Справа № 2-а-4529/10/1470
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2011 р.Справа № 2-а-4529/10/1470

Категорія: 8.2.1Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів: Бойка А.В., Романішина В.Л.,

за участю секретаря Баязітової Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2010 року, у справі за адміністративним позовом Казенного підприємства «Дослідно-проектний центр кораблебудування»до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому ставить вимоги до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 25 червня 2010 року за № 00004736/1.

Вимоги обґрунтував тим, що в період з 26.04.10р. по 12.05.2010 року співробітниками податкової служби проведено виїзну позапланову перевірку КДПЦК, з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів, за лютий 2010 року, яка виникла за рахунок від»ємного значення з ПДВ, що декларувалось, в період з 01.01.10 по 31.01.10 рік., про що складено акт від 19.05.2010 року за № 486/36/14307618. На підставі акта перевірки, з врахуванням апеляційного оскарження, Спеціалізованою Державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві, прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 25.06.10р. № 00004736/1, про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів, у сумі 244132,00 грн., яке винесено у звязку з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2010 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням, представник Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при вирішені справи порушено норми матеріального права, а саме п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»щодо визначення понять «поставка товару»та «поставка послуг». На думку апелянта, розробка, виготовлення та постачання технічної документації, яку здійснив позивач, є поставкою послуг, а тому позивач невірно застосував нульову ставку при визначенні податкового зобовязання по податку на додану вартість. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постановленого у справі судового рішення і винесення нової постанови із відмовою у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 26.04.10р. по 12.05.2010 року співробітниками податкової служби проведено виїзну позапланову перевірку КДПЦК, з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів, за лютий 2010 року, яка виникла за рахунок від»ємного значення з ПДВ, що декларувалось, в період з 01.01.10 по 31.01.10 рік., про що складено акт від 19.05.2010 року за № 486/36/14307618.

В ході перевірки встановлено порушення вимог п.1.4 ст.1, п. п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, п. 6.1, 6.2, 6.5 ст. 6, п. п. 7.3.1 п. 7.3, п.п.7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме позивачем застосовано нульову ставку податку на додану вартість при поставці послуг у лютому 2010 року, яка здійснюється на митній території України, де підприємство зареєстровано платником податку на додану вартість, в розмірі 248606 грн., в результаті чого позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за лютий 2010 року, в розмірі 244132 гривень, по договору комісії № USE-16.1-404- D/K-08 від 22.12.2008 року з ДК «Укрспецекспорт».

На підставі акта перевірки, з врахуванням апеляційного оскарження, Спеціалізована Державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві, прийняла оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 25 червня 2010 року № 00004736/1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів, у сумі 244132,00 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що між позивачем та ДК «Укрспецекспорт»у лютому 2010 року мала місце поставка товарів на експорт з передачею права власності на результати діяльності постачальника, що відповідно до п. 6.2. ст. 6 Закону України «Про податок на додану вартість», передбачає застосування нульової ставки податку на додану вартість.

Згідно п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість», поставка товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Поставкою послуг є будь-які операції цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпорядження товарами, у тому числі нематеріальними активами, а також з поставки будь-яких інших, ніж товари, обєктів власності за компенсацію, а також операції з безоплатного виконання робіт, надання послуг. Поставка послуг, зокрема, включає надання права на користування або розпорядження товарами у межах договорів оренди (лізингу), поставки, ліцензування або інші способи передачі права на патент, авторське право, торговий знак, інші обєкти права інтелектуальної, в тому числі промислової, власності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання»до товарів військового призначення в сукупності чи окремо відносяться вироби військового призначення, послуги військового призначення, технології військового призначення (технічні дані, технічна допомога, базові технології).

Як встановлено матеріалами справи, між позивачем, як комітентом, та ДК «Укрспецекспорт», як комісіонером, укладено договір комісії № USE-16.1-404- D/K-08 від 22.12.2008 року, на укладання правочину з нерезидентом (покупець) на поставку продукції та надання Технічного сприяння.

Здійснення експортної операції по вказаному договору підтверджується належним чином оформленою вантажно-митною декларацією № 100000032/0/070124 від 16 лютого 2010 року на поставку комплекту технічної документації на суму 1243022,68 гривень.

Як вбачається із змісту договору комісії його предметом є експорт товарів військового призначення. Передача позивачем комісіонеру саме товарів військового призначення підтверджується зазначеною вище вантажно-митною декларацією.

Відповідно до п. 3 Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року №1807, міжнародна передача товарів може здійснюватися субєктом здійснення міжнародних передач товарів за наявності у нього відповідного дозволу чи висновку Держекспортконтролю.

Наявність у позивача дозволу Державної служби експортного контролю України за № 25697002 від 01 грудня 2005 року на передачу саме товарів військового призначення встановлено під час перевірки податковим органом.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання»митне оформлення та митний контроль товарів здійснюються в порядку, передбаченому Митним кодексом України.

Органи митного контролю оформленням вантажно-митної декларації № 100000032/0/070124 від 16 лютого 2010 року підтвердили здійснення позивачем поставки товарів військового призначення.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду знаходить обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо здійснення позивачем поставки саме товару. При цьому, всупереч зазначеному в апеляційній скарзі, норми ст. 1 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», не суперечать положенням п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість».

На підставі п. 6.2 ст. 6 Закону України «Про податок на додану вартість»при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить «0»відсотків до бази оподаткування.

Отже, позивач здійснив поставку товарів за межі митного кордону України (експорт товарів), і відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість»правомірно застосував п. 6.2 ст. 6 цього Закону.

Враховуючи, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві залишити без задоволення, постанову господарського суду Миколаївської області від 16 листопада 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

головуючий О.В. Яковлєв

судді А.В. Бойко

ОСОБА_1