Справа № 2-а-3090/10/1470
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2012-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2012 р.Справа № 2-а-3090/10/1470

Категорія:9.2.1.Головуючий в 1 інстанції: Кравченко К.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Зуєвої Л.Є., Єщенка О.В.

розглянув у порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 5 травня 2010 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у Херсонській області, Державної податкової інспекції у м. Херсоні, державних податкових інспекторів Вершина Анатолія Олександровича, Прокопенко Вячеслава Павловича про захист порушеного права,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2008 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом та просила: визнати відсутність повноважень, визначених законом у посадових осіб Державної податкової адміністрації України в Херсонській області (надалі ДПА) ОСОБА_2, та ОСОБА_3 на проведення оперативної перевірки; визнати дії посадових осіб ДПА ОСОБА_2, та ОСОБА_3 про проведенню оперативної перевірки протиправними; скасувати акт перевірки №001702 від 09 лютого 2007 року незаконним.

У лютому 2010 року позивачем змінено предмет та підстави адміністративного позову. ОСОБА_1 виклала свої позовні вимоги у наступній редакції: захистити її порушене право визначене статтями 30, 32, 41, 42, 55, 57 Конституції України, ст..31 Закону України «Про інформацію», ст.. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»з боку ДПА будь яким способом на розсуд суду; захистити її порушене право визначене статтями 30, 32, 41, 42, 55, 57 Конституції України, ст..31 Закону України «Про інформацію», ст.. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» збоку посадових осіб ДПА ОСОБА_2, та ОСОБА_3 будь яким способом на розсуд суду; захистити її порушене право визначене ст..32, 59 Конституції України, ст.. 31 Закону України «Про інформацію», з боку Державної податкової інспекції у м. Херсоні будь яким способом на розсуд суду.

На переконання позивача, посадові особи ДПА проводячи 09 лютого 2007 року планову перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового обігу субєктами підприємницької діяльності господарської одиниці кафе, що належить приватному підприємцю ОСОБА_1, яке розташоване у м. Херсоні, вул.. Качалова, 6 порушили встановлену ст.. 32 Конституції України заборону на збір конфіденційної інформації про цю особу без її попередньої згоди. Крім того, як вказує позивач, перевіряючими порушено ст.. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»відносно заборони розпочинати будь-яку перевірку без надання особі інформації, передбаченої цією статтею, шляхом вручення під розпис Направлення на перевірку та заборону проводити перевірку без участі підприємця. ОСОБА_1, також, вказала на порушення її прав знати свої права і обовязки та право на правову допомогу.

Разом з цим, позивачем не конкретизовано ким з перевіряючих і яким чином порушено її конституційні права та не вказано на спосіб їх захисту.

За результатами розгляду справи Херсонським окружним судом 05 травня 2010 року ухвалено постанову про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Приймаючи означене рішення суд першої інстанції виходив з того, що інспектори ДПІ діяли відповідно до вимог Закону, нормативно-правових актів, що регламентують їх діяльність.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, як це вказано в апеляційній скарзі,: «Позивач не оспорював право державного органу та його посадових осіб на проведення перевірки, не оскаржував право державного органу розглядати матеріали перевірки та приймати по ним свої рішення».

Колегія суддів суду апеляційної інстанції заслухала суддю-доповідача, розглянула та обговорила доводи апеляційної скарги, перевірила матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

З матеріалів справи вбачається, що згідно до направлень від 5 лютого 2007 року №2029/235 та від 5 лютого 2007 року №2118/235 виданих на підставі наказів ДПА від 03 жовтня 2005 року №192 «Щодо створення мобільної робочої групи та затвердження графіку перевірок»від 19 жовтня 2006 року №209 «Про внесення змін до наказу ДПА у Херсонській області від 03 жовтня 2005 року №192»та графіку перевірок субєктів підприємницької діяльності за період з 01 лютого 2007 року по 28 лютого 2007 року, 9 лютого 2007 року проведено планову перевірку стосовно здійснення розрахункових операцій у сфері готівкового обігу субєктами підприємницької діяльності господарської одиниці кафе, що належить приватному підприємцю ОСОБА_1, яке розташоване за адресою: м. Херсон, вул.. Качалова 6.

В ході перевірки встановлені порушення п.5, п.13 частини 1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Так, барменом кафе ОСОБА_4, проведено розрахункову операцію без застосування книги обліку розрахункових операцій та без ведення розрахункової книги. Також виявлено, що суб'єктом підприємницької діяльності не забезпечено відповідність суми наявних готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів по розрахунковим квитанціям, виписаним з початку робочого дня. Про вказане, перевіряючими зроблено запис на відповідній сторінці книги обліку розрахункових операцій субєкта господарювання та складений з цих підстав акт перевірки.

Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книгу розрахункових операцій. Здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України. Частиною 4 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»(в редакції, що діяла на час спірних правовідносин), право на проведення планової перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення. Разом з тим, ч.1 ст.11-1. цього ж Закону, передбачено, що плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків і зборів (обовязкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування обєкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.

Зазначене дає підстави стверджувати, що, названий останнім, Закон визначає підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових та позапланових виїзних перевірок стосовно своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів (обовязкових платежів). У випадку, що розглядається судом, податковим органом була проведена перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу субєктами підприємницької діяльності. Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»не встановлена періодичність проведення перевірок.

Що стосується права ОСОБА_5 на участь у проведенні перевірки, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що при проведенні перевірки була присутня ОСОБА_4 бармен, що діяла від господарюючого субєкта. Вказана особа відмовилася від зауважень до складеного документу. Бармен, працівник кафе була ознайомлена з актом перевірки та в підтвердження цього поставила свій підпис. Уповноважена ОСОБА_5 особа на здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_4 отримала копію акту від 09 лютого 2007 року.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до вимог позивача про порушення права на інформацію.

Стверджуючи про конфіденційність інформації відносно стану господарської діяльності, ОСОБА_1, між тим, визнає право податкового органу на проведення перевірки субєкта господарювання та складення щодо цього документу, де наведена інформація про діяльність особи.

На переконання суду апеляційної інстанції, не можна провести перевірку не збираючи інформації та не вимагаючи від субєкта господарювання надати конкретну інформацію та документи підтверджуючі її обґрунтованість і правильність. Це можуть бути книга обліку розрахункових операцій, розрахункові квитанції та інше. Право податкового органу на проведення перевірок передбачено наведеними вище статтями Закону України «Про державну податкову службу в Україні», Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Відмова надати, на вимогу перевіряючих, певну інформацію та документи, що її підтверджують, свідчить про порушення суб'єктом підприємницької діяльності Конституції та законів України, оскільки обов'язок сплачувати податки і збори, як і право на захист інформації, передбачені Конституцією України.

Вимоги ОСОБА_1 про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, іншим суддею, не можуть бути задоволені так як стаття 204 КАС України, на яку послалася в апеляційній скарзі позивачка, передбачає підстави для скасування процесуальних ухвал суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доречно буде нагадати ОСОБА_1, що вона оскаржує не ухвалу, а постанову суду першої інстанції. Підстави для скасування постанови суду першої інстанції визначені ст.. 202 КАС України.

Зважаючи на все вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді справи Херсонським окружним адміністративним судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 5 травня 2010 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у Херсонській області, Державної податкової інспекції у м. Херсоні, державних податкових інспекторів Вершина Анатолія Олександровича, Прокопенко Вячеслава Павловича про захист порушеного права без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її виготовлення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів з часу отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: