Справа № 2-а-2567/11/1505
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2012-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2012 р.Справа № 2-а-2567/11/1505

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Боярський Олександр Олександрович

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
доповідача, судді - Димерлія О.О.
суддів Єщенка О.В., Зуєвої Л.Є.
за участі секретаря Ведутенко А.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 , військової прокуратури Південного регіону України на постанову Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 10 серпня 2011 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Військова прокуратура Південного регіону України про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
У липні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом та просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача військової частини НОМЕР_1 щодо нарахувань у період з 1 квітня 2006 р. по 15 грудня 2010 року не у повному обсязі грошового забезпечення без врахування діючих на той час окремих нормативно-правових актіцв; визнати його право на отримання слідчої надбавки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №232 від 21 лютого 1996 року «Про надбавки до грошового забезпечення працівників слідчих підрозділів органів внутрішніх справ, Служби безпеки і прокуратури`з 01 квітня 2006 року по 15 жовтня 2009 року у розмірі 20%, з 16 жовтня 2009 року по 15 грудня 2010 року у розмірі 25%; зобовязати відповідача донарахувати ОСОБА_1 до окладу його грошового утримання щомісячну надбавку за слідчу роботу з 01 квітня 2006 року по 15 жовтня 2009 року в розмрі 20 % з 16 жовтня 2009 року по 15 грудня 2010 року у розмірі 25%.
За результатами розгляду справи Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області 10 серпня 2011 року ухвалив постанову про часткове задоволення адміністративного позову. Рішенням суду першої інстанції за ОСОБА_1 визнано право на отримання слідчої надьавки віцдповідно до постанови Кабінету Міністрів України №232 від 21 лютого 1996 року «Про надбавки до грошового забезпечення працівників слідчих підрозділів органів внутрішніх справ, Служби безпеки і прокуратури`з 01 квітня 2006 року по 15 жовтня 2009 року у розмірі 20%, з 16 жовтня 2009 року по 14 грудня 2010 року в розмірі 25%; зобовязано Військову частину НОМЕР_1 донарахуванти ОСОБА_1 до складу його грошового утримання щомісячну надбавку за слідчу роботу з 01 квітня 2006 року по 15 жовтня 2009 року в розмірі 20%, 16 жовтня 2009 року по 14 грудня 2010 року в розмірі 25%. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Військова частина НОМЕР_1 не погодилася з рішенням суду та оскаржило його до суду апеляційної інстанції. Скаржник, посилаючись не правильне застосування норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин справи, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить про скасування постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 серпня 2011 року.
В апеляційній скарзі військова прокуратура Південного регіону України, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить про скасування постанови від 10 серпня 2011 року.
Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, розглянула та обговорила доводи апеляційної скарги, перевірила матеріали справи, та вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 20 травня 1996 року по 24 квітня 1997 року проходив військову службу у військові прокуратурі Одеського гарнізону на посаді помічника військового прокурора, з 24 квітня 1997 року по 07 жовтня 1998 року на посаді старшого помічника військового прокурора гарнізону. З 07 жовтня 1998 року по 01 квітня 1999 року заступником військового прокурора начальником слідчої частини військової прокуратури Одеського гарнізону. З 01 квітня 1999 року по 01 липня 2000 року заступник військового прокурора начальник слідчої частини військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України. З 01 липня 2000 року по 13 вересня 2000 року старший помічник військового прокурора начальник слідчої частини військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України. З 13 вересня 2000 року по 29 листопада 2000 року прокурором відділу участі прокурорів у кримінальному судочинстві військової прокуратури Південного гарнізону України. З 29 листопада 2000 року по 14 грудня 2005 року військовий прокурор гарнізону Військової прокуратури Болградського гарнізону Південного регіону України. З 14 грудня 2005 року по 13 грудня 2010 року військовий прокурор Військової прокуратури Болградського гарнізону Південного регіону України. 13 грудня 2010 року звільнений з посади у зв`язку з закінченням строку повноважень.
Посилаючись на ту обставину, що за час проходження служби з 01 квітня 2006 року по 15 жовтня 2009 року та з 16 жовтня 2009 року по 14 грудня 2010 року позивач розслідував кримінальні справи та безпосередньо керував слідством, позивач просить про донарахування йому, за вказаний період, до складу його грошового утримання щомісячну надбавку за слідчу роботу.
Питання щодо призначення надбавок до посадових окладів підрозділів органів прокуратури врегульовані постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 1994 р. №232 «Про надбавки до грошового забезпечення працівників слідчих підрозділів органів внутрішніх справ, Служби безпеки і прокуратури». Частиною 1 вказаної постанови встановлені щомісячні надбавки до посадових окладів, з урахуванням надбавок за класні чини, за службу на посадах слідчих і прокурорів криміналістів, в залежності від вислуги у розмірах від 10 до 25 відсотків.
Відтак, вказаний нормативно-правовий акт обмежує коло осіб, які мають право на отримання надбавок тільки працівників прокуратури слідчі та прокурори криміналісти.
Разом з тим, наказом Генерального прокурора України №622 «ц`від 20 березня 2006 року, фактично, розширено перелік працівників, які мають право на надбавку до посадових окладів це начальники слідчих підрозділів, їх заступники, прокурори-криміналісти і слідчі органів прокуратури, перелік яких визначено у наказі Генерального прокурора України, на підставі витягу з рішення комісії по встановленню трудового стажу.
Однак, ні постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 1994 р. №232 «Про надбавки до грошового забезпечення працівників слідчих підрозділів органів внутрішніх справ, Служби безпеки і прокуратури`ні наказом Генерального прокурора України №622 «ц`від 20 березня 2006 року не передбачено право на надбавку до посадового окладу для помічників військового прокурора та прокурорів, навіть, якщо вони розслідували кримінальні справи та наглядали за слідством.
Зважаючи на це, висновок суду про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 є неправильним.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Ухвалюючи постанову від 10 серпня 2011 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області порушив норми матеріального права, а відтак, це рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови суду про відмову ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись: ст. ст. 185, 195, 198, 202, 205, 207 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , військової прокуратури Південного регіону України задовольнити.
Постанову Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 10 серпня 2011 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Військова прокуратура Південного регіону України про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії скасувати та ухвалити нову постанову суду.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа Військова прокуратура Південного регіону України про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя:
Судді: