Справа № 2а-125/09/2121
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2012-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2012 р.Справа № 2а-125/09/2121

Категорія:Головуючий в 1 інстанції: Пляс М.Г.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів :

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Кравця О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Цюрупінського районного суду Херсонської області від 30 листопада 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Цюрупінської міської ради Херсонської області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

14.11.2008 року ОСОБА_1 звернувся до Цюрупінського районного суду Херсонської області із позовом до Цюрупінської міської ради Херсонської області, в якому просив чуд:

- скасувати рішення Цюрупінської міської ради №882 від 17 жовтня 2008 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації щодо складання державного акту на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0738 га по пров.Український,10;

- зобовязати Цюрупінську міську раду видати йому (т.б. позивачу) дозвіл на виготовлення технічної документації щодо складання державного акту на присадибну ділянку по пров.Український,10.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що рішення Цюрупінської міської ради №882 від 17.10.2008 року про відмову йому у наданні дозволу на виготовлення технічної документації щодо надання у власність земельної ділянки, на якій знаходиться належне йому домоволодіння, є протиправним та порушує його конституційне право на володіння земельною ділянкою.

Постановою Цюрупінського районного суду Херсонської області від 30 листопада 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник позивача - ОСОБА_2 14.12.2009р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального та матеріального права та просить скасувати постанову Цюрупінського районного суду Херсонської області від 30 листопада 2009 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність законних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

26.10.2006 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Цюрупінської міської ради із заявою, в якій, посилаючись на вимоги ст.ст.12,116,121 ЗК України та ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», просив видати дозвіл на виготовлення технічної документації для отримання у власність 137,5 кв.м частини земельної ділянки, належної йому на підставі рішень №71 від 31.03.1959р., №280 від 29.08.1963р. та №391/14 від 08.07.1976р. (про прийняття в експлуатацію житлового будинку), за адресою: м.Цюрупінськ пров.Українській,10, пл.737,5 кв.м для обслуговування житлового будинку, який з 2002р. належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.45).

24.08.2008 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Цюрупінської міської ради із аналогічною заявою.

Розглянувши вказану повторну заяву, Цюрупінська міська рада на 38-й сесії 5-го скликання прийняла рішення №882 від 17 жовтня 2008 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації щодо складання державного акту на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0738 га по пров.Український,10, у звязку із тим, що на підставі п.1 ст.120 ЗК та свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа №674 від 25.12.02р.) за домоволодінням по пров.Українській,10 рахується земельна ділянка орієнтовною площею 0,0626 га (а.с.7).

Однак, в подальшому, Цюрупінська міська рада 04 грудня 2008 року на позачерговій 41-й сесії 5-го скликання прийняла рішення №929, яким надала ОСОБА_1 відповідний дозвіл на виготовлення технічної документації щодо передачі у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0626 га для будівництва і обслуговування житлового будинку (а.с.46).

Вирішуючи справу по суті та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення міськради №882 від 17.10.2008 року, у звязку з прийняттям рішення №929 від 04.12.2008 року, втратило чинність і вимоги позивача були фактично задоволені в позасудовому порядку.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими та заснованими на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, в тому числі, визнання угоди недійсною та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно із приписами ст.ст.123,151 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (в разі зміни цільового призначення земельних ділянок, надання в користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі) та на підставі технічної документації і землеустрою (в разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі, без зміни її цільового призначення).

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування»встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, міської, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин.

Згідно зі змісту ч.ч.1,2,11 ст.118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

У відповідності до ч.1 ст.120 діючого на той час ЗК України, при переході права власності на будівлю і споруду, право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди.

Так, судовою колегією з наявних в матеріалах справи документів встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником домоволодіння, розташованого на земельній ділянці площею 626 кв.м в місті Цюрупінськ пров.Українській,10, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину АЕР №989000 від 25.12.2002р. (а.с.54).

26.10.2006 року, а потім і 24.08.2008 року повторно, ОСОБА_1 звернувся до Цюрупінської міської ради із заявою, в якій просив видати йому дозвіл на виготовлення технічної документації для отримання у власність земельну ділянку орієнтовною площею 737,5 кв.м (яка вказана у технічному паспорті на домоволодіння) для обслуговування вищевказаного житлового будинку.

Рішенням 38-ї сесії 5-го скликання Цюрупінська міська рада №882 від 17.10.2008 року ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації щодо складання державного акту на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0738 га по пров.Український,10, у звязку із тим, що на підставі п.1 ст.120 ЗК та свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа №674 від 25.12.02р.) за домоволодінням по пров.Українській,10 рахується земельна ділянка орієнтовною площею 0,0626 га.

Однак, разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, в подальшому, Цюрупінська міська рада 04 грудня 2008 року на позачерговій 41-й сесії 5-го скликання прийняла рішення №929, яким задовольнила вимоги позивача та надала ОСОБА_1 відповідний дозвіл на виготовлення технічної документації щодо передачі у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0626 га (т.б. площею, яка вказана у свідоцтві про право на спадщину) для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Таким чином, в звязку з вищевказаними обставинами, на думку колегії суддів, як на момент ухвалення судового рішення содом 1-ї інстанції, так і цей час, даний спір фактично вирішений сторонами в позасудовому порядку і відповідно, відсутній предмет спору.

Окрім того, колегія суддів при прийнятті остаточного рішення по справі, вважає за необхідне зазначити та врахувати ще й ту обставину, що у відповідності до змісту п.п.4,6 рішення Конституційного суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009р., ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування і вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Отже, за таких обставин, оскаржуване позивачем рішення Цюрупінської міськради №882 від 17.10.2008 року про відмову у наданні дозволу на виготовлення технічної документації, у звязку із прийняттям через 2 місяці міськрадою нового рішення №929 від 04.12.2008 року про задоволення вимог (заяви) позивача, фактично втратило чинність, а тому, відповідно, не має ніяких підстав для його скасування в судовому порядку.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, слід зазначити, що згідно із приписами ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, у відповідності до ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні усіх позовних вимог ОСОБА_1 - правильними та обгрунтованими.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Отже, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, діючи виключно в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Цюрупінського районного суду Херсонської області від 30 листопада 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Осіпов Ю.В.

Судді: Золотніков О.С.

ОСОБА_3