Справа № 705/5007/16-а
Суддя: Мазуренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/5007/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді Мазуренко Ю.В.

ри секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умань адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 705/5040/15-а від 03 лютого 2016 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 жовтня 2015 року задоволено. Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 жовтня 2015 року в частині зобов'язання Державну казначейську службу України, у відповідності до ч. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 5 червня 2012 року, в межах відповідних бюджетних призначень виплатити ОСОБА_1 за рахунок бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» з Державного бюджету України на 2015 рік вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, яка становить 182700 гривень, шляхом пред'явлення виконавчого документу до Державної казначейської служби України та в частині стягнення з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову. Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, відповідно до ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», вихідну допомогу судді у зв'язку із виходом у відставку у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою. Вищезазначене судове рішення набрало законної сили 3 лютого 2016 року. Позивач вказує, що на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року- 01 березня 2016 року були видані виконавчі листи та направлені на виконання у відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області де прийняті до виконання. Згідно інформації вказаного відділу за № 2.1.-14/3255 від 08.06.2016 року виконавчі провадження завершені у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Як вбачається з розрахункового листа за квітень 2016 року позивачу нарахована вихідна допомога у розмірі 121 800 грн., тобто лише з посадового окладу у розмірі 12180 грн. Не погоджуючись з вказаними нарахуваннями позивач 12.05.2016 року звернувся з рекомендованим листом до ТУ ДСА у Черкаській області за відповідними роз'ясненнями та отриманням довідки про заробітну плату /суддівську винагороду / станом на 16.07.2015 року, тобто на момент винесення Верховною Радою України Постанови про його звільнення у зв'язку з виходом судді у відставку. Позивач зазначає, що ТУ ДСА у Черкаській області грубо порушило норми законодавства стосовно надання відповіді і відповідну інформацію і довідку про заробітну плату надало лише після його звернення з заявою у Державну Судову Адміністрацію України. Як вбачається з відповіді ТУ ДСА у Черкаській області від 05.07.2016 року позивачу була нарахована вихідна допомога з заробітної плати /суддівської винагороди/ - 12180 грн., яка була видана станом на 06.08.2015 року - момент видачі наказу в.о. голови Уманського міськрайонного суду про відрахування зі штату суду. Станом на 16.07.2015 року (постанова Верховної Ради України № 634-У11 про звільнення ОСОБА_1 у зв'язку з поданням заяви про відставку) суддівська винагорода позивача складала: посадовий оклад - 12180,00 грн., доплата за вислугу років 50% - 6090,00 грн., всього -18270 грн. (відповідно до довідки ТУ ДСА у Черкаській області № 946-01/16 від 23.06.16р.) Позивач вважає, що вихідна допомога судді у зв'язку з виходом у відставку у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою повинна бути нарахована з 182700,00 грн., а не 121800,00 грн., як це зробило ТУ ДСА у Черкаській області. Належне матеріальне та соціальне забезпечення судді, як гарантія його незалежності, прописане і статтею 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Тому позивач вважає, що часткове позбавлення його права на вихідну допомогу судді у зв'язку з відставкою є незаконним та таким, що грубо порушує конституційні права, не відповідає вимогам чинного законодавства України та міжнародним нормам.

Позивач ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та визнати протиправною відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області № 945-04/16 від 23.06.2016 року у проведенні розрахунку вихідної допомоги судді у відставці у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою -182700 грн. Зобов'язати ТУ ДСА у Черкаській області, відповідно до ст. 136 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» провести довиплату йому вихідної допомоги у сумі 60900 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. При цьому позивач вказував, що відповідач діє недобросовісно, в порушення принципу рівності, в одній і тій самій ситуації діє по різному, оскільки судді Уманського міськрайонного суду Маринчуку М.П. виплачувалася сума вихідної допомоги в розмірі 182700 грн..

Представник відповідача - Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, - у судове засідання не з'явився. Однак на адресу суду було подано заперечення, в якому вказано, що вони позов не визнають та зазначають, що постанова про звільнення позивача з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку прийнята Верховною Радою України 16.07.2015 року за № 634-VІІІ, а фактично, згідно з наказом в. о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.08.2015 року № 43-К, -ОСОБА_1 було відраховано зі штату Уманського міськрайонного суду Черкаської області з 06.08.2015р. У зв'язку з цим позивачу нараховувалась і була виплачена суддівська винагорода за весь час його перебування на посаді судді в штаті Уманського міськрайонного суду Черкаської області, а саме до 06.08.2015 включно. Оскільки з «…17.07.2016 року…» до часу фактичного відрахування позивача зі штату Уманського міськрайонного суду Черкаської області, він не здійснював правосуддя відповідно до постанови Верховної Ради України від 16.07.2015 року № 634-VIII, то наказом в. о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.07.2015 року № 42/1-К йому було припинено доплати до посадового окладу судді з 17.07.2015р., як це передбачено частиною десятою статті 130 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року № 705/50/40/15-а ТУ ДСА України у Черкаській області зобов'язано нарахувати та виплатити Позивачу, відповідно до статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», вихідну допомогу судді у зв'язку із виходом у відставку у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою. Остання посада позивача станом на день його фактичного звільнення (відрахування зі штату Уманського міськрайонного суду Черкаської області), це посада судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з розміром заробітної плати (суддівської винагороди) - 12180,00 грн. З огляду на викладене та на підставі статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вихідна допомога у зв'язку із виходом у відставку розраховувалась позивачу від розміру його заробітної плати (суддівської винагороди) за останньою посадою. Також, вони звертають увагу на позицію Конституційного Суду України, викладену у його рішенні від 19.11.2013 № 10-рп/2013. Так, у п. 3.2 цього судового рішення зазначено, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку, вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків. Вихідна допомога не належить до таких конституційних гарантій незалежності суддів, як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення суддів, не має постійного характеру та не покриває соціальних ризиків, пов'язаних, зокрема, із хворобою, інвалідність, старістю. У зв'язку з цим парламент повноважний встановлювати вихідну допомогу та визнати її розмір. Враховуючи викладене, просять відмовити у задоволенні позову, а розгляд справи проводити у відсутність їх представника.

Суд, вислухавши пояснення позивача, беручи до уваги процесуальну позицію представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Верховної Ради України про звільнення суддів від 16.07.2015 року № 634-VІІІ- ОСОБА_1 звільнено з посади судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області. ( а.с. 10).

06.08.2015 року відповідно до наказу в.о. голови Уманського міськрайонного суду № 43-К ОСОБА_1 був відрахований зі штату Уманського міськрайонного суду Черкаської області у зв'язку із звільненням з посади судді та виходом у відставку з 06.08.2015р. (а.с.11).

Згідно ч.1 ст.136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (№ 2453-VI від 07.07.2010 року) судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна неоподатковувана допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Суд зазначає, що позивача звільнено з посади судді у відставку лише 16.07.2015 р. з незалежних від нього обставин.

16 жовтня 2015 року постановою судді Уманського міськрайонного суду позовні вимоги ОСОБА_1 до ТУ ДСА України в Черкаській області, Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано відмову ТУ ДСА України у Черкаській області у виплаті ОСОБА_1 вихідної допомоги, як суді у зв'язку з відставкою відповідно до ч. 1 ст. 136 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 року у редакції станом момент подачі заяви про відставку до Вищої Ради юстиції 06.03.2014р. - неправомірною. Зобов'язано Державну казначейську службу України, у відповідності до ч. 3 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року, в межах відповідних бюджетних призначень виплатити ОСОБА_1 на рахунок бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» Державного бюджету України на 2015 рік вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, яка становить 182700 гривень, шляхом пред'явлення виконавчого документу до Державної казначейської служби України.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2016 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.10.2015 року задоволено. Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.10.2015 року в частині зобов'язання Державну казначейську службу України, у відповідності до ч. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 5 червня 2012 року, в межах відповідних бюджетних призначень виплатити ОСОБА_1 за рахунок бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» з Державного бюджету України на 2015 рік вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, яка становить 182700 гривень, шляхом пред'явлення виконавчого документу до Державної казначейської служби України та в частині стягнення з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 487 гривень 20 копійок було скасовано та в цій частині ухвалено нову постанову. Відповідно до вказаного рішення суду було зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, відповідно до ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», вихідну допомогу судді у зв'язку із виходом у відставку у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою. Cтягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок. (а.с. 6-9).

16.05.2016 року ТУ ДСА України у Черкаській області на заяву ОСОБА_1 від 12.05.2016р. надало відповідь № 744-03/16, згідно якої ТУ ДСА України у Черкаській області повідомляє щодо повного виконання судового рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 року по справі № 2а/705/189/15. (а.с. 12).

Відповідно до копії розрахунку за квітень 2016 року, наданої ТУ ДСА України у Черкаській області,- ОСОБА_1 було виплачена вихідна допомога у розмірі 121 800 грн. (а.с. 15).

Згідно листа № 945-04/16 ТУ ДСА у Черкаській області від 23.06.2016 року, ТУ ДСА України у Черкаській області повністю виконало рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 року. Зазначено, що постановою про звільнення ОСОБА_1 з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку прийнята Верховною Радою України 16.07.2015 за № 634-VІІІ, а фактично, згідно з наказом в. о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.08.2015 № 43-К, ОСОБА_1 відраховано зі штату Уманського міськрайонного суду Черкаської області з 06.08.2015р. У зв'язку з цим позивачу нараховувалась і була виплачена суддівська винагорода за весь час його перебування на посаді судді в штаті Уманського міськрайонного суду Черкаської області, а саме до 06.08.2015 року включно. (а.с.17).

Відповідно до довідки № 946-04/16 виданої 23.06.2016 року начальником відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності ТУ ДСА України у Черкаській області, заробітна плата (суддівська винагорода) ОСОБА_1, який працював на посаді судді Уманського міськрайонного суду, на момент фактичного звільнення згідно з наказом в.о. голови Уманського міськрайонного суду № 43-К від 06.08.2015р. складала: посадовий оклад-12180 грн., доплата за вислугу років 50 % - 6090 грн., всього: 18 270 грн..(а.с. 18).

02.04.2015 року постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області позов ОСОБА_3 до ТУ ДСА України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії -задоволено. Відповідно до вказаного рішення суду було визнано відмову ТУ ДСА України у Черкаській області у виплаті ОСОБА_3 вихідної допомоги, як суді у зв'язку з відставкою відповідно до ч. 1 ст. 136 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 року у редакції станом на день виповнення йому 65- річного віку- протиправною. Зобов'язано ТУ ДСА України у Черкаській області, відповідно до ч. 1 ст. 136 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 року у редакції, чинній станом на 03.12.2013р., виплатити ОСОБА_3 вихідну неоподатковувану допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

25.05.2015р. ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду постанову судді Уманського міськрайонного суду від 02.04.2015р. - залишено без змін.

07 серпня 2015 року ухвалою судді Уманського міськрайонного суду, за результатом розгляду заяви ТУ ДСА України в Черкаській області про встановлення способу та порядку виконання судового рішення, було встановлено спосіб і порядок виконання постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.04.2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до ТУ ДСА України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. В резолютивній частині ухвали роз'яснено про виплату ОСОБА_3 вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, яка становить 182700 гривень.

Як зазначено в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України у справі №1-1/2013 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статей 103,109,131,135,136,137, підпункту 1 пункту 2 розділу ХІІ «Прикінцеві положення», абзацу четвертого пункту 3, абзацу четвертого пункту 5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 19.11.2013 р. №10-рп/2013, аналіз розділу VІІІ Конституції України та Закону №2453 дає Конституційному Суду України підстави для висновку, що відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання і гарантій недоторканості, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

Крім того, в цьому ж Рішенні зазначено, що Конституційний Суд України вважає, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків ( п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі №1-1/2013).

Відповідно до вимог ст.129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (№ 2453-VI від 07.07.2010 року) суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про конституційний суд України» та не може визначатися іншими нормативно - правовими актами. Згідно до ч.2 даної статті суддівська винагорода (у конкретному випадку) складається з посадового окладу та доплат за вислугу років.

Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014 року, яким скасовано статтю 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 року, набрав чинності лише з 01.05.2014 року, тобто після написання ОСОБА_1 заяви про вихід у відставку (06.03.2014 року).

Стаття 19 ч.2 Основного Закону приписує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 3 статті 22 Конституції України застерігає, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Із загального змісту статті 22 Конституції України можна зробити висновок, що права і свободи людини і громадянина в нашій державі можуть тільки розширюватись, удосконалюватись, але ніяким чином не звужуватись.

На зазначене вказують і рішеннях Конституційного суду України у справах про гарантії незалежності суддів від 18.06.2007 року № 4-рп (2007) та про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання від 11.10.2005 року (2005), що Конституція України не допускає будь-яких обмежень у правах судді на заробітну плату, пенсію, щомісячне довічне грошову утримання, тощо.

Забезпечення гідного статусу життєвого рівня є обов'язком держави, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, належне матеріальне та соціальне забезпечення судді, як гарантія його незалежності приписане і статтею 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Системний аналіз фактичних обставин справи та норм чинного законодавства свідчить про те, що по даній справі відсутні будь-які підстави для позбавлення позивача виплати вихідної допомоги у повному обсязі, що були гарантовані йому як судді на конституційному та законодавчому рівні протягом усієї його роботи суддею, зокрема, суперечить приписам статті 22 Конституції України, у зв'язку із чим суд приходить до висновку, що відмова ТУ ДСА у Черкаській області, оформлена листом від 23 червня 2016 року № 945-04/16 щодо проведення розрахунку вихідної допомоги судді у відставці у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою яка становить 182700 грн. протиправною, а позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з наведеним суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.2,8-12,49,53,56,69,71,158-163,167,185,186,263 КАС України, ст.22 Конституції України, ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року, Закону України № 192-VIIІ «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року, ч.1 ст.136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області № 945-04/16 від 23.06.2016 року у проведенні розрахунку вихідної допомоги судді у відставці у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, яка становить 182700 грн. - неправомірною.

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області, відповідно до ст. 136 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» ( № 2453-VІ від 07.07.2010 року) провести довиплату ОСОБА_1 вихідної допомоги у сумі 60900 грн. ( шістдесят тисяч дев'ятсот гривень).

Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 1102 (одну тисячу сто дві) грн. 40 коп..

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ю.В. Мазуренко