Справа № 819/915/16
Суддя: Осташ А.В.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/915/16

31 серпня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі: головуючого судді Осташа А. В., при секретарі судового засідання Хоменко Л.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Шпит І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 (надалі по тексту - позивач або ОСОБА_3.) із адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо не запропонування ОСОБА_3 - завідувачу сектору реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у попередженні про наступне вивільнення всіх наявних вакантних посад у Головному територіальному управлінні юстиції у Тернопільській області станом на 1 квітня 2016 року;

- зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області запропонувати ОСОБА_3 - завідувачу сектору реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області всі наявні вакантні посади у Головному територіальному управлінні юстиції у Тернопільській області станом на 1 квітня 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при попередженні про вивільнення грубо порушено вимоги норм трудового законодавства, що виразилось у тому, що позивачці не було запропоновано усі на той час вакантні посади у Головному територіальному управлінні юстиції в Тернопільській області.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що керівником головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_3 безпідставно не було запропоновано вакантні станом на 1 квітня 2016 року посади начальника управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області та посаду начальника відділу реєстрації нормативно-правових актів управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області.

Представник позивача вважає, що дані посади за своїм функціональним призначенням відповідають тій посаді яку на даний час обіймає позивачка - завідувача сектору реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області.

Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначив, що адміністративний позов подано з метою захисту трудових прав позивачки та сприянні у збереженні роботи, а також з метою захисту від майбутнього незаконного звільнення з роботи.

З врахуванням вищевикладеного, представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечила, мотиви виклала в письмових запереченнях та усних поясненнях наданих в судовому засіданні.

Представник Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області пояснила, що стаж роботи ОСОБА_3 за фахом у державній службі на керівних посадах чи на керівних посадах в інших сферах управління становить 3 роки 11 місяців 14 днів (станом на 06.05.2016 року), а це не відповідає кваліфікаційним вимогам які визначені посадовою інструкцією до посади начальника Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області. У зв'язку з цим вищезазначена посада, на думку представника відповідача не могла бути запропонована і не пропонувалась позивачці.

Щодо посад начальника відділу реєстрації нормативно-правових актів управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області та начальника відділу систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, представник відповідача пояснила, що дані посади були запропоновані ОСОБА_3 ще 25 березня 2016 року в телефонному режимі начальником відділу кадрової роботи та державної служби, про що складено відповідний акт. Всі інші вакантні посади пропонувались позивачці у письмовій формі шляхом надіслання на її домашню адресу пропозицій від 1 квітня 2016 року та від 20 липня 2016 року, проте, з жодною із запропонованих вакантних посад позивачка не погодилась.

З врахуванням викладеного, представник відповідача вважає, що начальником Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області при попередженні про наступне вивільнення позивачки дотримано усіх гарантій передбачених ст..49-2 КЗпП України та Закону України «Про державну службу», а тому просила відмовити в задоволенні позову.

Крім пояснень представників позивача та відповідача судом досліджено ряд письмових доказів, які подані позивачем та представником відповідача, а також витребувані з ініціативи суду.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача та відповідача, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 26 лютого 2015 року наказом Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №217/8 переведена на посаду завідувача сектору реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яку обіймає по даний час.

Відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №14/8 від 06 січня 2016 року, позивач перебуває з 12 січня 2016 року по 02 вересня 2018 року у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

На підставі Типової структури головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях,містах Києві та Севастополі, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 01.03.2016 №571/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 02.03.2016 за № 326/28456, внесено зміни до структури Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на 2016 рік (а.с.31-35). Відповідно до цього 10.03.2016 Міністром юстиції України було затверджено структуру та штатну чисельність структури Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на 2016 рік.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 23.03.2016 №34/44 введено в дію структуру та штатну чисельність структури Головного територіальното управління юстиції у Тернопільській області, зведений штатний розпис та штатний розпис Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на 2016 рік (а.с.37).

Відповідно до зазначеної структури та штатної чисельності утворено відділ реєстрації нормативно-правових актів та відділ систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти у складі Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

У зв'язку з цим, наказом Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 23.03.2016 №35/44 скорочено посади в секторі реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, а саме:

- завідувача сектору реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти;

- головного спеціаліста сектору реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти;

- головного спеціаліста сектору реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти;

- провідного спеціаліста сектору реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти (а.с.38-40).

Підпунктом 3.1 пункту 3 вищезазначеного Наказу начальника відділу кадрової роботи та державної служби головного територіального управління юстиції зобов'язано відповідно до вимог ст..49-2, 49-4 Кодексу законів про працю України попередити персонально працівників Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області під особистий підпис про вивільнення у зв'язку із скороченням штату.

У зв'язку із скороченням посади та на виконання вищезазначеного наказу завідувача сектору реєстрації нормативно-правових актів правової роботи та правової освіти ОСОБА_3 1 квітня 2016 року попереджено про наступне вивільнення із займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України та запропоновано наступні вакантні посади:

- головного спеціаліста відділу реєстрації нормативно-правових актів Управління державної реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області;

- провідного спеціаліста відділу реєстрації нормативно-правових актів Управління державної реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області;

- головного спеціаліста відділу систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти Управління державної реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області;

- провідного спеціаліста відділу систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти Управління державної реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Позивачка після ознайомлення із попередженням про наступне вивільнення повернула його на адресу відповідача, в якому зазначила, про те, що надає згоду виключно на посаду начальника Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області або начальника відділу реєстрації нормативно-правових актів - заступника начальника Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Крім того, під час з'ясування обставин у справі встановлено, що позивач ще 28 березня 2016 року зверталась із письмовою заявою до начальника Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. В даній заяві позивач зазначала про те, що станом на 28 березня 2016 року їй не було запропоновано усіх наявних вакансій у новоствореному структурному підрозділі, а саме: іншої начальницької посади, на якій вона працює (завідувач сектору реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області), оскільки після реорганізації керівна посада була збережена. Дана заява була отримана Головним територіальним управлінням юстиції 29 березня 2016 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с.41).

Відповідачем до матеріалів справи долучено відповідь на вищезгадану заяву, яка датована 28 квітням 2016 року за №К-140/5-09-35 в якій роз'яснено у зв'язку із чим відбувається скорочення структурного підрозділу в якому працює позивач, зазначено про те, що 1 квітня пропонувались 4 посади у новоствореному управлінні, а також повідомлено про те, що по кваліфікаційних вимогах позивачу не може бути запропоновано посади начальника Управління державної реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (а.с.42-43). Проте, як зазначив у судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_3 на сьогоднішній день не отримала дану відповідь. Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що вищезгадана відповідь була надіслана на адресу позивача.

В подальшому, позивачем було надіслано начальнику Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кольцову Е.С. заяву від 06 квітня 2016 року з проханням надати пояснення із зазначенням причин чому мені не було запропоновано посаду начальника Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області або посаду начальника відділу реєстрації нормативно-правових актів - заступника начальника Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, а в разі призначення інших посадових осіб на зазначені посади, також повідомити коли їх було призначено та яким наказом, а також просила надати додатково відповідні документи та інформацію (а.с.13-14). Дана заява була отримана Головним територіальним управлінням юстиції 7 квітня 2016 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с.44).

Відповідачем до матеріалів справи долучено відповідь на вищезгадану заяву, яка датована 06 травням 2016 року за №К-154/5-09-35, в якій також роз'яснено у зв'язку із чим відбувається скорочення структурного підрозділу в якому працює позивач, зазначено про те, що 1 квітня пропонувались 4 посади у новоствореному управлінні, а також повідомлено про те, що по кваліфікаційних вимогах позивачу не може бути запропоновано посади начальника Управління державної реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (а.с.45-46). Представник позивача, в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 і цієї відповіді на сьогоднішній день не отримала. Відповідач в свою чергу не надав доказів на підтвердження того, що вищезгадана відповідь була надіслана на адресу позивача.

Вирішуючи даний спір, суд досліджує взаємовідносини між позивачем та відповідачем з приводу дотримання трудових прав позивача при попередженні про наступне вивільнення у зв'язку із реорганізаційними змінами, які відбуваються в Головному територіальному управлінні юстиції, а враховуючи те що посада яку обіймає позивач відноситься до категорії державних службовців то даний спір відноситься до спору з приводу проходження публічної служби. При цьому суд зауважує, що спірні правовідносини склалися з 1 квітня 2016 року - з часу надіслання ОСОБА_3 попередження про наступне вивільнення із займаної посади.

До відносин з приводу проходження публічної служби суд застосовує як норми загального трудового законодавства, якими є норми Кодексу законів про працю України так і спеціального - Закону України «Про державну службу». При цьому слід зауважити, що правовідносин які склалися в даній справі суд застосовує виключно положення Кодексу законів про працю України, оскільки Законом України «Про державну службу в Україні» в редакції яка діяла в квітні 2016 року не було регламентовано процедури попередження про вивільнення та гарантій трудових прав при проходженні даної процедури.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами першою та третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанови від 6 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (зі змінами) роз'яснив, що, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, зокрема, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення штату, чи додержано власником норм законодавства, що регулюють вивільнення працівників, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу. При цьому мається на увазі, що роботодавець зобов'язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії, які може виконувати працівник, і не лише за місцем його роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які є в юридичної особи.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, в Головному територіальному управлінні юстиції в Тернопільській області проходили реорганізаційні зміни в організації виробництва і праці, тобто мала місце реорганізація юридичної особи, яка призвела до скорочення чисельності або штату працівників, а тому про наступне вивільнення працівників, в тому числі і позивачку повідомляли саме за п.1 ст.40 КЗпП України.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що Головним територіальним управлінням юстиції в Тернопільській області не дотримано вимог передбачених ч.3 ст.49-2 КЗпП України при попередженні про наступне вивільнення, виходячи з наступного:

З аналізу долучених до справи організаційно-розпорядчих документів, в тому числі штатних розписів по Головному територіальному управлінні юстиції в Тернопільській області станом на 29 лютого 2016 року та станом на 10 березня 2016 року (а.с.62-63, 65-66) суд приходить до висновку, що після скорочення всіх посад в секторі реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, функціональні обов'язки перейшли до новоутвореного Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції, яке в своєму складі має два відділи:

- відділ реєстрації нормативно-правових актів;

- відділ систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти.

При порівняльному аналізі Положення про сектор реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, затвердженого Наказом начальника Головного територіально управління юстиції у Тернопільській області №35/44 від 20 березня 2015 року (а.с.96-100), та Положення про Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, затвердженого Наказом начальника Головного територіально управління юстиції у Тернопільській області №55/44 від 25 травня 2016 року (а.с.101-106) видно, що завдання та функції сектору повністю перейшли до управління.

Крім того, як видно з посадових інструкцій що завдання та функції завідувача сектору реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перейшли частково до начальника Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти, а частково до начальника відділу реєстрації нормативно-правових актів та начальника відділу систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти (а.с.49-52, 107-109).

При цьому суд погоджується з позицією представника відповідача з приводу того, що позивачці не могло бути запропоновано у попередженні про наступне вивільнення посаду начальника Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти, оскільки стаж роботи ОСОБА_3 за фахом у державній службі на керівних посадах чи на керівних посадах в інших сферах управління становить 3 роки 11 місяців 14 днів, а це не відповідає кваліфікаційним вимогам які визначені посадовою інструкцією до посади начальника Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що при попередженні про наступне вивільнення, з врахуванням вимог визначених ч.3 ст.49-2 КЗпП України в частині пропозицій вакантних посад з урахуванням професії, спеціальності, кваліфікації, керівником Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області при попередженні про наступне вивільнення 1 квітня 2016 року ОСОБА_3 мали бути запропоновані всі вакантні посади за винятком начальника управління в Управлінні реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти. При цьому з врахуванням вищеописаного, найбільш наближеними по функціональних завданнях та посадових обов'язках до посади яку обіймає позивач є посади начальника відділу реєстрації нормативно-правових актів та начальника відділу систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти.

Проте, при попередженні про звільнення від 1 квітня 2016 року вищезазначених посад запропоновано не було.

Судом не приймаються до уваги твердження відповідача з приводу того, що посади начальника відділу реєстрації нормативно-правових актів та начальника відділу систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти пропонувались в телефонному режимі, про що було складено акті від 25 березня 2016 року (а.с.53). Суд вважає, що такий акт не може слугувати належним доказом, який би підтверджував факт ознайомлення позивачки із вакантними посадами, оскільки як зазначено вище наказом Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 23.03.2016 №35/44 зобов'язано начальника відділу кадрової роботи та державної служби головного територіального управління юстиції зобов'язано відповідно до вимог ст.49-2, 49-4 Кодексу законів про працю України попередити персонально працівників Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області під особистий підпис про вивільнення у зв'язку із скороченням штату.

Тобто, належним виконанням вимог ст. 49-2 КЗпП України, в Головному територіальному управлінні юстиції було тільки письмове попередження працівника про наступне вивільнення.

Разом з тим, незважаючи, на те що в період з 23 березня 2016 року по 26 квітня 2016 року посада начальника відділу реєстрації нормативно-правових актів Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти була вакантною (26 квітня 2016 року призначено ОСОБА_5), а в період з 23 березня 2016 року по 22 квітня 2016 року була вакантною посада начальника відділу систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти цього ж Управління (22 квітня 2016 року призначено ОСОБА_6.), дані посади позивачці запропоновані не були.

Судом не приймаються до уваги посилання відповідача на те, що вакантні посади також пропонувались позивачці 20 липня 2016 року, оскільки такі пропозиції не відновили жодним чином порушені права позивача.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що начальник Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області не виконав вимог ст..49-2 КЗпП України щодо одночасного з попередженням про звільнення обов'язку запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади в цій же установі, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Аналогічна позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом України, зокрема в ухвалі від 04.08.2010 року у справі № 6-8884св10.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що оскаржувані дії відповідачем вчинені без дотримання принципу рівності, оскільки не запропонувавши позивачу всіх наявних вакантних посад, відповідач обмежив позивачку у праві їх вибору, та у такий спосіб порушив право позивачки на збереження роботи.

Враховуючи викладене, з метою захисту порушених прав позивач, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо не запропонування ОСОБА_3 - завідувачу сектору реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у попередженні про наступне вивільнення від 1 квітня 2016 року вакантних на той час посад: начальника відділу систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та начальника відділу реєстрації нормативно-правових актів Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та зобов'язання Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області запропонувати ОСОБА_3 - завідувачу сектору реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, відповідно до вимог ст.49-2 Кодексу законів про працю України, вакантні станом на 1 квітня 2016 року посади начальника відділу систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та начальника відділу реєстрації нормативно-правових актів Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених позовних вимог. З врахуванням наведеного, суд вважає, що на користь ОСОБА_3 слід повернути частину сплаченого нею судового збору в розмірі 290 грн. згідно квитанції №67 від 3 серпня 2016 року за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо не запропонування ОСОБА_3 - завідувачу сектору реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у попередженні про наступне вивільнення від 1 квітня 2016 року вакантних на той час посад: начальника відділу систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та начальника відділу реєстрації нормативно-правових актів Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області запропонувати ОСОБА_3 - завідувачу сектору реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, відповідно до вимог ст.49-2 Кодексу законів про працю України, вакантні станом на 1 квітня 2016 року посади начальника відділу систематизації законодавства, правової роботи та правової освіти Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та начальника відділу реєстрації нормативно-правових актів Управління реєстрації нормативно-правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути на користь ОСОБА_3 частину сплаченого нею судового збору в розмірі 290 грн. згідно квитанції №67 від 3 серпня 2016 року за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано 02 вересня 2016 року.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.