Справа № 803/1157/16
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року Справа № 803/1157/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Ревухи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Волинської області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до прокуратури Волинської області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 30.06.2016 року наказом №270к його було звільнено з посади начальника управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури області та з органів прокуратури з 30 червня 2016 року на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру", у зв'язку із скороченням кількості прокурорів органу прокуратури.

Відповідно до пункту 1 наказу Генерального прокурора України №27ш від 12.04.2016 року у структурі та штатному розписі прокуратури Волинської області було ліквідовано управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури області та скорочено посаду начальника управління. Згідно пункту 3 вказаного наказу у структурі та штатному розписі прокуратури Волинської області було утворено відділ. .

Позивач вважає, що наказ прокурора про звільнення його з посади є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки при ліквідації управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури області та трьох відділів, які входили у вказане управління на базі управління було утворено новий підрозділ - відділі представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді та виконання судових рішень з функціями аналогічними, які мали ліквідовані підрозділи. У штатному розписі новостворених підрозділів встановлено 11 штатних одиниць (начальник, заступник та 9 прокурорів відділу) з функціями, які виконувало ліквідоване управління. Позивач вважає, що ліквідація структурного підрозділу прокуратури області з одночасним створенням іншого структурного підрозділу з аналогічними функціями, не є ліквідацією або реорганізацією прокуратури Волинської області, оскільки не змінився правовий статус новоствореного підрозділу та чисельність штату. Крім цього, позивач вказує на своє переважне право на залишенні на роботі, оскільки він з 16.01.1996 року працював на різних посадах в органах прокуратури Волинської області та його безперервний стаж в органах прокуратури становить понад 20 років, в т. ч. на керівних посадах - начальником відділу нагляду за розслідуванням кримінальних справ слідчими органів прокуратури області, Володимир-Волинським міжрайонним прокурором Волинської області, начальником відділу представництва при виконанні судових рішень управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді, начальником управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Волинської області. На утриманні позивача залишилося двоє неповнолітніх дітей та дружина інвалід 2 групи. На час звільнення дисциплінарних стягнень не мав, неодноразово заохочувався, нагороджений нагрудним почесним знаком за сумлінну службу в органах прокуратури 1 та 2 ступеня та достроково отримав класний чин - старший радник юстиції.

Позивач вважає, що відповідач звільненням завдав йому моральної шкоди, оскільки, незважаючи на його багаторічну працю в органах прокуратури, не врахував його професійні якості. На утриманні позивача перебуває двоє малолітніх дітей та дружина інвалід 2 групи. Звільнення з посади позивача завдали йому значних моральних страждань, що призвело до погіршення здоров'я.

Позивач просить визнати протиправним і скасувати наказ №270к від 30.06.2016 року про звільнення його з посади начальника управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури області та з органів прокуратури з 30 червня 2016 року, поновити його з 30.06.2016 року на вказаній посаді, стягнути з 01.07.2016 року в його користь з прокуратури Волинської області середній заробіток за час вимушеного прогулу та в врахуванням уточнених позовних вимог моральну шкоду у сумі 1 грн.

В запереченні на адміністративний позов відповідач вважає позовні вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню та вказує на те, що наказом Генерального прокурора №27 ш від 12.04.2016 року у структурі та штатному розписі прокуратури Волинської області ліквідовано управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури області чисельністю 15 одиниць та відповідно скорочено посаду, яку обіймав з 08.02.2016 року ОСОБА_1 Відповідно до пункту 4 вказаного наказу утворено у структурі та штатному розписі прокуратури області відділ представництва інтересів громадянина або держави в суді та при виконанні судових рішень та установлено у штатному розписі новоутвореного відділу 11 одиниць, у тому числі: начальник відділу - 1 одиниця, заступник відділу - 1 одиниця, прокурори відділу - 9 одиниць. У зв'язку з ліквідацією вищезазначеного управління в якому працював позивач, йому було запропоновано дві посади в апараті прокуратури області, зокрема - адміністративну посаду начальника відділу підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури області та посаду - прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадження прокуратури області. Про те позивач, працювати на зазначених посадах відмовився. Враховуючи те, що позивач відмовився від запропонованих посад, працював незначний період в апараті прокуратури області та не довів факту заподіяння йому моральної шкоди, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у запереченні, просила в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що пунктом 1 наказу Генерального прокурора України №27ш від 12.04.2016 року у структурі та штатному розписі прокуратури Волинської області було ліквідовано управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури області та скорочено посаду начальника управління. До складу управління входили: відділ організації представництва на захист інтересів громадянина або держави; відділ представництва громадян і держави в судах; відділ представництва при виконанні судових рішень, зі штатом 15 оперативних працівників. Згідно пункту 3 вказаного наказу у структурі та штатному розписі прокуратури Волинської області було утворено відділ представництва інтересів громадянина або держави в суді та при виконанні судових рішень, зі штатом 11 працівників в т. ч:начальник відділу-1 одиниця, заступник начальника відділу - 1 одиниця, прокурори відділу 9 одиниць. На підставі вищевказаного наказу загальну штатну чисельність прокурорсько-слідчих працівників апарату прокуратури області в кількості 85 одиниць зменшено на дві одиниці та за їх рахунок введено дві посади прокурорів у Луцькій та Ковельській місцевих прокуратурах.

На виконання вимог вищезазначеного наказу Генеральної прокуратури України 27ш від 12 квітня 2016 року позивача 14 квітня 2016 року було повідомлено про ліквідацію управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури області і скорочення посади яку він обіймав, та попереджено про звільнення із займаної ним посади у зв'язку із ліквідацією та скороченням у структурі та штатному розписі апарату прокуратури області. Одночасно з попередженням про наступне вивільнення ОСОБА_1 було запропоновано посаду начальника відділу підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури області або прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури області. Від переведення на запропоновані посади ОСОБА_1 відмовився, а заяви щодо його працевлаштування у новостворений відділ представництва інтересів громадянина або держави в суді та при виконанні судових рішень він не писав.

Наказом прокуратури Волинської області №270 к від 30 червня 2016 року, ОСОБА_1 звільнено з займаної посади начальника управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури області та з органів прокуратури з 30 червня 2016 року на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру", пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням кількості прокурорів органу прокуратури.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного наказу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його скасування, виходячи із наступного.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це не йдеться у спеціальному законі.

Враховуючи, що Законом України "Про прокуратуру" не врегульовано спірні правовідносини , підлягає застосуванню трудове законодавство.

Так, однією з умов звільнення прокурора з посади згідно п. 9 ч. 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» є ліквідація чи реорганізація органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури. Поряд із цим, не виключається звільнення прокурорів за правилами Кодексу законів про працю у випадках, коли підстави звільнення є загальними, передбаченими законодавством про працю. В такому разі роботодавцем мають бути дотримані гарантії при звільненні, передбачені трудовим законодавством.

Із приписів статті 51 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) вбачається, що однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України передбачає, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до частини першої та другої статті 49-2 цього ж Кодексу про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Частина третя статті 49-2 КЗпП України встановлює, що одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Таким чином, виходячи з нормативного тлумачення наведених положень Кодексу законів про працю України, суд дійшов висновку, що власник або уповноважений ним орган зобов'язані повідомити працівника про наступне вивільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці не пізніше ніж за два місяці та одночасно запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади в цій же установі, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Досліджуючи підстави звільнення позивача за пунктом п. 9 ч. 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру», які відображені у оскаржуваному наказі № 270 к від 30.06.2016 року, судом встановлено, що під зміною в організації виробництва і праці відповідач пов'язує реорганізацію та скорочення у структурі і штатному розписі прокуратури Волинської області. Надаючи оцінку цим підставам суд звертає увагу на таке.

Згідно розяснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

Як встановлено в судовому засіданні у структурі та штатному розписі прокуратури Волинської області було ліквідовано управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури області та скорочено посаду начальника управління зі штатом 15 одиниць, а було утворено відділ представництва інтересів громадянина або держави в суді та при виконанні судових рішень, зі штатом 11 одиниць. Загальну штатну чисельність прокурорсько-слідчих працівників апарату прокуратури області в кількості 85 одиниць зменшено на дві одиниці. Отже відбулося скорочення відділу на 4 одиниці, а чисельність прокурорсько-слідчих працівників апарату прокуратури області на 2 одиниці.

Новоутворений відділ представництва інтересів громадянина або держави в суді та при виконанні судових рішень та інші відділи і нововведені посади 14 квітня 2016 року були заповнені згідно заяв працівників від 13-14 квітня 2014 року на підставі наказів №№59к, 149к - 170к, 174к, 177к, 178 к, 227к.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 заяви щодо переведення його у новостворений відділ представництва інтересів громадянина або держави в суді та при виконанні судових рішень не писав та прокурору області на розгляд не подавав.

14 квітня 2016 року, у зв'язку з ліквідацією управління в якому працював позивач, його було повідомлено про наступне звільнення у зв'язку з скороченням штату та позивачу було запропоновано дві посади в апараті прокуратури області, зокрема - адміністративну посаду начальника відділу підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури області та посаду - прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадження прокуратури області. Про те позивач, працювати на зазначених посадах відмовився.

Отже, при реалізації наказу Генерального прокурора України № 27ш від 12 квітня 2016 року було ліквідовано управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури області та скорочено посаду начальника управління, відбулося скорочення штату новоутвореного відділу на 4 одиниці, а чисельність прокурорсько-слідчих працівників апарату прокуратури області на 2 одиниці.

При винесенні рішення суд також враховує, що ОСОБА_1 відмовився від переведення на іншу роботу, а прокурор області не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу в апараті прокуратури області, а тому в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до прокуратури Волинської області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, відмовляє повністю.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Кодексу законів про працю України, Закону України "Про прокуратуру", суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до прокуратури Волинської області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде складено 05 вересня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук