Справа № 753/3057/16-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Лужецька О.Р. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року Справа № 753/3057/16-а

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Аліменка В.О., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Нагорної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач-2) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо здійснення розрахунку заробітної плати, яка враховується для перерахунку пенсії за період роботи в зоні відчуження з 26.04.1986 р. по 27.04.1986 р.;

- скасування розпорядження відповідача від 09.10.2015 р. № 857200;

- зобов'язання відповідача здійснити перерахунок розміру основної пенсії позивача по інвалідності, встановивши її з 09.10.2015 р. у розмірі 10 142,00 грн.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії відповідача щодо здійснення розрахунку заробітної плати, яка враховується для перерахунку пенсії за період роботи в зоні відчуження з 26.04.1986 р. по 27.04.1986 р., скасовано розпорядження від 09.10.2015 р. № 857200 та зобов'язано відповідача зробити позивачу відповідний перерахунок розміру його пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи в зоні відчуження 26.04.1986 р. та 27.04.1986 р. на підставі довідки від 27.05.2015 р. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач - Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини цієї справи та порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Загальний трудовий стаж позивача складає 13 років 2 місяці 18 днів.

Позивач перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію по інвалідності 2 групи на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

09.10.2015 р. позивач звернувся до Лівобережного ОУПФУ в м. Києві із заявою про видачу розпорядження про перерахунок пенсії та її розрахунок, надавши при цьому довідку від 27.05.2015 р. № 144 про розмір фактичної заробітної плати за роботу в зоні відчуження.

Розпорядженням Лівобережного ОУПФУ в м. Києві від 09.10.2015 р. № 857200 позивачу було визначено основний розмір пенсії від середнього заробітку в сумі 7 242,64 грн.

12.10.2015 р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою, в якій просив перерахувати його пенсію із урахуванням періодів стажу роботи та заробітної плати відповідно до довідки від 27.05.2015 р. № 144.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 25.11.2015 р. позивачу було надано відповідь, в якій, зокрема наведено розрахунок заробітної плати, що врахована для перерахунку пенсії та зазначено, що розмір пенсії з 01.06.2015 р. складав 8093,23 грн. У зв'язку із внесенням змін до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» з 01.09.2015 р. проведений перерахунок його пенсії і її розмір склав 8143,23 грн. щомісячно.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо здійснення перерахунку його пенсії без урахування довідки від 27.05.2015 р. № 144, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що довідка від 27.05.2015 р. № 144 містить всі необхідні дані для перерахунку пенсії позивача і повинна бути врахована органами пенсійного фонду.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII (далі - Закон № 796-ХІІ), Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 (далі - Порядок № 1210), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

У п. 1 Порядку № 1210 закріплено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Частиною 4 статті 15 Закону № 796-XII визначено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями.

Відповідно до п. 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Отже, законодавством регламентовано право особи на визначення розміру її пенсії із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

При цьому, розрахунок пенсії здійснюється органами ПФУ на підставі відповідної довідки, виданої підприємством, установою, організацією, на якому працювала така особа.

Виходячи з цього, колегія суддів встановила, що 26 та 27 квітня 1986 року позивач працював на ДСП «Чорнобильська АЕС» у зоні відчуження на посаді оператора з посадовим окладом 166 руб. 50 коп., за що отримав заробітну плату в загальному розмірі 213 руб. 28 коп./Т.1 а.с. 10/.

27.05.2015 р. ДСП «Чорнобильська АЕС» позивачу було видано довідку № 144 про його заробітну плату за вказаний період у зоні відчуження /Т.1 а.с. 10/.

Зазначена довідка разом із завою про перерахунок пенсії була подана позивачем до УПФУ в Дарницькому районі м. Києві, правонаступником якого є відповідач-1.

09.10.2015 р. УПФУ в Дарницькому районі м. Києва, правонаступником якого є відповідач-1, прийняло розпорядження № 857200 щодо перерахунку пенсії позивача на підставі іншої довідки від 25.06.1998 р. № 443.

12.10.2015 р. позивач звернувся до ГУ ПФУ у м. Києві із заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії на підставі саме довідки від 27.05.2015 р. № 144 із розрахунку вказаної у ній заробітної плати, оскільки така є більшою за ту, що зазначена у попередній довідці від 25.06.1998 р. № 443.

Листом від 25.11.2015 р. № 24931/10/П-1953 ГУ ПФУ у м. Києві повідомило позивача про те, що його пенсія обчислена на підставі довідки від 25.06.1998 р. № 443 за період роботи в зоні відчуження з 26 по 27 квітня 1986 року із заробітку 188,74 крб.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що фактично право позивача на перерахунок його пенсії саме на підставі довідки від 27.05.2015 р. № 144 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження, з урахуванням її розміру, вказаного у цій довідці, реалізовано не було і такий перерахунок здійснено на підставі іншої довідки від 25.06.1998 р. № 443, яка містить нижчі показники його заробітку в зоні ЧАЕС.

Більш того, апеляційний суд відзначає, що у відповідності до постанови КМУ від 23.07.2014 р. № 280 та указу Президента України від 06.04.2011 р. № 384/2011, до компетенції органів ПФУ, зокрема входить призначення та нарахування пенсії, здійснення її перерахунку, а не нарахування заробітної плати пенсіонера та/або її перерахунок.

Доводи апелянта про те, що ним було здійснено перерахунок пенсії позивача з урахування саме довідки від 27.05.2015 р. № 144, не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи, а саме листом ГУ ПФУ у м. Києві /Т.1 а.с. 9/, показниками, зазначеними в розпорядженні від 09.10.2015 р. № 857200 /Т.1 а.с. 7/, а також змістом самої ж апеляційної скарги /Т.1 а.с. 57/.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а апелянт, який є суб'єктом владних повноважень і відповідачем по справі, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів перед ті обставини, на які він посилається.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача при здійсненні розрахунку заробітної плати позивача за період роботи в зоні відчуження 26.04.1986 р. і 27.04.1986 р. без урахування довідки від 27.05.2015 р. № 144, а також щодо необхідності скасування розпорядження УПФУ в Дарницькому районі м. Києва від 09.10.2015 р. № 857200 та зобов'язання відповідача-1 здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням заробітної плати за період роботи в зоні відчуження, вказаної у довідці від 27.05.2015 р. № 144, та задоволення адміністративного позову в цій частині позовних вимог.

Крім того, колегія суддів, перевіряючи оскаржуване судове рішення в межах апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, також погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні іншої частини позовних вимог, зокрема щодо визначення конкретного розміру пенсії позивача, оскільки здійснення таких розрахунків на підставі довідки від 27.05.2015 р. № 144 належить до дискреційних повноважень органів ПФУ, які на теперішній час ними не реалізовані, оскільки як було встановлено вище, пенсія позивачу розраховувалась з урахуванням іншої довідки від 25.06.1998 р. № 443, з неврахуванням розміру заробітної плати позивача, вказаної у довідці від 27.05.2015 р. № 144.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а постанова Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 05 вересня 2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Аліменко В.О.