Справа № 2-а-504/09/1422
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-504/09/1422

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Яворська Н.І.

Судова колегія Одеського апеляційного

адміністративного суду у складі:

головуючого Коваля М.П.

суддів Потапчука В.О.

ОСОБА_1

розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області на постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2009 року за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як «дитині війни»,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Снігурівського районного суду Миколаївської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 року до 01.01.2009 року; визнання дій відповідача неправомірними; зобовязання відповідача нарахувати та виплатити недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки в сумі 4482 грн. 21 коп. та в подальшому виплачувати соціальну допомогу.

Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про поновлення строку для звернення до суду з позовом, визнання протиправними рішення та бездіяльності щодо не забезпечення проведення щомісячної доплати за статусом «Діти війни», стягнення розміру державної соціальної допомоги за період 2006-2008 років та зобовязання вчинити певні дії задоволено частково; поновлено ОСОБА_2 пропущений строк для звернення до суду з адміністративним позовом; визнано неправомірним рішення від 04 вересня 2009 року та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області щодо не забезпечення проведення виплат щомісячного підвищення відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період 2006-2007 років і проведення виплати державної соціальної гарантії у частковому розмірі у 2008 році; зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області провести нарахування та виплату додаткової соціальної гарантії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у редакції 18 листопада 2004 року ОСОБА_2 з 02 квітня до 31 грудня 2006 року, з 09 липня до 31 грудня 2007 року, з 22 травня до 31 грудня 2008 року і в подальшому провадити нарахування та виплату державної соціальної гарантії згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 3 грн. 40 коп. витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що щомісячна соціальна грошова допомога нараховувалася відповідно до чинного законодавства.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи вірність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч.1 ст. 201 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції змінює її, якщо судом правильно вирішено справу по суті, але з помилковим застосуванням норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка має статус «дитина війни», що встановлено судом першої інстанції та підтверджується посвідченням.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(далі Закону) від 18 листопада 2004 року, дітям війни, (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка дізналася про належні їй виплати як «дитині війни»та про порушення прав після висвітлення подій у пресі у зв'язку з ухваленням відповідного рішення Конституційним судом України 09 липня 2007 року. Разом з тим позивачка звернулася до суду з проханням відновити пропущений строк звернення до суду тільки 16.09.2009 року.

Правовідносини, які виникли між сторонами та звернення до судового захисту відбулися в період їх регулювання КАС України № 2747 VI- від 6 липня 2005 року (з послідуючими змінами та доповненнями згідно закону України від 18.02.2010), справа розглянута судом першої інстанції до вступу в дію нової редакції КАС України тому колегія апеляційного суду вважає за можливе застосувати до спірних відносин процесуальні положення попередньої редакції КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України № 2747 VI- від 6 липня 2005 року (з послідуючими змінами та доповненнями згідно закону України від 18.02.2010), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод або законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволені адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачка особисто наголосила на факті пропуску строку звернення до суду заявляючи вимогу про його поновлення, в той же час позивачка не обґрунтувала поважність причини пропуску цього строку, що в свою чергу робить зазначену вимогу про поновлення безпідставною.

Враховуючи вищевикладене, річний строк звернення та фактичну дату звернення позивачки до суду, до розгляду підлягають позовні вимоги лише за період з 16.09.2008 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року № 107-УІ підпунктом 2 пункту 41 розділу II внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких «дітям війни»(крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 року №107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а отже лише з 16.09.2008 року позивачка має право на підвищення пенсії за 2008 рік.

Стосовно позовних вимог щодо зобовязання в подальшому виплачувати соціальну допомогу, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що до розгляду підлягають вимоги за період по 31.12.2008 року, тобто по дату до якої позивачка в своїх позовних вимогах просить стягнути недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу, оскільки діючим законодавством не передбачено зобовязання на майбутнє, також слід враховувати, що у період після 31.12.2008 року, відсутній факт відмови їй у здійсненні перерахунку з боку відповідача. Колегія суддів наголошує на тому, що зазначена вимога не відповідає змісту законодавства, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання та не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому щодо змінення правового регулювання суспільних відносин.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміненню шляхом викладення резолютивної частини в іншій редакції з частковим задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; п.1 ч.1 ст. 201; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області на постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2009 - задовольнити частково.

Постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2009 змінити.

Викласти резолютивну частину змінюваної постанови в наступній редакції:

«Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як «дитині війни»- задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області щодо не перерахунку та не виплаті пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»за 2008 рік за період часу з 16 вересня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В решті позовних вимог відмовити».

Постанова апеляційного суду набирає чинності через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання чинності безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: /ОСОБА_3/

Суддя: /ОСОБА_4/

Суддя: /ОСОБА_1