Справа № 806/1192/16
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року Житомир справа № 806/1192/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Токаревої М.С.,

суддів Шуляк Л.А., Нагірняка М.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання протиправним і скасування рішення Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3-групи інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, від 20.05.2016 №36, та зобов`язати виплатити таку допомогу у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб на день встановлення інвалідності. В обґрунтування позову позивач зазначив, що має право на отримання одноразової грошової допомоги в разі інвалідності, 3-я група якої йому встановлена з 14.12.2015 внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. Відповідно до вимог чинного законодавства Позивач звернувся через Володарсько-Волинський РВК до Міністерства оборони України із відповідною заявою, до якої буди долучені всі необхідні документи для призначення та виплати такої допомоги. З витягу із протоколу від 20.05.2016 вбачається, що його документи повернуто на доопрацювання, тобто фактично відмовлено у призначенні та виплаті такої одноразової допомоги. Позивач вважає таку відмову протиправною. Крім того, позивач просив зобов`язати відповідачів подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Позивач просив справу розглянути у порядку письмового провадження.

Представник відповідача до суду не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи щодо причин неявки суд не повідомив, направив на адресу суду письмові заперечення у яких просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи до суду не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи щодо причин неявки суд не повідомив, на адресу суду також направив письмові заперечення у яких просив відмовити у задоволенні позову.

У відповідності до ч.6 ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року N 2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон N 2011-XII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (стаття 1 Закону N 2011-XII).

За змістом статті 16 зазначеного Закону N 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Як вбачається з матеріалів справи 04.01.2016 Житомирською обласною медико-соціальною комісією №2 позивачу з 14.12.2015 була встановлена третя група інвалідності, яка настала внаслідок поранення, травми, контузії та захворювання, так, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Позивач отримав право на призначення відповідної одноразової грошової допомоги з 14.12.2015, а тому заявою від 06.01.2016 через Володарсько-Волинський РВК звернувся до Міністерства оборони України про призначення та виплати такої допомоги у зв`язку з встановленням 3-групи інвалідності, внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

На день подання позивачем зазначеної заяви механізм розгляду таких звернень та механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності визначався правовими нормами Постанови КМ України від 25 грудня 2013 р. N 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (надалі - Порядок N 975).

За результатами розгляду заяви позивача відповідачем в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби (протокол засідання №36 від 20.05.2016), було прийнято рішення про необхідність повернення на доопрацювання документів, поданих позивачем.

Вказане рішення мотивоване відсутністю документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що вони не пов`язані із вчиненням позивачем кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

За приписами абзацу 2 п.13 Порядку N 975 Міністерство оборони України, як Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Тобто, ні правові норми Порядку N 975 ні правові норми Закону N 2011-XII не наділяють відповідача правом на прийняття рішення за результатами розгляду звернень осіб у вигляді "повернення на доопрацювання", та не передбачають підстав для можливого ухвалення саме такого рішення.

В розумінні вимог ст.19 Конституції України, відповідач як орган державної виконавчої влади зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про неправомірність рішення від 20.05.2016 Міністерства оборони України про повернення на доопрацювання документів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 3-ї групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, травми, контузії і захворювання, так, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії.

Суд зазначає про наявність порушеного права позивача на належний та у відповідності до вимог чинного законодавства розгляд відповідачем його звернення щодо призначення та виплати відповідної одноразової грошової допомоги. Вказане порушене право позивача підлягає судовому захисту виключно шляхом зобов`язання відповідача розглянути питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 3-ї групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, травми, контузії і захворювання, так, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2013року №975.

Що стосується вимоги позивача щодо подання відповідачем звіту про виконання прийнятої постанови то суд з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як вбачається з вищенаведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду. Виходячи з обставин даної справи, на даній стадії, суд не вбачає за необхідне зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

З наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є правомірними та їх слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 20.05.2016 Міністерства оборони України про повернення на доопрацювання документів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 3-ї групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії і захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 3-ї групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, травми, контузії і захворювання, так, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2013року №975.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева

Судді: Л.А. Шуляк

М.Ф. Нагірняк