Справа № 2-а-6245/08/2170
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2011-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2011 р.Справа № 2-а-6245/08/2170

Категорія: 10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 року, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до УПФУ в Генічеському районі Херсонської області в якому просила суд постановити рішення, яким поновити пропущений строк для звернення до суду за період з 01.01.2006 року по 30.06.2008 року, зобовязати відповідача нарахувати на її користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за 2006-2008 роки в сумі 3513,60 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 року позов задоволено частково. Зобовязано УПФУ в Генічеському районі Херсонської області здійснити перерахунок та забезпечити проведення виплати на користь позивачки недоплаченого, як дитині війни, щомісячного підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є пенсіонеркою та на неї розповсюджується дія Закону України Про соціальний захист дітей війни від 19.11.2004 року.

Згідно зі ст. 6 вказаного Закону (відповідно до редакції статті чинної на час розгляду і вирішення справи), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року і дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Стосовно позовних вимог за 2006 рік, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»від 20 грудня 2005 року (із змінами, внесеними 19 січня 2006 року), зазначене підвищення пенсій в 2006 році повинно було запроваджуватись поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році так і не визначив порядку виплати 30% надбавки до пенсії «дітям війни», то вимоги позивачки, які стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Вирішуючи справу по суті суд першої інстанції вірно застосував рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 у справі щодо відповідності положень ст. 29, 36, ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, п.п. 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ст. 71, ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік (справа про соціальні права громадян), зокрема, п.12, ст. 71 та ст. 111 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік визнані неконституційними.

З цих підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що вказані положення Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік не можуть бути застосовані, оскільки вони суперечать нормам Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до існуючих законів (ч. 3 ст. 22 Конституції України).

Враховуючи рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян), від 09 липня 2007 року, позивачка мала право на підвищення пенсії саме з цієї дати. За таких підстав, колегія суддів вважає, що права позивачки підлягають захисту з 09 липня 2007 року.

Доводи апеляційної скарги про невизначеність законодавства з питання, яким саме органом (Пенсійним фондом або іншим органом), за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата підвищення до пенсії дітям війни, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України»і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Беручи до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосується «дітей війни»відповідно до ст. 6 Закону, колегія суддів зазначає, що вони є безпідставними та необґрунтованими. Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Стосовно позовних вимог за 2008 рік, то відповідно до п.2 п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»змінено та викладено у наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 року, вище вказані зміни визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому пенсійний орган мав діяти відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Правові підстави для вирішення позовних вимог, які стосуються 2008 року є аналогічними 2007 року, тому з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року (в межах бюджетного року) ОСОБА_4 мала право на перерахунок підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3