Справа № 2-а-13280/09/2170
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2012-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2012 р.Справа № 2-а-13280/09/2170

Категорія:9.2Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Кравця О.О.,

при секретарі Коваленко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Херсоні на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2010 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м.Херсоні про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

01.10.2009 року ПП ОСОБА_1 звернувся до окружного суду із позовом до Державної податкової інспекції у м.Херсоні про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення рішення № від 08.04.2009 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що за результатами перевірки його діяльності відповідач дійшов хибного висновку про порушення ним вимог п.2.6 ст.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні»та неправомірно застосував до нього штрафні санкції, насправді ж, він (т.б. позивач) при оформленні своєї «книги обліку доходів і витрат»допустив технічну помилку, а саме: 16.02.2009 року помилково зробив запис не суми реально отриманого ним авансу 5000 грн., а суму залишку боргу 3950 грн., і ця помилка, в свою чергу, не вплинула на результати його підприємницької діяльності і ніяких збитків державі нанесено не було.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2010 року адміністративний позов ПП Серебрякова ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання недійсним та скасування рішення ДПІ у м. Херсоні про застосування штрафних санкцій задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, начальник ДПІ у м.Херсоні подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права та просить скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19.02.2010 року і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, виступ представника позивача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх законних підстав для її часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивачем - ПП ОСОБА_1 у лютому 2009 року було укладено з гр.ОСОБА_3 договір на виготовлення меблів для дитячої кімнати. Загальна вартість робіт склала 8 950 грн.

16 лютого 2009 року замовник сплатив позивачу аванс в сумі 5000 грн., про що отримав від останнього копію прибуткового касового ордеру.

Однак, разом з тим, в той же день (т.б. 16.02.2009р.) в «книзі обліку доходів i витрат»позивач помилково записав не суму реально внесеного замовником авансу - 5000 грн., а суму залишку боргу 3 950 грн., а коли в подальшому, тобто 12.03.2009р. замовник сплатив позивачу залишок суми боргу в розмірі 3950 грн., то тоді позивачем було виявлено помилку в книзі обліку i останній видав замовнику копію прибуткового касового ордеру на суму 3950 грн., а в книзі обліку записав - 5000 грн. виручки - за 12.03.2009 року.

Крім того, у своєму звіті за І квартал 2009 року від 31.03.2009р., який було надано до ДПІ у м. Херсоні 01.04.2009р. (вх.№35080), позивач, як платник єдиного податку, вказав, що обсяг його виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) за звітний квартал наростаючим підсумком з початку терміну дії Свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році склав 19 950 грн., тобто із врахуванням суми вищезазначеного замовлення 8950 грн.

02.04.2009р. працівниками податкового органу, на підставі направлення на перевірку №366/237 від 01.04.2009р., було проведено планову перевірку ПП ОСОБА_1 за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари, вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої було складено акт №300/21/22/23/НОМЕР_1 від 02.04.2009р. (а.с.6,7).

08.04.2009р. за результатами вказаної перевірки та на підставі акту №300/21/22/23/НОМЕР_1 від 02.04.2009р., ДПІ у м.Херсоні було прийнято податкове повідомлення рішення № про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 25 000 грн. за порушення останнім вимог п.2.6 ст.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», а саме за несвоєчасне оприбуткування готівки, т.б. реально отриманого 16.02.2009р. авансу в сумі 5000 грн.

Вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ненавмисно була допущена технічна помилка при оприбуткуванні отриманого авансу, а відповідачем, в свою чергу, не була доведена правомірність прийнятого ним рішення, у звязку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, слід зазначити, що окружний суд, ухваливши рішення про задоволення даного позову, в резолютивній частині своєї постанови конкретно не зазначив яким саме чином і в якому саме обємі він задовольнив заявлені позовні вимоги та чи скасував він взагалі оскаржуване податкове повідомлення рішення № від 08.04.2009 року.

Однак, разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, пунктом 2 глави 1 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні»(затв. Постановою Правління НБУ №637 від 15.12.2004р.) встановлено, що оприбуткування готівки це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно з п.2.6 ст.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно, тобто у день одержання готівкових коштів, та в повній сумі оприбутковуватися.

При цьому, порядок ведення касових операцій конкретно визначений у главі 3 вказаного Положення. Так, касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням платіжних карток, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів (п. 3.1 Положення).

Як встановлено судовою колегією з матеріалів справи, дії позивача щодо не повного оприбуткування реально отриманого ним 16.02.2009р. авансу в сумі 5000 грн. та зробленого в своїй книзі обліку доходів запису про нібито отримання ним коштів в сумі 3950 грн., хоча і дійсно не свідчать про його намір не оприбуткувати взагалі отримані кошти, але, в свою чергу, свідчать виключно про фактично несвоєчасне оприбуткування готівки в сумі 1050 грн., з якої, на думку апеляційного суду, і необхідно було обчислювати штрафні санкції, передбачені п.2.6 ст.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні»та абз.3 Указу Президента України №436/95 від 12.06.1995р. «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки»(т.б. 5000 грн. 3950 грн. = 1050 грн. х 5 = 5250грн.; 25000 грн. 5250 грн. = 19750 грн.).

До того ж, даний факт несвоєчасного оприбуткування готівки саме в сумі 1050 грн. повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а також про це фактично не заперечував і представник позивача.

Отже, за таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачем, в даному випадку, дійсно було порушено вимоги п.2.6 ст.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», але, разом з тим, до нього необхідно було застосовувати штрафні санкції лише на суму 5 250 грн. (т.б. 1050 грн. х 5 = 5250грн.).

Також, разом з тим, слід зазначити, що згідно із приписами ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, у відповідності до ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст.202 КАС України, вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги частково.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Херсоні задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2010 року скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов приватного підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у м.Херсоні № від 08.04.2009 року про застосування до приватного підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій на суму 19 750 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ПП Серебрякову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Осіпов Ю.В.

Судді: Золотніков О.С.

ОСОБА_4