Справа № 464/154/16а,2а/464/71/16
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року Справа № 876/2674/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: представника ОСОБА_2

відповідача по справі: представника Нездійминоги А.Ю.

третьої особи по справі: представника Захарченко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради та Адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації, третьої особи Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_5 в січні 2016 року звернулася з позовом в суд до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради та Адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації, третьої особи Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» та з уточненням позовних вимог просила визнати протиправною та скасувати постанову Адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради №315 від 24 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за ст.152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 1700 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений не повноважною особою. Справа про адміністративне правопорушення розглядалась без участі особи, яку притягають до відповідальності та без повідомлення про дату розгляду справи.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року в справі №464/154/16а адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року в справі №464/154/16а та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт, посилається на порушення позивачем правил благоустрою шляхом встановлення тимчасової споруди малої архітектурної форми (кіоску, МАФу). Крім того, апелянт вказує, що протокол по справі про адміністративне правопорушення був надісланий позивачу, і після розгляду справи без участі позивача постанова також була надіслана останньому та отримана ним.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.11.2015 року виявлено самочинно встановлений фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 ТС-МАФ за адресою: АДРЕСА_1, про що складено вимогу № 2410 Б -в3681, якою в термін до 25.11.2015 року зобов'язано подати дозвільні документи на встановлення тимчасової споруди або демонтувати її.

26.11.2015 року позивачці направлено запрошення № 2.15-197 прибути в КП «Адміністративно-технічне управління» для з'ясування ситуації щодо виявленого порушення.

04.12.2015 року головним інженером КП «Анміністративно-технічне управління» Львівської міської ради Гнипою С.П. в присутності представника позивача за нотаріально посвідченою довіреністю - ОСОБА_7, складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 04.12.2015 року виявлено самочинно встановлений фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 ТС-МАФ за адресою: АДРЕСА_1.

24.12.2015 року Адміністративною комісією при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради винесено постанову № 315 в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача. Остання була визнана винною та притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП України у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за самочинно встановлений ТС-МАФ за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. При цьому слід ураховувати, що в такому разі в мотивувальній частині рішення суд повинен навести відповідне обґрунтування.

Проте, позивач по справі не обґрунтовувала свою позовну заяву доводами про правомірність встановлення кіоску (МАФу). Позовна заява обґрунтовувалась доводами про повноважність особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення та недотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції не вправі був виходити за межі позовних вимог та досліджувати і встановлювати обставини про законність встановлення кіоску (МАФу).

При цьому досліджуючи питання про повноважність особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення на його складання, суд першої інстанції не звернув увагу на наступне.

Статтею 255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу протоколи про адміністративні правопорушення (щодо порушення статті 152 КУпАП) мають право складати: органи внутрішніх справ (Національної поліції), посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад, члени громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що посадові особи органу місцевого самоврядування, які мають право на складання протоколів про адміністративне правопорушення, повинні бути уповноважені виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад.

Натомість у справі міститься ухвала Львівської міської ради №294 від 30 квітня 2015 року про надання посадовим особам права складати протоколи про адміністративні правопорушення. Однак, не вдаючись до оцінки цієї ухвали, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Львівська міська рада згідно норм КУпАП не вправі надавати посадовим особам права складати протоколи про адміністративні правопорушення, а таке право надане виконавчому комітетові Львівської міської ради.

Статус виконавчого комітету міської ради визначений в статтях 51-53 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», де зазначено, що виконавчий комітет міської ради є виконавчим органом міської ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Таким чином, вказане підтверджує, що саме виконавчий комітет ради вправі надавати посадовим особам права складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Крім наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції про недотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції правильно вказав, що відповідно до ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, повістка, якою позивач викликалася на засідання адміністративної комісії, направлена рекомендованим листом 18.12.2015 року за кодом 338, проте отримана нею лише 20.01.2016 року, про що свідчить довідка за результатами пошуку по штрих-кодовому ідентифікатору.

З цього виходить, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у адміністративної комісії не було даних про своєчасне повідомлення позивачки про місце і час розгляд справи. В результаті чого розгляд справи було проведено без участі позивача та без її належного повідомлення, що є порушенням вимог чинного законодавства.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що оскільки суд першої інстанції виходив частково з помилкових мотивів при вирішенні цієї справи, проте це не призвело до вирішення цієї справи по суті не правильно.

Таким чином апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року в справі №464/154/16а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 02.09.2016 року