Справа № 2-а-6657/10/1470
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2011 р.Справа № 2-а-6657/10/1470

Категорія: 8.2.1Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Яковлєва О.В.,

суддів Бойка А.В., Романішина В.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2010 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Югснаб ПГС»до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій, визнання незаконним та скасування акту перевірки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому ставить вимоги до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва, а саме:- визнання неправомірних дій посадових осіб ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва; визнання незаконним та скасування акту ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва № 1169/23-300/36536580 від 26.07.10 року про результати документальної невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість.

Вимоги обґрунтував тим, що в період з 26.07.10 по 26.07.10 року відповідачем проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «Югснаб-ПГС», з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість, щодо відображання правових відносин з платниками податків, за період з 01.12.09 по 31.12.09, з 01.03.10 по 30.04.10 років, результати якої зафіксовано Актом №1169/23-300/36536580 від 26.07.10р.

Під час проведення перевірки та складання Акту працівники податкового органу на перевірку безпосередньо до підприємства не виходили, до підприємства направлявся запит щодо надання пояснень та підтверджуючих документів, під час перевірки використовувалися дані перевірок інших платників податків.

В описовій частині Акту податківцями зроблено висновок про нікчемність ряду правочинів, укладених підприємством, та про недійсність даних, наведених у деклараціях за грудень 2009 та березень, квітень 2010 року.

Вважає, що перевірка проведена з порушенням вимог ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», а у податкового органу відсутні повноваження на визнання правочинів нікчемними, а даних декларацій недійсними.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.11.10 року позовні вимоги задоволено частково, а саме визнано протиправними дії ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва щодо проведення документальної невиїзної перевірки в результаті якої складено акт. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається, що рішення у справі прийнято в порушення норм матеріального права, а тому просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначається, що судом порушено норми матеріального права, так як право на перевірку передбачено п.1ч.1 ст.11«Про державну податкову службу в Україні», а тому податковим органом проведено невиїзну документальну перевірку. Позивачем не зазначалось, а судом не належно встановлено обставин порушення порядку перевірки. За наслідками перевірки складено акт, який є службовим документом, а тому не може бути предметом розгляду в суді, за відсутності рішення податкового органу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення зміні.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 26.07.10 по 26.07.10 року відповідачем проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «Югснаб-ПГС», з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість, щодо відображання правових відносин з платниками податків, за період з 01.12.09 по 31.12.09, з 01.03.10 по 30.04.10 років, результати якої було оформлено Актом №1169/23-300/36536580 від 26.07.10 р.

Суд першої інстанції при вирішенні спору виходив з того, що надав правову оцінку діям податкового органу щодо законності проведення позапланової перевірки, у відповідності до ст.11 «Про державну податкову службу в Україні», та відмовив у задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування акту перевірки податкового органу, з підстав відсутності у даного документу ознак акту індивідуальної дії.

Колегія суду апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, вірно надав оцінку вимозі щодо визнання протиправними дій податкового органу по проведенню позапланової невиїзної перевірки, а зазначені в апеляційній скарзі доводи не спростовують встановлених судом фактів з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відповідності до ч.1 ст.11 Закону №509-ХІІ, органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право: здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, повязаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обовязкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обовязкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус субєктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обовязок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обовязкові платежі), крім Національного банку України та його установ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.11 Закону №509-ХІІ та п.1.2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005 №327 (із змінами та доповненнями) (надалі Порядок №327), органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановленому законами України мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки , які проводяться в приміщенні органу державної податкової служби на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, повязаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обовязкових платежів) , незалежно від способу їх подачі.

Системний аналіз зазначених норм вказує на те, що невиїзні документальні перевірки проводяться податковим органом на підставі наданих платником податків документів , а не будь-яких інших документів, які платником податків взагалі не надавались (зокрема, лист ГВПМ СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві від 08.07.10 №18907/7/26-508).

В той же час, п.1 ч.6 ст.111 Закону №509-ХІІ передбачає, що у разі, якщо за наслідками перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків законів України про оподаткування, валютного законодавства, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту, орган державної податкової служби проводить позапланову виїзну перевірку .

Враховуючи невиконання позивачем обовязкового письмового запиту, відповідач мав провести позапланову виїзну перевірку позивача з питань взаємовідносин позивача з контрагентами, за період з 01.12.2009 по 30.04.2010, оскільки саме такий вид перевірки передбачений у разі виникнення обставин, визначених п.1 ч.6 ст. 111 Закону №509-ХІІ.

Посилання представника відповідача на те, що провести позапланову виїзну перевірку у відповідача не було підстав, оскільки така перевірка здійснюється за наслідками перевірки інших платників податків та виявлення відповідних фактів порушення податкового законодавства, що не мало місця, спростовується викладеним у акті перевірки висновком ГВПМ СДПІ ВПП у м. Миколаєві (лист від 08.07.10 №18907/7/26-508), в якому йдеться про те, що операції ТОВ «Югснаб-ПГС»з контрагентом ТОВ «Барсан», ТОВ «Будреліз», ТОВ «Компанія «ОСОБА_1», мають характер безтоварних.

Суд вважає, що проведенням документальної невиїзної перевірки відповідач фактично замінив проведення позапланової виїзної перевірки , проігнорувавши при цьому застереження, передбачені ст.ст.11-1, 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», щодо необхідності наказу керівника податкового органу або судового рішення для проведення такої перевірки. Як вказано в Акті, перевірка була здійснена на підставі лише службового посвідчення. Службове посвідчення це документ, який посвідчує особу працівника податкового органу, і в ніякому разі не може бути підставою для проведення перевірок платників податків.

Крім того, відповідачем порушено порядок проведення невиїзних документальних перевірок, оскільки, п.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», визначено, що протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку заявлених у ній даних.

Якщо відповідач здійснював перевірку на підставі наданих позивачем документів (податкових декларації тощо), то перевірку податкової декларації з ПДВ за грудень 2009 року, відповідач мав провести ще у січні 2010 року.

Перевірка проведена, в період з 26.07.10 по 26.07.2010 (через 5 місяців), тобто поза межами строку, визначеного п.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»та п.4.1 Наказу ДПА України №266 від 18.04.2008 «Про організацію взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів».

Висновок суду першої інстанції по визнанню незаконним та скасуванню акту перевірки не відповідає вимогам ч.1ст.157 КАСУ, так як в даному випадку вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а справа в цій частині підлягає закриттю з наступних підстав.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини 2 статті 17 КАСУ).

Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до Закону України від 04.12.90 №509-XII "Про державну податкову службу в Україні" (далі Закон №509) та з метою забезпечення єдиного порядку відображення результатів документальних перевірок суб'єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб, їх філій, відділень та інших відокремлених підрозділів ДПА України, 10.08.05 наказом №327 затверджено Порядок оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.05 за №925/11205 (далі-Порядок).

Згідно із пунктом 1.3 статті 1 Порядку, акт є документом, який оформляється за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання.

Дана норма Порядку під актом розуміє службовий документ, що стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Відтак, акт перевірки не є тим рішенням суб'єкта владних повноважень, який би породжував певні правові наслідки, був спрямований на регулювання тих чи інших відносин і мав обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, та, відповідно, міг бути предметом розгляду судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

В даному випадку законність проведення перевірки та затвердження результатів перевірки не може бути предметом окремого судового розгляду справи, а повинен розглядатися в межах позовних вимог щодо визнання незаконності рішення податкового органу винесеного за наслідками такої перевірки.

Судом першої інстанції помилково надано оцінку укладанням договорів між ТОВ «Югснаб-ПГС»з ТОВ «Барсан», ТОВ «Будреліз», ТОВ «Компанія «ОСОБА_1», так як останнім перевірено та надано оцінку щодо порядку проведення перевірки податковим органом, а не встановлених податковим органом порушень.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що судове рішення підлягає зміні, так як судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 157 ч.1, 185, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2010 року змінити.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Югснаб ПГС» до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва в частині визнання незаконним та скасування акту перевірки закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий О.В. Яковлєв

Судді А.В. Бойко

ОСОБА_2