Справа № 803/1093/16
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 рокуСправа № 803/1093/16

Волинський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

суддів Андрусенко О.О., Денисюка Р.С.,

при секретарі Веремчуку В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Боберського І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій незаконними та стягнення одноразової грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі МОУ, відповідач), в якому просить визнати незаконними дії МОУ щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги та стягнути одноразову грошову допомогу у розмірі 121000 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2008 році ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності по захворюванню, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби. 05.02.2016 року позивач звернувся із заявою до Міністра оборони України про виплату йому одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975. Листом від 21.03.2016 року №395 Волинський ОВК повідомив, що подані позивачем документи для прийняття рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги повернуті без реалізації. 10.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Міністра оборони України з проханням допомогти у вирішенні питання щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, однак відповіді на момент звернення до суду не отримав. Позивач зазначає, що відмова МОУ у виплаті йому одноразової грошової допомоги суперечить вимогам чинного законодавства України, відтак є незаконною, з огляду на що просить стягнути вказану допомогу в примусовому порядку.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що на його останнє звернення отримав відповідь МОУ, у якій відповідач вказує про відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги.

Представник відповідача в поданих запереченнях на адміністративний позов та в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 року №975 визначено процедуру виплати одноразової грошової допомоги, зокрема, військовослужбовець подає за місцем проходження служби визначений перелік документів. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулись за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Вказує, що комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності документи про призначення і виплату вказаної допомоги позивачу не розглядалися, рішення з даного приводу не приймалось. Відтак Міністр оборони України як головний розпорядник коштів рішення про призначення та виплату коштів позивачу не приймав. Крім того, зазначив, що Департамент фінансів Міністерства оборони України лише повідомив позивача про відсутність підстав для призначення та отримання відповідної допомоги. Тому позов є безпідставний і просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач в період з 31.12.1981 року по 13.11.1983 року проходив військову службу в складі в/ч пп НОМЕР_1 в період бойових дій в Республіці Афганістан, що підтверджується довідкою МОУ від 11.07.2016 року, військовим квитком НОМЕР_2 (а.с.9, 18-23).

Із архівної довідки Центрального архіва Міністерства оборони Російської Федерації від 10.09.2007 року №3/98021 вбачається, що позивач приймав участь у бойових діях, під час яких отримав мінно-підривне поранення, контузію головного мозку середнього ступеня тяжкості, перебував на лікуванні у в/ч пп НОМЕР_3 в період з 05.09.1983 року по 29.09.1983 року (а.с.10).

12.05.2008 році згідно довідки до акта огляду МСЕК позивачу була встановлена II група інвалідності у зв`язку з контузією, отриманою при виконанні обов`язку військової служби, на строк до 01.06.2009 року (а.с.24). В подальшому при повторному огляді 12.05.2009 року ОСОБА_1 вказана інвалідність встановлена на строк до 01.06.2012 року, а при повторному огляді 03.05.2012 року довічно (а.с.25-26).

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 звернувся до Ковельського об`єднаного міського військового комісаріату із заявою від 05.02.2016 року про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності II групи, який листом від 10.02.2016 року за №326 повідомив про скерування його документів до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Листом від 21.03.2016 року за №395 Волинський ОВК повідомив, що надані позивачем документи для прийняття рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги повернуті Департаментом фінансів МОУ без реалізації, оскільки групу інвалідності встановлено у 2012 році, тобто до набрання чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якої прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975. Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Оскільки дія постанови КМУ №975 поширюється тільки на військовослужбовців та звільнених осіб, які отримали первинно інвалідність після 1 січня 2014 року, то виплата та призначення одноразової грошової допомоги особам яким встановлено інвалідність до 01.01.2014 року не передбачена (а.с.6).

10.05.2016 року позивач звернувся до Міністра оборони України з проханням допомогти у вирішенні питання щодо отримання одноразової грошової допомоги (а.с.8).

Листом від 15.06.2016 року №248/3/6/2781 Департамент фінансів Міністерства МОУ повідомив про відсутність законних підстав для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги (а.с.51).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Згідно частини другої статті 16 Закону №2011-XII (в редакції на момент встановлення позивачу інвалідності) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.

Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії був висловлений Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року справа №21-446а14 та від 21 квітня 2015 року справа №21-135а15, який в силу статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, оскільки ОСОБА_2 було встановлено у 2008 році ІІ групу інвалідності внаслідок ушкодження здоров`я, яке мало місце в період проходження військової служби, тому він має законодавчо визначене право на отримання одноразової грошової допомоги.

Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 (далі постанова №975) «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі Порядок №975) установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. №499 (Офіційний вісник України, 2008 р., №39, ст.1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. №284 (Офіційний вісник України, 2007 р., №14, ст.532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. №1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., №89, ст.3255);

допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Отже, вищенаведені норми постанови №975 дають підстави дійти висновку про те, що в разі набуття особою права на виплату одноразової грошової допомоги до набрання чинності вказаною постановою, така допомога нараховується та виплачується відповідно до законодавства, що діяло на день виникнення права на отримання цієї допомоги.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (далі Порядок №499). Пунктом 2 зазначеної постанови установлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 р., здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Таким чином, оскільки позивачу ОСОБА_1 інвалідність встановлена 12.05.2008 року, тому призначення і виплата одноразової грошової допомоги повинні здійснюватись відповідно до вимог Порядку №499, а не згідно постанови №975 як зазначає позивач.

Згідно з абзацом сьомим підпункту 2 пункту 2 Порядку №499 (в редакції на момент встановлення позивачу інвалідності) одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі 54-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.

З врахуванням того, що інвалідність ІІ групи встановлена позивачу саме внаслідок виконання обов`язків військової служби, тому виплата одноразової грошової допомоги повинна грунтуватись на вимогах абзацу сьомого підпункту 2 пункту 2 Порядку №499.

Надаючи правову оцінку діям МОУ щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , суд враховує на наступне.

Згідно з пунктами 11-14 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (пункт 12 Порядку № 975).

Приписами пункту 13 Порядку №975 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або, у разі відмови, для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідач обґрунтовуючи свою позицію зазначив, що згідно положень вищенаведеного нормативно-правового акту, рішення про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю військовослужбовців приймає головний розпорядник коштів після отримання відповідного висновку із визначеним переліком документів, необхідних для призначення виплати. Оскільки комісією з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, документи позивача не розглядались, рішення з даного приводу не приймалось, тому в діях МОУ відсутні протиправна поведінка щодо позивача.

Проте, суд зазначає, що подані позивачем документи були скеровані до МОУ, яке безпідставно не передало їх на розгляд у відповідну комісію. При цьому матеріали справи свідчать, що питання виплати ОСОБА_1 розглядалось Департаментом фінансів МОУ, який відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з відсутністю на те законних підстав.

Отже, в даному випадку, оскільки судом встановлено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому дії відповідача (його структурного підрозділу) щодо відмови у виплаті такої допомоги є протиправними, з огляду на що позов в цій частині підлягає до задоволення.

Водночас вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача одноразової грошової допомоги у розмірі 121000 грн. відповідно до пункту 6 Порядку №975 до задоволення не підлягають, оскільки, як зазначено вище, позивач має право на отримання такої допомоги відповідно до вимог Порядку №499.

Таким чином, з врахуванням наданих суду ст.162 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що в цій частині позов підлягає до часткового задоволення шляхом зобов`язання МОУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі, визначеному абзацом сьомим підпункту 2 пункту 2 Порядку №499.

Керуючись статтями 11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі, визначеному абзацом сьомим підпункту 2 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Судді О.О.Андрусенко

Р.С.Денисюк

Постанова в повному обсязі складена 05 вересня 2016 року.