Справа № 2-а-2511/09/1503
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-2511/09/1503

Категорія: 10.3.3Головуючий в 1 інстанції: Мясківська І.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Єщенко О.В., Кравця О.О.,

при секретарі Коваленко І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Балтської районної державної адміністрації Одеської області на постанову Балтського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Балтської районної державної адміністрації Одеської області про стягнення заборгованості за невиплачену допомогу по догляду за дитиною та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Балтської районної державної адміністрації Одеської області про стягнення заборгованості за невиплачену допомогу по догляду за дитиною та зобовязання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 вказувала, що вона є матір'ю, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в УПСЗН Балтської районної державної адміністрації Одеської області і отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, проте у розмірі, значно меншому, ніж передбачено Законом України "Про Державну допомогу сім'ям з дітьми". На її звернення про виплату сум у відповідності до вимог Закону, відповідач відповів відмовою. З цих підстав, позивачка, з врахуванням усних уточнень, просила зобов'язати відповідача здійснити перерахунок нарахованої та сплачуваної суми соціальної допомоги по догляду за дитиною віком до 3-х років за період з липня 2008р. та з серпня 2009 р. і стягнути з відповідача борг в сумі 7904,55грн.

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії УПСЗН Балтської районної державної адміністрації Одеської області, щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_3 допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Зобовязано УПСЗН Балтської районної державної адміністрації Одеської області здійснити перерахунок та забезпечити проведення виплати на користь ОСОБА_3 допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Стягнуто з УПСЗН Балтської районної державної адміністрації Одеської області на корись ОСОБА_3 7904,55грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, УПСЗН Балтської районної державної адміністрації Одеської області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального та матеріального права та просить скасувати постанову Балтського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2009 року, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_3 повністю.

Заслухавши суддю доповідача та перевіривши матеріали і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх законних підстав для її задоволення.

Судом 1-ї інстанції встановлені наступні обставини справи.

08 січня 2008 року позивач ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_2 та отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку.

Вирішуючи справу по суті та приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції необґрунтовано виходив з того, що позивачка в 2008-2009р.р. мала право на отримання державної допомоги в розмірі, передбаченому з ч.1 ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Однак, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія не може погодитися з таким висновком суду 1-ї інстанції, з наступних підстав.

Пунктом 23 розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені зміни до Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми".

22 травня 2008 року Конституційний Суд України прийняв рішення у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу I, п.п.61,62,63,66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.67 розділу I, п.п.1-4,6-22,24-100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмету та змісту Закону про Державний бюджет України), яким визнав неконституційними окремі положення цього Закону.

Разом з тим, питання конституційності п.23 Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" не було предметом розгляду у вищевказаній справі і, відповідно, викладена у цьому пункті редакція Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" була чинною у 2008 році.

Згідно Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" (в редакції п.23 Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України"), частину 1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" викладено так:

"Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень",

а пункт 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" викладено наступним чином:

"Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року - 50 відсотками, з 01 січня 2009 року - 75 відсотками, з 01 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців".

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 (в редакції 2008 року) на виконання ст.1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" був затверджений "Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми", п.22 якого встановлено, що відповідно до ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року - 50 відсотками, з 01 січня 2009 року - 75 відсотками, з 01 січня 2010 року - 100 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

ОСОБА_4 України не скасований, Конституційним Судом України в частині викладення в новій редакції частини першої ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»неконституційним не визнаний, а тому є чинним.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у період з липня 2008 року по червень 2009 року позивачка отримувала таку допомогу у розмірі не менш як 130 грн. щомісячно, що повністю відповідає вимогам Закону, у звязку з чим, позовні вимоги позивачки за 2008-2009р.р. не підлягали задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі наведених вище положень чинного законодавства України, судова колегія приходить до висновку про те, що в даному випадку, відповідачем обґрунтовано було відмовлено позивачці у виплаті їй соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 2008-2009 року, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»(в редакції від 28 грудня 2007 року).

Суд же 1-ї інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, на цей факт достатньої уваги не звернув, в звязку із чим допустився помилки, та до того ж, навіть не зазначив в резолютивній частині своєї постанови конкретний період, за який позивачці необхідно здійснити перерахунок вказаної допомоги.

Крім того, зазначення судом першої інстанції в резолютивній частині судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача конкретної суми допомоги (в т.ч. без зазначення її розрахунку), відповідно також не є вірним.

Згідно з положеннями ст.ст.21,105,162 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Тому, суд 1-ї інстанції встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, повинен був зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Таким чином, за таких обставин, судова колегія доходить висновку про необґрунтованість заявлених ОСОБА_1 позовних вимог і, відповідно, про необхідність відмови в їх задоволенні повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в звязку з чим, судове рішення, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні усіх заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Балтської районної державної адміністрації Одеської області задовольнити, а постанову Балтського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2009 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Осіпов Ю.В.

Судді: Єщенко О.В.

ОСОБА_5