Справа № 639/3079/16-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 р.Справа № 639/3079/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.05.2016р. по справі № 639/3079/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради третя особа Адміністрація Жовтневого району Харківської міської ради

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, третя особа Адміністрація Жовтневого району Харківської міської ради, в якому просив суд:

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради зареєструвати і обліковувати документи подані підприємством 25.01.2016 року з видатками на оплату додаткової відпустки 7 861,55 грн. і передати їх для оплати в УДКСУ в Жовтневому районі м. Харкова для фінансування оплати додаткової відпустки ОСОБА_2;

- постановити окрему ухвалу стосовно службових осіб Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради - начальника ОСОБА_3 та спеціаліста ОСОБА_4;

- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 2 120 грн.

- зобов'язати відповідача подати звіт про виконання постанови.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він працює у ПП «Компанія «Мін-Макс». Так, підприємство подало відповідачу документи для оплати додаткової відпустки на суму 7 861,55 грн. Оплата додаткової відпустки, яка була надана підприємством в січні 2016 року, розрахована з виплат за останні два місяці роботи. Проте відповідачем було відмовлено у здійсненні оплати додаткової відпустки з посиланням на те. що розрахунок має бути здійснений так само, як і оплата інших відпусток, тобто із виплат за останні 12 місяців роботи.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.05.2016 року у справі № 639/3079/16-а відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, третя особа Адміністрація Жовтневого району Харківської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, позивач, ОСОБА_2, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. (а.с. 4)

З 01.05.2015 року позивач працює у Приватному підприємстві «Компанія Мін-Макс» на посаді директора. (а.с. 5)

Наказом (розпорядженням) про надання відпустки ПП «Компанія «Мін-Макс» №19К від 06 січня 2016 року ОСОБА_2 було надано додаткову відпустку з 08.01.2016 року по 23.01.2016 року відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період роботи з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року. (а.с. 6)

25 січня 2016 року директором ПП «Компанія Мін-Макс» ОСОБА_2 направлено на адресу Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради документи для виплати компенсацій і допомоги відповідно до Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». (а.с. 7)

На зазначений лист Управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради було надано відповідь, що оплата додаткової відпустки у січні 2016 року повинна бути розрахована з урахуванням середньоденної заробітної плати за період з 01.05.2015 року по 31.12.2015 року. (а.с. 8)

Не погоджуючись з вказаною відповіддю, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог у зв'язку із фактичним вирішенням спірного питання в добровільному порядку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Згідно пп. 9 п. 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №936 від 20.09.2005 року, виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад (далі - уповноважений орган) за місцем реєстрації громадян, зокрема, оплата додаткової відпустки громадянам строком 14 робочих днів (16 календарних днів) відповідно до пункту 22 частини першої статті 20, пункту 1 частини першої статті 21, пункту 3 частини третьої статті 30 цього Закону.

Як встановлено матеріалами справи, згідно копії платіжного доручення №1144 від 27.05.2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради перераховано на користь ПП «Компанія «Мін-Макс» 7 489,19 грн. в якості компенсації сум на додаткову відпустку громадян, які постраждали внаслідок катастрофи на ЧАЕС.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, судовому захисту в порядку адміністративного судочинства підлягають тільки порушені права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб.

Оскільки в даному випадку відповідачем фактично виконано вимоги позивача в частині реєстрації та обліку документів, поданих підприємством 25.01.2016 року з видатками на оплату додаткової відпустки ОСОБА_2 і передачі їх для оплати в УДКСУ в Жовтневому районі м. Харкова для фінансування оплати додаткової відпустки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо розрахунку виплати компенсації сум на додаткову відпустку ОСОБА_2 в розмірі 7 861,55 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, використання чергової відпустки у зручний для них час, а також отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 робочих днів на рік.

Відповідно п. 2 до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Згідно пп. 9 п. 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №936 від 20.09.2005 року, виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проводиться, зокрема, як оплата додаткової відпустки громадянам строком 14 робочих днів (16 календарних днів) відповідно до пункту 22 частини першої статті 20, пункту 1 частини першої статті 21, пункту 3 частини третьої статті 30 цього Закону.

На підставі аналізу вказаних положень законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу додаткових відпусток, в тому числі додаткової відпустки, передбаченої ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання позивача на абз 3 п. 2 цього Порядку, оскільки обчислення середньої заробітної плати виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи провадиться в інших випадках збереження середньої заробітної плати за наявності події, з якою пов'язана відповідна виплата (відрядження, перебування на курсах підвищення кваліфікації тощо).

Разом з тим, додаткова відпустка, передбачена ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як і інші види відпусток, передбачені абз 1 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, оплачується, зокрема, відповідно до Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Оскільки в даному випадку позивач працював на підприємстві менше року, середня заробітна плата для оплати додаткової відпустки обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з 01.05.2015 року по 31.12.2015 року, а тому компенсація на додаткову відпустку складає 7 489,19 грн.

Щодо позовних вимог в частині постановлення окремої ухвали стосовно службових осіб Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Враховуючи те, що протиправність рішень, дій чи бездіяльності службових осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому порядку не встановлена, то позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині судових витрат, колегія суддів вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку позовні вимоги сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, не підлягають задоволенню, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодування судових витрат позивача, зокрема на правову допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки вказані обставини позивачем не доведені, а матеріалами справи встановлено, що відповідачем надано належні докази на підтвердження правомірності своїх дій, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.05.2016 року у справі № 639/3079/16-а відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.05.2016р. по справі № 639/3079/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 05.09.2016 р.