Справа № 215/1304/16-а (2-а/215/51/16)
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 вересня 2016 рокусправа № 215/1304/16-а 2-а/215/51/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мартиненка О.В.

суддів: Юрко І.В. Гімона М.М.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року у справі №215/1304/16-а (2-а/215/51/16) за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна про визнання дій чи бездіяльності неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, визнання права, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року позов повернуто позивачу з підстав непідсудності спору місцевому загальному суду як адміністративному.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та окремою ухвалою направити позов до належного суду для розгляду. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що судом першої інстанції було порушено норму ст.22 КАС України щодо ненаправлення справи до належного суду, чим порушив вимоги розумного строку згідно ст.122 КАС України. Також позивач зазначає, що суд першої інстанції протиправно не розглянув ні одної з вимог адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган місцевого самоврядування, посадова чи службова органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам. А також усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 18 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у даній справі позивачем зазначено Держава Україна, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про застосування аналогії закону та предметної підсудності даної справи Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Як вбачається з адміністративного позову, сам позивач зазначає про підсудність даної справи саме окружному адміністративному суду та в прохальній частині просив направити цей позов до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (п.13 позовних вимог).

У відповідності до ст.22 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо:

1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування) якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування);

2) відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду;

3) після відкриття провадження у справі з'ясувалося, що справа територіально підсудна іншому суду;

4) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;

5) ліквідовано адміністративний суд, який розглядав справу;

6) однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду.

Таким чином, на стадії вирішення питання про відкриття провадження суд передає справу до іншого адміністративного суду лише у разі, якщо однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду.

В усіх інших випадках, в тому числі й у разі предметної або територіальної підсудності справи іншому адміністративному суду, суд виносить ухвалу про передачу справи та надсилає її за належністю лише після відкриття провадження у справі.

В даному ж випадку провадження у справі відкрито не було, а тому доводи позивача щодо порушення судом норм ст.22 КАС України є безпідставними.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо повернення позовної заяви позивачу. При цьому, вирішення позовних вимог на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі Кодексом адміністративного судочинства не передбачено, а тому доводи позивача в цій частині також є безпідставними.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу й на те, що в апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом було відмовлено у відкритті провадження за даним позовом і про залишення справи без розгляду, що не відповідає обставинам справи та документам, наявним у матеріалах справи. Проте, відмова у відкритті провадження у справі, залишення позовної заяви без розгляду та повернення позовної заяви позивачеві є різними процесуальними рішеннями, прийняття яких передбачено різними нормами КАС України, та мають різні процесуально-правові наслідки.

Так, відповідно до ч.6 ст.108 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, позивач не позбавлений можливості звернутися з даним позовом до належного суду, яким в межах даної справи, є Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскаржена ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, як того вимагає ст.159 КАС України і підстав для її скасування не існує. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а вимоги щодо витребування доказів для повного розгляду справи по суті позовних вимог виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2016 року у справі №215/1304/16-а (2-а/215/51/16) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.В. Мартиненко

Суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон