Справа № 2-а-4353/10/1412
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2011 р.Справа № 2-а-4353/10/1412

Категорія: 6.1Головуючий в 1 інстанції: Щербина С.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Бойка А.В., Романішина В.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3 про скасування рішень міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому ставить вимоги до Миколаївської міської ради, з урахуванням зміни позовних вимог, а саме визнати протиправним і скасувати рішення:

- №2196 від 25.11.2005 року в частині надання нової адреси: вул. 8-Березня, буд. 15/1 частині домоволодіння по вул. 8-Березня, буд. 15;

- №279 від 24.04.2006 року в частині оформлення права власності на житловий будинок за літ. А загальною площею 32,6 кв.м. та житловою площею 21,8 кв.м. з господарськими будівлями за літ. Б, Л, В, що розташований за адресою вул. 8-Березня, буд. 15/1;

Вимоги обґрунтовано тим, що позивачем направлено на адресу Миколаївської міської ради заяву про скасування рішення №279 від 24.04.2006 року, винесеного на підставі рішення суду (про визнання права власності на самовільно збільшену житлову та загальну площу), яке скасовано апеляційним судом 30.11.2009 року. Відповідачем відмовлено, з посиланням на ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме на неможливість скасувати рішення, що є актом індивідуальної дії та яке на час звернення є виконаним.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що постанову суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як судом невірно застосовано ст.100 КАС України, ним строк звернення до адміністративного суду не пропущено. Вважає, що в частині скасування рішень відповідача суд відмовив не мотивовано, оскільки ними порушено його майнові права. Просить скасувати постанову суду та прийняти нову з задоволенням позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва серії ЯЯЯ №803455 від 28.02.2006 р. позивач на праві власності володіє житловим будинком, за адресою: вул. 8-Березня, буд. 15/1. Підставою для свідоцтва є: свідоцтво про право на спадщину від 14.12.1991 р. на 33/100 частки житлового будинку; рішення виконкому Миколаївської міської ради № 2196 від 25.11.2005 р. (про надання нової адреси частині домоволодіння); рішення виконкому №279 від 24.04.2006 р. (про оформлення права власності на житловий будинок за літ. А, загальною площею 32,6 кв.м. та житловою площею 21,8 кв.м. з господарськими будівлями за літ. Б,Л,В). Останнє винесено на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.02.2006 року про визнання права власності на самовільно збільшену житлову та загальну площу в житловому будинку за літ. А, та побудований сарай за літ. Л.

Проте, 30.11.2009 року Апеляційним судом Миколаївської області вказане рішення скасовано, з приводу чого позивач звернувся до Миколаївської міської ради та просив скасувати рішення виконкому №279 від 24.04.2006 року, в чому йому відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача щодо скасувати рішення виконкому №2196 від 25.11.2005 року, суд виходив з того, що позивачем порушено річний строк звернення до адміністративного суду, передбачений ст. 99 КАС України, а також з того, що відповідач наполягав на відмові в задоволенні цієї частини позову у звязку з пропущення строку звернення до суду, що згідно ст. 100 КАС України є підставою для відмови.

Судова колегія не може погодитися з таким висновком суду, так як останнім застосовано норму ст.100 КАС України, в редакції 2005 року, проте на час розгляду справи діяла нова редакція від 07.07.2010 року. Згідно якої позов, поданий після закінчення установлених законом строків, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи, що рішення виконкому №2196 від 25.11.2005 року про присвоєння частині домоволодіння нової адреси: 8-Березня, буд. 15/1, прийнято на підставі заяви позивача від 22.11.2005 року, про розгляд якої позивач знав, оскільки ним отримано копію цього рішення, а результат розгляду його влаштовував, суду першої інстанції належало залишити позовні вимоги в цій частині без розгляду.

Позовні вимоги в частині скасування рішення виконкому №279 від 24.04.2006 року, в частині оформлення права власності на житловий будинок за літ. А, загальною площею 32,6 кв.м. та житловою площею 21,8 кв.м., з господарськими будівлями за літ. Б, Л, В, що розташований за адресою вул. 8-Березня, буд. 15/1 залишено без задоволення. Суд правильно виходив з того, що право на звернення до суду з позовом про скасування правового акту органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону та порушує права власника, належить саме власнику майна, відповідно до ст.393 ЦК України.

Так як з 18 травня 2009 року (день скдадення договору дарування житлового будинку серії (а.с.12)) власником будинку по вул. 8-Березня, буд. 15/1 є ОСОБА_3 (третя особа у справі), то позивач на момент звернення до міської ради, подачі позову до суду та розгляду справи не був власником даного будинку.

Згідно ст.393 ЦК України правовий акт органу місцевого самоврядування визнається судом незаконним та скасовується за позовом власника майна. Оскільки позивач не являється власником будинку, відмова у позові є правомірною.

Враховуючи, що судом правильно вирішено по суті справу, але із помилковим застосуванням норми процесуального права, постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 100, 195-197, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Позовні вимоги в частині відмови у задоволенні адміністративного позову щодо скасування рішення виконкому №2196 від 25.11.2005 року залишити без розгляду.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_4
ОСОБА_5