Справа № 2-а-5814/11/1512
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2012-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2012 р.Справа № 2-а-5814/11/1512

Категорія:10.3.2Головуючий в 1 інстанції: Огренич І.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Вербицької Н.В.,

судді Градовського Ю.М.

судді Кравченка К.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської рдаи на постанову Київського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання виплатити щорічну одноразову допомогу відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

встановила:

13.09.2011року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною відмову відповідача виплатити йому щорічну разову допомоги на оздоровлення за 2011 рік у розмірі, встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: 5 мінімальних заробітних плат, - та зобовязання здійснити цю виплату.

Справа була розглянута у відкритому судовому засіданні.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 15 листопада 2011р. позовні вимоги задоволені повністю, а саме: зобовязано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити виплату допомоги в розмірі 5 мінімальних заробітних плат з врахуванням фактично виплачених сум за 2011 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що позивач є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильської АЕС першої категорії інвалідом 2 групи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач має право на нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що розрахунок необхідно проводити з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки будь-якими іншими чинними законодавчими актами розмір мінімальної пенсії за віком не визначається.

Судом першої інстанції у відповідності з ч.2 ст.99 КАС України встановлено, що позивачем строк не пропущено.

Суд вірно визначив, що положення постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при виплаті щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в 2011 році не застосовуються.

Так, вищезазначеною постановою встановлено розміри компенсацій за шкоду, заподіяну здоровю, в абсолютних сумах. Нею визначався розмір допомоги, який був меншим, ніж встановлений ст.48 Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Дана постанова прийнята на підставі і на виконання, як вищенаведеного Закону, так і Бюджетного Кодексу України.

Проте, враховуючи Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Враховуючи особливість дії в часі закону про Державний бюджет України на відповідний рік, нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, виданий на його виконання, також діє у межах бюджетного року. У звязку з чим при перерахунку пенсії за інші роки, вищезазначена постанова за 2005 рік не застосовуються, а застосовується Закон України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за умови відсутності інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, прийнятих на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідні роки.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру виплат застосуванню підлягають положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням їх дії у часі, а саме: з 20.06.1996р. по 31.12.2005р., з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 23.07.2011р.

В 2011 році позивачу була проведена виплата в січні 2011р., як зазначає сам позивач, у звязку з чим на цей період розповсюджувалась дія ст. 48 Закону України.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік треба здійснювати, виходячи з розміру, встановленого ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що не спростовують висновків суду.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 та п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 254 КАС України, колегія суддів

ухвалила

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 15 листопада 2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік і провести її виплату відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: Ю.М.Градовський

Суддя: К.В.Кравченко