Справа № 2а-210/11/0518
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2011-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Макаганчук В.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2011 року справа №2а-210/11/0518

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Василенко Л.А.

суддів Гімона М.М. , Білак С.В.

розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Жданівка Донецької області на постанову Жданівського міського суду Донецької області від 9 березня 2011 року у адміністративній справі №2а-210/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Жданівка Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в місті Жданівка Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Жданівського міського суду Донецької області від 9 березня 2011 року зазначений позов задоволений, а саме: визнані неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачеві в здійсненні перерахунку пенсії за віком; зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачеві з 1 березня 2010 року з застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік відповідно до ч.4 ст42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням фактично здійснених виплат.

Відповідач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 зміни, внесені до статей 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині визначення показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсій, були визнані неконституційними, а рішення відносно відновлення дії зазначеної норми в попередній редакції не приймалося. Також апелянт посилався на пропущення позивачем строку звернення до суду.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів перевірила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної скарги і встановила наступне.

Спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача щодо застосування показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік (1197,91 грн.), а не за 2009 рік, при здійсненні перерахунку пенсії позивача першого березня 2010 року за його заявою від 11.03.2010 року. Право позивача на перерахунок відповідач не оспорює, але здійснив перерахунок з застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік (арк. справи 12).

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Після визнання неконституційними окремих положень Закону № 107-VI Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008, на теперішній час діє редакція Закону № 1058-IV в редакції станом на 9 липня 2007 року.

Частиною четвертою статті 42 Закону № 1058-IV визначено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Законом, враховуючи можливість вибору, гарантовано реалізацію права позивача на перерахунок і отримання пенсії у розмірі, який є найбільшим, або виходячи із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Таким чином, абз.3 частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV регулює лише визначення права враховувати (або не враховувати) для обчислення розміру пенсії при її перерахунку заробітну плату працюючого пенсіонера під час набуття додаткового страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, не обмежуючи при цьому можливість (і необхідність) застосування інших норм цього закону при здійсненні перерахунку пенсії.

Термін «перерахунок пенсії» за своїм змістом включає необхідність її обчислення, окремого порядку обчислення пенсії при її перерахунку Законом № 1058-IV не встановлено, внаслідок чого підлягають застосуванню загальні положення даного закону, зокрема, при її призначенні.

Згідно частини першої статті 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

З приводу обчислення коефіцієнту страхового стажу між сторонами спір відсутній.

Єдиною нормою, яка визначає порядок розрахунку заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії, є стаття 40 Закону № 1058-IV.

Відповідно до її положень заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць(Кз+Кз+Кз+...+Кз);

1 2 3 n

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Тобто, для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії Законом № 1058-IV встановлена необхідність застосування середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Показники заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії (як за певний місяць конкретного року, так і в цілому за календарний рік) затверджуються Пенсійним фондом України і доступні на його офіційному сайті pfu.gov.ua.

Слід зазначити також, що саме ці показники управління Пенсійного фонду України на місцях застосовують при призначенні пенсій (при цьому беручи до уваги його розмір саме за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії), а також при визначенні коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, за формулою, яка також наведена в частині другій статті 40 Закону № 1058-IV.

Взагалі, при зверненні працюючих пенсіонерів до управлінь Пенсійного фонду України за перерахунком пенсій на підставі частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV, останніми визначається заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії відповідно до положень частини другої статті 40 цього Закону.

Виняток становить застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на 1 застраховану особу.

Відповідачем, з врахуванням сумісного листа Міністерства праці та соціальної політики України від 11.03.09 № 20/0/18-09/039 та Пенсійного фонду України від 11.03.09 № 4096/02/01 (далі лист від 11.03.09), застосовується показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік, незважаючи на звернення пенсіонера за перерахунком пенсії в 2010 році.

Це є протиріччям положенням частини другої статті 40 Закону № 1058-IV.

Щодо розбіжностей у найменуванні показника середньої заробітної плати («працівників, зайнятих у галузях економіки України», що міститься в тексті частини другої статті 40 Закону № 1058-IV, і «на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії», що затверджується Пенсійним фондом України), колегія суддів зазначає наступне.

Фактично Законом № 107-VІ (внесенням відповідних змін в Закон № 1058-IV) слова "середня заробітна плата працівників" та "зайнятих у галузях економіки України" в усіх відмінках замінено відповідно словами "заробітну плату (дохід)" та "в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії" у відповідному відмінку.

До внесення змін в Закон № 1058-IV Законом № 107-VІ, визначення показника середньої заробітної плати здійснювалося на підставі постанови правління Пенсійного фонду України від 31.12.2003 N 22-1 "Про затвердження Тимчасової методики визначення показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, для призначення пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженої наказом Державного комітету статистики України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 31.12.2003 N 472/352/398, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20.01.2004 за N 85/8684.

В звязку з прийняттям Закону № 107-VІ та внесенням відповідних змін до Закону № 1058-IV, постанова від 31.12.2003 N 22-1 та наказ від 31.12.2003 N 472/352/398 були визнані такими, що втратили чинність, згідно постанови правління Пенсійного фонду України від 1 лютого 2008 року N 4-3, та відповідно, наказу Державного комітету статистики України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки України від 1 лютого 2008 року N 27/23/34, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2008 р. за N 147/14838.

В той же час, постановою правління Пенсійного фонду України від 1 лютого 2008 року N 4-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2008 р. за N 146/14837, було затверджено Порядок визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до підпунктів 2, 3 пункту 11 постанови № 530 як при призначенні, так і при перерахунку для обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058-IV використовується заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Зазначені положення пункту 11 постанови № 530, яка набрала чинності 22 травня 2008 року, є чинними, не суперечать відповідним положенням Закону № 1058-IV (їх загальному змісту і сутності), тому їх також слід застосовувати до спірних правовідносин.

Отже, на теперішній час існує лише один показник середньої заробітної плати, який підлягає застосуванню як при первісному призначенні, так і при перерахунку пенсій. Вибірковість в цьому питанні відповідача, що зазначено і в листі від 11.03.09 (застосування показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення, для призначення пенсії і незастосування його для перерахунку), не відповідає принципу верховенства права та не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Взагалі, позиція органу пенсійного фонду ставить під сумнів можливість реалізації конституційного права громадян на пенсійне забезпечення.

Тобто, при зверненні за перерахунком пенсії у працюючого пенсіонера є право на застосування показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Тому наявні підстави для задоволення позовних вимог про зобовязання здійснити перерахунок пенсії з застосуванням показника заробітної плати за 2009 рік, який складає 1650,43 гривень.

Посилання апелянта на пропущення позивачем строку, встановленого для звернення до адміністративного суду колегія суддів не приймає, оскільки з лютого до вересня 2010 року розгляд цієї категорії справ здійснювався за правилами цивільного судочинства, за приписами якого встановлений трирічний строк звернення до суду. З врахуванням принципів розумності та справедливості, практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мельник проти України», колегія суддів дійшла до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду встановлений ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України з поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, спір вирішений вірно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Жданівка Донецької області на постанову Жданівського міського суду Донецької області від 9 березня 2011 року у адміністративній справі №2а-210/11 залишити без задоволення.

Постанову Жданівського міського суду Донецької області від 9 березня 2011 року у адміністративній справі №2а-210/11 за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в місті Жданівка Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді М.М. Гімон

ОСОБА_4