Справа № 484/2119/13-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 р.Справа № 484/2119/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Літвіненко Т.Я.

Одеський апеляційний адміністративний суд, у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1,
суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши в порядку письмового провадження, в м.Одесі, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області на постанову Первомайського міськрайонного суду м.Одеси від 24 травня 2013 року, у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м.Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 24.05.2013 року задоволено позов та зобовязано відповідача зарахувати до спеціального стажу позивача, період роботи у аптечному пункті, з 03.03.2004 року по 07.08.2012 року.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Судова колегія вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, у період з 03.03.2004 року по 07.08.2012 року, працював у аптечному пункті №1 ТОВ Фарм Сервіс, та вказаний стаж зараховується до спеціального стажу, для призначення пенсії як працівнику закладів охорони здоровя.

30.11.2012 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення відповідної пенсії, проте рішенням №5 від 27.02.2013 року у задоволені заяви відмовлено.

За результатом встановлених обставин суд першої інстанції дійшов до висновку щодо неправомірності таких дій відповідача, з чим погоджується судова колегія з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пункту "е" частини 1 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - працівники охорони здоров'я при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, мають право на пенсію за вислугу років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, яким передбачено, що до установ охорони здоров'я відносяться аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини. До посад відносяться провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти. Крім того, приміткою 2 передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Згідно з пунктом 4 статті 3 та пунктом 2 статті 16 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров'я", заклади охорони здоров'я-підприємства, установи, організації, завданням яких є забезпечення різноманітних потреб населення в галузі охорони здоров'я шляхом подання медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних засобів або послуг медичного характеру, а також виконання інших функцій на основі професійної діяльності медичних працівників, заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців.

Пунктом 3 Наказу Міністерства охорони здоров'я № 385 від 28 жовтня 2002 року "Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодих спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я" - до фармацевтичних (аптечних) закладів відносяться: аптека, аптечна база (склад), база (склад) медичної техніки, база спеціального медичного постачання (центральна, республіканська, обласна), контрольно-аналітична лабораторія, лабораторія з аналізу якості лікарських засобів, магазин (медичної техніки, медичної оптики).

Відповідно до Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" - наявність ліцензування у ліцензіата є опосередкованим підтвердженням віднесення його аптечного закладу до закладів охорони здоров'я та одночасно ліцензія є єдиним документом дозвільного характеру, який дає право на заняття суб'єктам господарювання певним видом господарської діяльності (оптова, роздрібна торгівля лікувальними засобами), а також засвідчує спроможність закладу здійснювати зазначену вище господарську діяльність.

Судовою колегією встановлено, що підставою для відмови у зарахуванні вищевказаного періоду роботи до спеціального стажу є висновок пенсійного органу, що робота у аптечному пункті не є роботою у закладі охорони здоровя.

З матеріалів справи вбачається, що аптечний пункт №1, в якому працював позивач, є структурним підрозділом ТОВ Фарм-Сервіс та має відповідні ліцензії, як фармацевтичний заклад, що підтверджено відповідними копіями.

Вищевказаний період роботи позивачем також підтверджено відповідною копією трудової книжки.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач пропрацював у закладі, який відноситься до закладів охорони здоровя вказаний стаж повинен зараховуватись для призначення відповідної пенсії.

Такої правової позиції додержується й Вищий адміністративний суд України, у своєму рішенні від 19.12.2013 року по справі №К/800/25645/13.

Враховуючи все вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду м.Одеси від 24 травня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які приймають участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

ОСОБА_3