Справа № 2-а-19/11/1507
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2012-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2012 р.Справа № 2-а-19/11/1507

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Сабада В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Єщенко О.В.

суддів Димерлій О.О.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області на постанову Болградського районного суду Одеської області від 17 січня 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області про визнання відмови у виплаті соціальної допомоги дітям війни безпідставною та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області про визнання відмови у виплаті соціальної допомоги дітям війни безпідставною та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 17 січня 2011 року поновлено позивачу строк звернення до суду.

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 17 січня 2011 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області провести виплату позивачці заборгованості по невиплаченій щомісячній соціальній допомозі згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 17 січня 2011 року.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій постанову суду першої інстанції просив скасувати та прийняти по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Частина 1 статті 197 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач має статус: "дитина війни" (в розумінні Закону України "Про соціальний захист дітей війни"), що підтверджується відповідним посвідченням.

Протягом 2007 - 2010 років позивач не отримував щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Законом України від 15.03.2007 р. Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2007 р.встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняз 1 квітня та з 1 жовтня 2007 р. застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом пятим частини першої зазначеної статті, збільшений на 1%.

Так, мінімальний розмір пенсії за віком з 01 квітня 2007 р. складав - 410,06 грн., а з 01 жовтня 2007 р. - 415, 11 грн.

Пунктом 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 р. дія - статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнибуло зупинено на 2007 рік, з урахуванням статті 111.

Зазначеною статтею 111, було встановлено, що в 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, установленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09.07.07 р. - дати ухвалення рішення Конституційним судом України N 6-рп/2007, вищевказані норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" втратили чинність, а, отже, з цього часу відновлено дію ст.6 Закону в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного суду, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч рішенню Конституційного Суду України відповідачем вказане підвищення позивачу за період з 09.07.07 р. по 31.12.07 р. в межах бюджетного року не перераховано і не виплачувалось.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату вказаного підвищення позивачу за період з 09.07.07 р. по 31.12.07 р.

Також колегія суддів вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача підвищеної пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, установленою ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняза період з 22.05.2008 р. по 31.09.2008 р.

При вирішені вимог в даної частині, суд враховує Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. за №10-рп/2008 року, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Отже, саме з 22.05.2008 р. визнані неконституційними вказані норми бюджетного Закону, які передбачували виплату надбавки в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, замість 30%, що була передбачена ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, у редакції, яка діяла до 01.01.2006 р.

Згідно зі ст. 58 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 01 квітня складав 470 грн., на 01 липня 482 грн., на 01 жовтня 498 грн.

Згідно зі ст. 52 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлено в розмірі: з 01 січня - 695 грн., з 01 квітня - 706 грн., з 01 липня -709 грн., з 1 жовтня 723 грн., з 1 грудня 734 грн.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального права через неврахування законодавчої неврегульованості питання щодо механізму виплати пенсії відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війниколегія суддів вважає хибними з таких підстав.

Відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч.3,4 ст. ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Колегія суддів вважає безпідставним доводи апеляційної скарги щодо невизначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни, а також посилання останнього на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії.

Так, Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 р. і здійснює свої повноваження на підставі п.15.зазначеного положення через створені установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Відповідно до ст. 99 КАС України, - адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим позивач звернувся до суду з проханням відновити пропущений строк звернення до суду тільки 08 листопада 2010 року. Доводи позивача щодо причин пропуску строку не є поважними.

Суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі строку позовної давності, отже вимоги позивача в цій частині підлягають залишенню без розгляду.

Керуючись всім вищенаведеним, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з винесенням нового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, п.2 ч.1 ст.205, 207 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області задовольнити частково.

Постанову Болградського районного суду Одеської області 17 січня 2011 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області про визнання протиправною бездіяльність щодо перерахунку пенсії та зобовязання провести нарахування і виплату підвищення до пенсії як дитині війни задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області щодо перерахунку і виплати ОСОБА_3 щомісячного підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 невиплачену державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 08 травня 2010 р. по 17 січня 2011 р., з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені чинним законодавством.

Головуючий суддя Єщенко О.В.

суддя Димерлій О.О.

суддя Зуєва Л.Є.