Справа № 2-а-2857/09/1414
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2011-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2011 р.Справа № 2-а-2857/09/1414

Категорія:10.3.3Головуючий в 1 інстанції: Селіщева Л.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Милосердного М.М.,

суддів Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі Гупаловій Н.П.,

за участю: особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціальних виплат і компенсацій Корабельного району департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління соціальних виплат і компенсацій Корабельного району департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання дій противоправними та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок розміру державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку забезпечивши їй доплату з грудня 2007 року та зобов'язати провести перерахунок та доплату допомоги при народженні дитини виходячи з розміру кратному 22,6 прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років, встановленого на день її народження в розмірі 10 622 грн., стягнення 2 122 грн. одноразової виплати при народження дитини недоплаченої до грудня 2008 року та 4 965,31 грн. заборгованості по виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона є отримувачем державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яку відповідач призначив в 2007 році та проводив нарахування цієї державної допомоги у меншому розмірі чим передбачено Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2009 року позов задоволено частково.

Суд визнав неправомірними дії управління соціальних виплат і компенсацій Корабельного району департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міськради щодо нарахування та виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08 грудня 2007 року і по 31 грудня 2007 року, а в іншій частині позову відмовити.

Зобов'язано управління соціальних виплат і компенсацій Корабельного району Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міськради перерахувати та виплатити позивачу по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним трирічного віку з 08 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року в розмірах, що дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років з врахуванням підвищення виплат відповідно до прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначено, що вказана постанова прийнята при неповному встановленні обставин справи з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом.

У грудні 2007 року позивачу призначена допомога при народженні дитини, а з січня 2008 року позивачу нараховується та виплачується допомога, в розмірі передбаченому ст.15 ч.1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" з урахуванням ч.2 ст. 56, п.7, 14 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік".

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) такі положення Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік": пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії статті 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення "Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Статтею 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" встановлена допомога при народженні дитини - в розмір 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач здійснював виплати державної допомоги при народженні дитини згідно до вищезазначеного порядку та розмірів.

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Оскільки рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення статті 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" в цій частині не визнавались неконституційними і тому діяли в часі на час виникнення таких спірних правовідносин, враховуючи те, що Закон України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" за часом прийнятий пізніше Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", колегія суддів вважає, що при визначенні розміру державної допомоги при народженні дитини та порядку її виплати слід керуватись саме положеннями, зазначеними абзацом 2 частини 2 статті 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", і тому в цій частині позовних вимог суд першої інстанції обґрунтовано відмовив.

Однак вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на отримання виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виникає з моменту народження дитини.

Колегія судів не погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", в редакції до 01.01.2008 р., допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Частиною 1 статті 14 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що допомога виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по день досягнення дитиною трьох років.

Як вбачається з матеріалів справи допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначена позивачу у січні 2008 року.

Пунктом 23 частини Розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до ст.ст.13, 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" були внесені зміни, які вступили в силу з 01 січня 2008 року, і, у відповідності до яких, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Також, із зазначеного Закону були виключені норми, відповідно до яких право на отримання допомоги мали лише особи незастраховані в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 25 Розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" стаття 43, яка встановлювала розмір допомоги за дитиною до досягнення нею трирічного віку для застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, була виключена із Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 25 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»щодо внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" були визнані неконституційними.

Таким чином, в період з 1 січня по 22 травня 2008 року розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для осіб, застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулювався статтею 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", а з моменту втрати чинності положень пункту 25 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" зазначені правовідносини регулювалися також і статтею 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Згідно зі статтею 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Виходячи з наведених положень Конституції України та рішення Конституційного Суду України, враховуючи, що зміни до ст.ст. 13, 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" були внесені Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" з 1 січня 2008 року, а зміни у статтю 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", який діяв у часі раніше, з 22 травня 2008 року не вносились, пріоритетними в даному випадку є положення Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

На момент виникнення спірних правовідносин діяв Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (із змінами та доповненнями), згідно пункту 22 якого відповідно до статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року - 50 відсотками, з 01 січня 2009 року - 75 відсотками, з 01 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що позивачці протягом 2008 року така допомога виплачувалась у розмірі 130,00 грн., що відповідає вимогам Закону, у звязку з чим, позовні вимоги за 2008 рік не підлягають задоволенню.

Враховуючи вище викладене, колегія судів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, за таких обставин, судове рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково

Постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2009 року скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до вимог діючого законодавства, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому КАС України.

Головуючий:

Судді: