.В.

за участі секретаря Цуцкірідзе М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Пенсійного фонду України на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2012 року про відмову у задоволенні заяв про роз'яснення рішення та встановлення порядку та способу його виконання,

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2010 року за результатами розгляду позову ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій по не нарахуванню і не виплаті пенсії за віком та покладення на відповідача обов'язку відновити з вересня 2005 року нарахування і виплату пенсії за віком, ухвалено постанову про часткове задоволення позову. Суд першої інстанції зобовязав Пенсійний фонд України поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за вислугу років з 07 жовтня 2009 року.

Не погоджуючись з наведеним вище рішенням, ОСОБА_2 та Пенсійний фонд України оскаржили його до суду апеляційної інстанції.

Апеляційний суд Миколаївської області розглянув вказані вище апеляційні скарги та 26 квітня 2011 року постановив ухвалу про відмову у їх задоволенні, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва залишено без змін.

Означені вище судові рішення були оскаржені ОСОБА_2 та Пенсійним фондом України в суді касаційної інстанції.

16 травня 2012 року Вищим адміністративним судом України постановлено ухвалу про відмову у задоволенні касаційних скарг ОСОБА_2 та Пенсійного фонду України. Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва залишено без змін.

У вересні 2011 року Пенсійний фонд України звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з заявою та посилаючись на ускладнення обставин при виконанні постанови цього суду від 21 травня 2010 року, просив: встановити спосіб і порядок виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2010 року. При цьому заявник зазначив, що відсутня пенсійна справа позивача, ОСОБА_2 не має постійного місця проживання в Україні, що унеможливлює застосування загальновстановленого порядку виплати пенсії.

До районного суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, також, звернувся старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України. Вказана посадова особа, посилаючись на ту обставину, що спеціальних підрозділів, які безпосередньо призначають або поновлюють виплату пенсії, у тому числі, і особам, які виїхали за кордон, в Пенсійному фонді України не створено, а також на те, що ОСОБА_1 не має зареєстрованого місця проживання в Україні, просить суд встановити спосіб і порядок виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2010 року.

Центральним районним судом м. Миколаєва розглянуто заяви Пенсійного фонду України та старшого державного виконавця про встановлення способу і порядку виконання рішення суду та 06 серпня 2012 року прийнято ухвалу про відмову у їх задоволенні.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зміст рішення є простим та зрозумілим, жодних ускладнень у поновленні виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 не має.

В апеляційній скарзі Пенсійний фонд України, посилаючись на допущені судом порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин цього питання, що мають значення для його вирішення, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч.2 ст.263 КАС України: «За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист з поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення».

Як вбачається з заяв про встановлення порядку і способу виконання судового рішення ускладненням, для виконання простого і зрозумілого судового рішення є заорганізованість Пенсійного фонду України та Державної виконавчої служби України, що будують свою роботу не на Законах, які визначають їх повноваження і обовязки, а на власно виданих інструкціях до цих законів. При цьому, такі конституційні положення як право на соціальний захист (ст..46 Конституції України) та обовязковість виконання на всій території України судових рішень (ст..124 Конституції України), для цих державних органів другорядні по відношенню до відомчих інструкцій.

Наведене підтверджується матеріалами справи, за яких вбачається, що позивач з 2008 року не отримує належного йому пенсійного забезпечення, а також, викладеними в апеляційній скарзі твердженнями представника Пенсійного фонду України про незаконність рішень судів, що набрали законної сили, включаючи Вищого адміністративного суду України. Поряд з цим, центральний орган виконавчої влади до цього часу не може вирішити питання - як витребувати з архіву підконтрольного та підзвітного йому - управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва пенсійну справу ОСОБА_1 Не знайшли свого вирішення і питання: хто повинен виконувати рішення суду центральний орган чи його підрозділи; де постійне місце проживання позивача.

Зважаючи на все вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді справи судом правильно застосовані норми процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Ухвала суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 199, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України - залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2012 року про відмову у задоволенні заяв про встановлення порядку та способу виконання рішення без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: