Справа № 2-а-7350/10/2170
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2012-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2012 р.Справа № 2-а-7350/10/2170

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді Запорожана Д.В.,

судді Вербицької Н.В.,

судді Жука С.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою державної податкової інспекції у Генічеському районі Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 липня 2011 року у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Генічеському районі Херсонської області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та за позовом державної податкової інспекції у Генічеському районі Херсонської області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ДПІ у Генічеському районі Херсонської області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 03.08.2010 р. № НОМЕР_1 в сумі 2 680,00 грн.

В свою чергу, ДПІ у Генічеському районі Херсонської області звернулась з позовом до ФОП ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій, визначених спірним рішенням.

Свої позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 обґрунтувала незаконністю спірного рішення відповідача.

Державна податкова інспекція у Генічеському районі Херсонської області свої позовні вимоги обґрунтувала несплатою спірної суми ФОП ОСОБА_1 у добровільному порядку.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19 липня 2011 року позов ФОП ОСОБА_1 було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Генічеському районі Херсонської області від 03.08.2010 р. № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2 680,00 грн. В задоволенні позовних вимог ДПІ у Генічеському районі Херсонської області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення боргу перед бюджетом в сумі 2 680,00 грн. було відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ДПІ у Генічеському районі Херсонської області просить скасувати вищенаведену постанову, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, а позовні вимоги ДПІ у Генічеському районі Херсонської області задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог ФОП ОСОБА_1 та безпідставності податкового органу

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 17 квітня 1998 р. та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Генічеському районі.

Рішення про застосування штрафних санкцій від 03.08.2010 р. № НОМЕР_1 прийняте на підставі акту від 24.07.2010 р., складеного за наслідками перевірки позивача в кафе "Ремікс", що знаходиться за адресою: вул. Махарадзе, 64, м. Генічеськ.

Перевіркою встановлено порушення пункту 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі Закон № 265/95-ВР), а саме порушення обліку товарів за місцем реалізації, яке полягає в тому, що первинні документи, на підставі яких ведеться облік у приватного підприємця, були не встановленої форми (на накладних відсутні реквізити постачальника, адреса, код тощо), що не дає змоги ідентифікувати продавця товарів та здійснити облік у порядку, передбаченому законодавством. Загалом із порушенням обліковані товари на суму 1 340,00 грн.

Пунктом 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 вищенаведеного Закону визначено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Порядок застосування спрощеної системи оподаткування врегульовано Указом Президента України від 3 липня 1998 року за № 727/98 Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва (далі Указ № 727/98). Відповідно до пункту 4 Указу, спрощена система оподаткування, обліку та звітності для суб'єктів малого підприємництва може застосовуватися поряд з діючою системою оподаткування, обліку та звітності, передбаченою законодавством, на вибір суб'єкта малого підприємництва. Форма книги обліку доходів та витрат, що підлягають оподаткуванню відповідно до цього Указу, і порядок її ведення субєктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

Відповідно до пунктів 1 та 5 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1269 Книга обліку доходів і витрат ведеться суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку). При цьому до Книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов'язаної з проведенням витрат і/або отриманим доходом; суми витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Пунктом 8 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29 жовтня 1999 року № 599, встановлено, що для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій платник єдиного податку веде Книгу обліку доходів і витрат згідно з додатком № 10 до Інструкції про прибутковий податок із громадян, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21 квітня 1993 року за № 12 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.06.93 за N 64. При цьому обов'язковому заповненню підлягають лише графи "період обліку", "витрати на виробництво продукції", "сума виручки", "чистий доход".

Таким чином, порядок ведення книги обліку доходів та витрат субєктами підприємницької діяльності фізичними особами, які застосовують загальну та спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, має суттєві відмінності.

Фізична особа-підприємець, яка перебуває на загальній системі, веде облік товарних запасів в розрізі їх найменувань, кількості, вартісних показників.

Для субєкта підприємницької діяльності фізичної особи, яка застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, відповідно до Указу № 727/98, вирішальним є розмір отриманого доходу та кількість осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах. Така фізична особа-підприємець веде облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством, з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва, а також того, що обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів, тобто лише шляхом ведення книги ф. № 10 для обліку доходів і витрат підприємця. Інших суб'єктів господарювання, які б мали право на такий порядок документування своєї підприємницької діяльності не існує.

Колегія суддів вважає, що податковий орган не вправі встановлювати додаткові обмеження та вимоги для таких субєктів підприємницької діяльності, у тому числі, вимагати ведення належного обліку товарних запасів. Книга ф. № 10 передбачена виключно для обліку доходів і витрат підприємця, а не для обліку товарів.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що висновки акту перевірки та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій 03.08.2010 р. № НОМЕР_1 суперечать вимогам законодавства.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

В порушення ч. 2 ст. 71 КАС України ДПІ у Генічеському районі як субєкт владних повноважень не довела порушення позивачем порядку ведення обліку товарних запасів та правомірності застосування штрафних санкцій.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позову ФОП ОСОБА_1 та необґрунтованості позову ДПІ.

Частиною 1 ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Генічеському районі Херсонської області залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 липня 2011 року у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Генічеському районі Херсонської області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 3 серпня 2010 року № НОМЕР_1 та за позовом державної податкової інспекції у Генічеському районі Херсонської області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних фінансових санкцій

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий /ОСОБА_2/

Судді /ОСОБА_3/

/ОСОБА_4/