Справа № 161/4187/16-а,2-а/161/267/16
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року Справа № 876/3865/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Луцьку Департаменту патрульної поліції рядового поліції Ющика Вадима Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, Ющик Вадим Володимирович в березні 2016 року звернувся з позовом в суд до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Луцьку Департаменту патрульної поліції рядового поліції Ющика Вадима Володимировича та просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 17 березня 2016 року серії ПС2 №834424.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 17 березня 2016 року інспектором роти № 1 батальйону УПП у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Ющиком В.В. відносно нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач, зазначає, що страховий поліс в нього був наявний, однак знаходився в іншому автомобілі. Також вважає, що ч.2 ст.122 КУпАП не порушив, оскільки на автодорозі не було дорожньої розмітки, яка б свідчила про смуги руху. Крім того, вказує, що рухаючись по вул. Карпенка-Карого прийняв ліворуч для безпечного подолання загрозливої ділянки, оскільки в зоні знаходження СТО «Сафран» розташовані два небезпечних виїзди.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2016 року в справі №161/4187/16 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2016 року в справі №161/4187/16 та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та виходить з тих же мотивів, що наведені в позовній заяві.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 березня 2016 року інспектором роти № 1 батальйону УПП у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Ющиком В.В. відносно ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

З даної постанови вбачається, що ОСОБА_2 керуючи автомобілем SKODA Octavia, номерний знак НОМЕР_1, 17 березня 2016 року о 06 год. 50 хв. в АДРЕСА_1, здійснюючи поворот праворуч у напрямку пр. Соборності, їхав в крайньому лівому положенні, не зайнявши крайнього правого положення, чим порушив п. 10.4 ПДР. Також при перевірці документів, не мав при собі поліса обов'язкового страхування, чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР, і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Відповідно до ч. 2, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей

протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту ч. 1 ст.122 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за порушення вимог дорожніх знаків, правил зупинки, стоянки транспортних засобів.

Згідно п. 10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Згідно пояснень позивача, наданих в судовому засіданні суду першої інстанції, здійснюючи поворот праворуч у напрямку пр. Соборності, їхав в крайньому лівому положенні, не зайнявши крайнього правого положення, оскільки оминав вибоїну на дорозі та здійснив цей маневр для безпечного подолання загрозливої ділянки, оскільки в зоні знаходження СТО «Сафран» розташовані два небезпечних виїзди. Зазначене також стверджується записом з надгрудної відеокамери DM4167 рядового поліції Ющика В.В. (а.с.38).

Крім того, при перевірці документів позивача рядовим поліції Ющиком В.В. було виявлено відсутність полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до підпункту «ґ» п. 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі крім інших документів зазначених в цьому пункті поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач не заперечував, щодо відсутності в нього на момент зупинки полісу, пояснив це тим, що поліс на даний автомобіль знаходиться в іншому автомобілі. Зазначене також стверджується записом з надгрудної відеокамери DM4167 рядового поліції Ющика В.В. (а.с.38).

Крім того твердження позивача, що спірна постанова не відповідає Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматизованому режимі», затвердженої Наказом МВС № 1395 від 01.11.2015 року, спростовуються положенням п.18 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого до 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та Міністерства внутрішніх справ України.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а таким чином рішення суду першої інстанції необхідно залишити в силі.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2016 року в справі №161/4187/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 02.09.2016 року