Справа № 2-а/1570/4175/11
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2012-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2012 р.Справа № 2-а/1570/4175/11

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М. Г

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Милосердного М.М.,

суддів Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державного казначейства України в Одеській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державного казначейства України (далі ГУ ДКУ) в Одеській області та доповнивши свої позовні вимоги, просила визнати дії відповідача стосовно винесення наказів за № 1-с від 04 березня 2011 року та за № 164-о від 31 грудня 2010 року неправомірними, скасувати наказ за № 1-с від 04 березня 2011 року, про що зробити запис в особовій справі та стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України в Одеській області на її користь моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

В ході розгляду справи представником ГУ ДКУ в Одеській області заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в звязку з пропуском строків звернення до суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2011 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, представником ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що наказом від 31 грудня 2010 року за №164-о з метою з'ясування обставин викладених в службовій записці начальника відділу відомчого контролю ГУ ДКУ в Одеській області від 31 грудня 2010 року за №908-С3, зобов'язано, зокрема, створити комісію з посадових осіб ГУ ДКУ та провести службове розслідування у терміни з 31 грудня 2010 року по 17 січня 2011 року.

За наслідками проведеної перевірки комісією складено акт від 23 лютого 2011 року, з яким ОСОБА_1 була ознайомлена.

На підставі акту проведення службового розслідування від 02 березня 2011 року, заступником начальника ГУ ДКУ в Одеській області 04 березня 2011 року винесено наказ, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Вирішуючи спірне питання та залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції вважав, що позивачем без поважних на те причин, пропущено місячний строк для звернення до адміністративного суду, визначений частиною третьою статті 99 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно до ст. 14 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року за № 3723-XII дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Статтею 147 Кодексу законів про працю України зазначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один захід стягнення, зокрема, догана.

Пунктом 3 статті 99 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч. 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів, не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи, а саме з наказу "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" вбачається, що позивач 04 березня 2011 року була ознайомлена з наказом, та нею були надані власні зауваження до нього, про що свідчить особистий підпис на зворотному аркуші зазначеного наказу (а.с. 75).

Також, зі змісту акту проведення службового розслідування від 23 лютого 2011 року, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень, випливає, що з оскаржуваним наказами вона також була ознайомлена.

Отже, враховуючи, що позивач дізналась про порушення своїх прав після ознайомлення з наказом "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" 04 березня 2011 року та з наказом про проведення службового розслідування не пізніше прийняття акту проведеної перевірки 23 лютого 2011 року, а звернулась до суду лише в червні 2011 року, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо залишення позовної заяви без розгляду та вважає його обґрунтованим.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про застосування трьохмісячного строку звернення до суду, передбаченого ст. 233 Кодексу законів про працю України, оскільки при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами (у даному випадку ч.3 ст.99 КАС України). А у разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суд виходить із строків звернення до суду, визначених ч. 1 статті 233 Кодексу законів про працю України.

Крім того, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах застосовуються ті положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при ухваленні рішення не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий:

Судді: