Справа № 814/363/16
Суддя: Середа О. Ф.
Дата ухвалення: 2016-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року Справа № 814/363/16

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Середи О.Ф. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1, м. Миколаїв

до відповідача: Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, м. Миколаїв

Суть спору: визнання дій неправомірними та скасування постанови від 22.01.2016 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до адміністративного суду з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (надалі - відповідач) про визнання дій головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо призначення ОСОБА_3 у якості суб"єкта оціночної діяльності - суб"єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - неправомірними.

Представники сторін в судове засідання не з"явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Вдповідно до частини 2 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність повноважних представників сторін, відповідно до статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

На виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції перебуває виконавчий напис № 804, виданий 06.02.2009 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Денисовою О.О., про звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить ОСОБА_1, а саме, на квартиру АДРЕСА_1.

В ході виконання даного виконавчого документ, 04.10.2013 року державним виконавцем було проведено опис зазначеної квартири, про що складено відповідний акт.

З метою визначення вартості описаного майна, державним виконавцем було залучено суб'єкта оціночної діяльності - оціночну компанію «Аспект», якою виготовлено звіт від 13.12.2015 року (зареєстровано в Центральному ВДВС МРУЮ 16.12.2015 р.) про встановлену вартість зазначеної квартири.

04.01.2016 року боржником за виконавчим документом ОСОБА_1 було отримано повідомлення Центрального ВДВС ММУЮ про оцінку майна від 16.12.2015 року за вих. № 48094, згідно з яким описану квартиру оцінено в 237 837,00 грн.

Не погоджуючись із встановленою вартістю, в порядку п. 4 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження», 05.01.2016 року позивачем було подано до відділу ДВС відповідне заперечення проти результатів оцінки, та заявлено про проведення рецензування звіту про оцінку майна від 13.12.2015 року.

25.02.2016 року позивачем отримано повідомлення Головного державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_2 від 19.02.2016 року № 3458/26, яким повідомлялося, що за результатами рецензування експертної оцінки (звіту про оцінку майна від 13.12.2015), вартість описаного майна боржника, а саме: квартири АДРЕСА_1, становить ті ж 237 837,00 грн.

02.03.2016 року, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження представником позивача, з'ясовано, що на підставі заяви Позивача від 05.01.2016 року про проведення рецензування звіту про оцінку майна від 13.12.2015 року, Головним державним виконавцем Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову від 22.01.2016 року про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_3.

Цією постановою експерту поставлено питання про відповідність звіту про оцінку майна від 13.12.2015 року (зареєстровано в ВДВС МРУЮ 16.12.2015 р.), складеного ТОВ «Аспект» встановленим вимогам, про що експерт зобов'язувався надати письмовий висновок.

На виконання зазначеної постанови від 22.01.2016 року, експертом ОСОБА_3 складено Рецензію від 18.02.2016 року, згідно якої звіт ТОВ «Аспект» від 13.12.2015 року оцінено таким, що відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, та не має значних недоліків, що мали б вплинути на достовірність оцінки.

Відповідно до п. 1 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження», для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Згідно з вимогами п. 6 цієї ж статті, копії постанови державного виконавця про призначення у виконавчому провадженні експерта, спеціаліста або суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання надсилаються сторонам у триденний строк з дня її винесення.

Пунктом 1 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що для оцінки зі регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність Україні".

Відповідно до п. 1 ст. 5 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", суб'єктами оціночної діяльності є:

- суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону;

- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» після складання акту опису та арешту майна боржника для оцінки майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України»,

З матеріалів справи вбачається, що скаржником пропущено строк оскаржених заяви відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» так як постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної піяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_5 від 27.11.2015 року.

05.01.2016 року надійшло заперечення проти результатів оцінки, проведеної суб'єкта оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до чого державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_3 від 22.01.2016 року.

Відповідно до заяви скаржника від 02.03.2016 року державним виконавцем надано матеріали виконавчого провадження для ознайомлення та отримання фотокопій.

Суд вважає за необхідне зазначити, що оскарження оцінки та рецензування вартості майна боржника є не можливим так як проводили оцінку суб'єкти господарювання ОСОБА_5 та ОСОБА_3, та не може бути предметом оскарження, так як має бути оскаржено в іншому судовому порядку.

Визначення скаржника про відсутність документів, що підтверджують реєстрацію його як фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльністі є невірними оскільки в матеріалах виконавчого провадження міститься повний пакет документів.

Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінив докази, відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що відповідач діяв правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства, обґрунтовано, добросовісно відповідно до статті 19 Конституції України та вимог статті 2 КАС України, тому позов задоволенню не підлягає.

При винесені рішення по адміністративній справі, суд вирішує питання про розподіл витрат відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено, то відповідно до частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтвердженні судові витрати.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Головуючий суддя О. Ф. Середа