Справа № 810/1030/16
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2016-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/1030/16

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2016 року 810/1030/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеко Констракшн» до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання бездіяльності протиправною та зобов’язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеко Констракшн» з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби, в якому просить визнати протиправною відмову у поверненні надмірно сплачених до бюджету митних платежів та зобов’язати Київську митницю підготувати і направити до виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення позивачу надмірно сплачених до бюджету митних платежів, в результаті визнання протиправними та скасування рішень № 125000004/2013/111182/2 від 03.12.2013, № 125000004/2013/111186/2 від 03.12.2013, № 125000004/2013/111201/2 від 20.12.2013, № 125000004/2013/111215/2 від 30.12.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач протиправно відмовив у поверненні надміру сплачених до Державного бюджету України коштів при коригуванні митної вартості товарів, зазначаючи, що документи, на підставі яких нараховано таку вартість скасовано судовим рішенням, що набрало законної сили.

В поданих письмових запереченнях, представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що незважаючи на скасування судом рішень про коригування митної вартості товарів досі залишається не визначеною сума митної вартості товарів та позивачем не надано достатніх доказів для повернення з державного бюджету коштів, що надміру сплачені.

Представник позивача прибув в судове засідання. Представник відповідача подав до суду клопотання, в якому просить суд розглядати справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні в разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем за наслідками розгляду поданих ТОВ «Інтеко Констракшн» декларацій скориговано митну вартість товару та винесено Рішення № 125000004/2013/111182/2 від 03.12.2013, № 125000004/2013/111186/2 від 03.12.2013, № 125000004/2013/111201/2 від 20.12.2013, № 125000004/2013/111215/2 від 30.12.2013 про корегування митної вартості товару.

Для випуску товарів у вільний обіг позивач звернувся до митного органу із заявою про їх митне оформлення в режимі «під гарантійне зобов'язання» та подав до Київської митниці нові митні декларації №125130000/2013/869115, №125130000/2013/869117, №125130000/2013/927380, №125130000/2013/928012, в яких задекларував цей же товар за митною вартістю, що визначена з урахуванням рішень митного органу про коригування митної вартості товарів, сплатив всі митні платежі згідно з митною вартістю таких товарів, визначеною відповідачем.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2014р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.08.2014р., позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Київської митниці №125000004/2013/111185/2 від 3 грудня 2013 року, №125000004/2013/111186/2 від 3 грудня 2013 року, №125000004/2013/111201/2 від 20 грудня 2013 року, №125000004/2013/111215/2 від 30 грудня 2013 року щодо коригування митної вартості.

Позивач звернувся до Київської митниці 25.11.2015 з вимогою здійснити перерахунок грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача у зв’язку набранням рішення суду законної сили, яким скасовані Рішення про коригування митної вартості товарів.

Київська митниця ДФС листом від 30.12.2015 відмовила у наданні висновку про повернення надміру сплачених коштів.

Не погоджуючись з такою відповіддю, позивач звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України. Останній, листом “про розгляд скарги” надав відповідь, що незважаючи на скасування судом рішень про коригування митної вартості товарів, процедура визначення остаточної вартості товарів є незавершеною та повинна відбутися з урахуванням рішення суду, а висновок про наявність надмірної сплати позивачем до бюджету коштів з урахуванням висновку про вартість товарів, яка не проведена.

Позивач, не погоджуючись з такими діями звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до змісту частин 1-4 ст.301 Митного кодексу України, передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Відповідно до п.1.2 Порядку розрахунково-касового обслуговування через органи Державного казначейства України митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України, Державної митної служби України 24.01.2006 №25/44, надміру сплачені митні та інші платежі це сума коштів, що з різних причин внесена понад розмір, установлений законодавством.

Згідно з п. 3.4. вказаного Порядку, повернення платникам помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів, що зараховані на депозитні рахунки митних органів 3734, здійснюється відповідно до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України №618 від 20.05.2007.

Згідно з пунктом 1 розділу III Порядку № 618, для повернення з державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу III Порядку №618 заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Згідно з пунктом 4 розділу III Порядку №618, для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково і/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку №611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

За приписами пункту 5 розділу III Порядку №618, супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України, Реєстр висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, підготовлений відповідно до пункту 5 Порядку №611/147 (далі - Реєстр висновків про повернення), Висновок про повернення з оригіналом заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України, підписаний начальником (заступником начальника) Відділу та зареєстрований у журналі реєстрації висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Журнал реєстрації висновків про повернення коштів з Держбюджету), форма якого наведена в додатку 3 до цього Порядку, разом з документом, у якому відображаються результати перевірки, подаються керівнику (заступнику керівника) митного органу для прийняття остаточного рішення про повернення коштів.

На підставі пункту 6 розділу III Порядку №618 керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів). Пакет документів на повернення коштів передається до Загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України. Копія Висновку про повернення, оригінал заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України та документ, у якому відображаються результати перевірки заяви платника, залишаються у Відділі для контролю.

Відповідно до пункту 7 розділу III Порядку №618 висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

У вказаних вище нормах Порядку №618, йде посилання на Порядок № 611/147, який втратив чинність внаслідок прийняття Наказу Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України №882/1188 (втратив чинність 22.01.2016, проте діяв під час виникнення спірних правовідносин), яким затверджено Порядок взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань.

Положення пункту 5 Порядку №882/1188 передбачають, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до пункту 7 Порядку №882/1188, орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що орган Міндоходів несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.

Відповідно до п. 9 Порядку, висновки реєструються органами Казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

Згідно положень пункту 10 Порядку, на підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку.

Орган Казначейства протягом п'яти робочих днів повідомляє відповідний орган Міндоходів про перерахування сум помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань на рахунки банків та через підприємства поштового зв'язку, уповноважені здійснювати готівкові розрахунки з платниками податків, зазначені у висновку, після чого орган Міндоходів у строк не пізніше п'яти робочих днів повідомляє платників податків про можливість отримання належних їм коштів (пункт 11 Положення).

Наведені вище норми визначають, що підставою для виплати Державним казначейством України надмірно сплачених позивачем коштів є висновок митного органу про повернення з Державного бюджету України помилково і/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів.

Таким чином, законодавчо встановленою умовою повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, є ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що скасування судом рішень про коригування митної вартості товарів не є підставою для визначення митної вартості товарів, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Стаття 54 Митного кодексу України передбачає, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Надаючи аналіз викладеним нормам, суд вказує, що висновок відповідача щодо наявності факту невизначеності митної вартості товарів є хибним, оскільки таку вартість визначає декларант, а органи доходів і зборів (митниця) лише здійснює контроль за правильністю такого визначання. Крім того, положення ст. 57 Митного кодексу України вказують, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Суд не може погодитись з таким твердженням, оскільки беззаперечним підтвердженням такої сплати є митні декларації №125000004/2013/111185/2 від 03.12.2013, №125000004/2013/111186/2 від 03.12.2013, №125000004/2013/111201/2 від 20.12.2013, №125000004/2013/111215/2 від 30.12.2013.

Суд вважає вказані обставини відмови формальними, оскільки відповідачем не вказано конкретних причин відсутності підстав для повернення заявлених коштів, а тому суд вважає відмову Київської митниці ДФС такою, що позбавляє позивача права на повернення надмірно сплачених митних платежів.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем не обґрунтовано фактичних обставин відмови в поверненні коштів, суд дійшов висновку про необґрунтованість та неправомірність висновку відповідача щодо відсутності підстав для повернення коштів.

Отже, враховуючи наявність чітко визначеного механізму повернення платникам податків коштів, які обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/ надмірно сплачених до бюджету, а саме обов’язку митного органу не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суд вважає протиправною відмову органу доходів і зборів у ненаданні відповідного висновку та не направлення його для виконання органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вирішуючи спір по суті, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб’єкт владних повноважень, не довів правомірності вчинених ним дій.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1378,00 грн. підлягають стягненню з Київської митниці Державної фіскальної служби України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статями 11, 14, 70-72, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Київської митниці Державної фіскальної служби України від 25 листопада 2015 року № 183 щодо повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів.

3. Зобов’язати Київську митницю Державної фіскальної служби України підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, надмірно сплачених до бюджету Товариством з обмеженою відповідальністю “Інтеко Констракшн” та направити його разом з іншими передбаченими законодавством документами Головному управлінню Державної казначейської служби України у Київській області.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеко Констракшн» (ідентифікаційний код 35679185) судовий збір у розмірі 1378 (тисячу триста сімдесят вісім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень Київської митниці Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39470947).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.