Справа № 2-а-1377/09/1414
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2011-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2011 р.Справа № 2-а-1377/09/1414

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Селіщева Л.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Милосердного М.М.,

судді Бітова А.І.,

судді Ступакової І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2008 року, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги «Дітям війни»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до управління пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва та просила суд постановити рішення, яким відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити на її користь недоплачену як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2007 роки, в сумі 2733,30 грн..

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2008 року позов задоволений частково. Суд зобовязав управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в редакції, дійсній на 31 грудня 2007 року, починаючи з 09 липня 2007 року.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонеркою та на неї розповсюджується дія Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року.

Згідно зі ст. 6 вказаного Закону (відповідно до редакції статті чинної на час розгляду і вирішення справи), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне страхування від 09 липня 2003 року і дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції вірно застосував рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007, у справі щодо відповідності положень ст. 29, 36, ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, п.п. 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ст. 71, ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік (справа про соціальні права громадян), зокрема, п.12, ст. 71 та ст. 111 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік визнані неконституційними.

З цих підстав, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду про те, що вказані положення Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік не можуть бути застосовані, оскільки вони суперечать нормам Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до існуючих законів (ч. 3 ст. 22 Конституції України).

Враховуючи рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян), від 09 липня 2007 року, позивач мала право на підвищення пенсії саме з цієї дати. За таких підстав, апеляційний суд вважає, що права позивача підлягають захисту з 09 липня 2007 року.

Однак, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції не вказав кінцевої дати проведення перерахунку підвищення до пенсії позивачу. ОСОБА_2 України Про державний бюджет України на 2007 рік має обмежену дію в часі - до 31 грудня 2007 року, то позивач мала право на перерахунок підвищення до пенсії в межах бюджетного року, а саме до 31 грудня 2007 року, і тому органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах за вказаний період часу.

Доводи апеляційної скарги про невизначеність законодавства з питання, яким саме органом (Пенсійним фондом або іншим органом), за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата підвищення до пенсії дітям війни, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України»і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Беручи до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосується «дітей війни»відповідно до ст. 6 Закону, апеляційний суд зазначає, що вони є безпідставними та необґрунтованими. Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для зміни ухвали або постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Згідно ч.2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вирішив справу по суті правильно, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, не вказавши вірно кінцевої дати проведення перерахунку пенсії позивачу, тому постанова Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2008 року підлягає зміні.

Керуючись ч.1 ст. 195, ч. 1 ст. 197, ч.2 ст. 198, ч. 1 ст.201, ч.2 ст. 205, ч.1 ст.207, ст.254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва залишити без задоволення, а постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2008 року змінити.

Викласти третій абзац резолютивної частини постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2008 року наступним чином:

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про захист дітей війни», за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року.

В іншій частині постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2008 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та у строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:

Судді: