Справа № 297/1902/16-а
Суддя: Ільтьо І. І.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/1902/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року м. Берегово

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Ільтьо І. І. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі про визнання рішення протиправним та не чинним та зобов'язання врахувати період роботи до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та не чинним рішення Управління Пенсійного Фонду України у Чернівецькому районі про відмову в призначені пенсії за вислугу років за відсутності необхідного спеціального стажу 26 років, оскільки, вважає безпідставним не зарахування до вислуги років період роботи на посаді медсестри в профілакторії колгоспу «Путь к Комунізму» та період роботи на посаді медсестри і завхоза в дитячий садок с. В. Бийгань. Позивач просить визнати її право на такий вид пенсії та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Берегівському районі при призначенні пенсії за вислугу років зарахувати в період її роботи на зазначених посадах.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після завершення навчання в Берегівському медичному училищі 1982 року вона отримала диплом по спеціальності «медична сестра» та 26.01.1984 року була прийнята на посаду медсестри в профілакторії колгоспу «Путь к Комунізму», де працювала до 11.11.1991 року.

З 12.11.1991 р. по 26.04.1994 р. працювала тимчасово на посаді медсестри та завхоза в дитячому садку с. В. Бийгань.

З 26.04.1994 р. по 15.03.1999 р. займала крім посади медсестри та завхоза, також посаду вихователя дитячого садка у с. Велика Бийгань.

З 15.03.1999 року була переведена на посаду музкерівника того ж дитячого садка до 23.09.1999 року.

23.09.1999 року працювала музвихователем та вихователя дитячого садка у с. Велика Бийгань.

01.11.2001 року працювала вихователем дитячого садка у с. Велика Бийгань аж по день звільнення, до 01.06.2016 року.

Оскільки стаж роботи позивача по спеціальності та на посадах середнього медичного персоналу та працівника освіти відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на думку позивача, дає їй право на призначення пенсії за вислугою років, вона звернулась до відповідача з заявою та відповідними документами щодо призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення при управлінні Пенсійного фонду України у Берегівському районі від 08.06.2016 р. відповідачем відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років за відсутності необхідного спеціального стажу 26 років, зокрема, до вислуги років не зараховано період роботи позивача в колгоспному профілакторії та медсестри та завхоза в дитячому садку у с. Велика Бийгань.

В зв'язку з вищенаведеним, позивач звернулася до суду та просить визнати протиправним та не чинним рішення Управління Пенсійного Фонду України у Берегівському районі від 08.06.2016 року про відмову в призначені пенсії за вислугу років за відсутності необхідного спеціального стажу 26 років та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Берегівському районі зарахувати період роботи в колгоспі «Путь к Комунізму» на посаді медсестри з 26.01.1984 року по 11.11.1991 року та на посаді медсестри і завхоза в дитячому садку у с. Велика Бийгань в період з 12.11.1991 року по 20.04.1994 року, в спеціальний стаж, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Управління Пенсійного фонду України у Берегівському районі - відповідач у справі, проти позову заперечив та просив у позові відмовити, в обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що згідно даних трудової книжки та відповідно до вимог діючого пенсійного законодавства стаж позивача, який дає право на пенсію за вислугу років складає 22 роки 1 місяць 12 днів, оскільки до спеціального стажу не зараховуються періоди роботи позивача на посаді медсестри в колгоспі в період з 26.01.1984 року по 11.11.1991 року та період роботи на посаді медсетри і завхоза в дитячому садку в період з 12.11.1991 року по 20.04.1994 року, оскільки відповідно до переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, який дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993року за №909, не визначено, що профілакторій та дитсадок як медичний заклад чи установа, а посада медсестри профілакторію та медсестри і завхоза дитсадка не включена у список посад, зайняття яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Надавши повну та всебічну оцінку доводам сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, прихожу до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити з таких підстав.

Як вбачається з позовної заяви та трудової книжки ОСОБА_1 в період з 26.01.1984 по 11.11.1991 року працювала на посаді медсестри в профілакторії колгоспу «Путь к Комунізму», як медичний працівник (медсестра).

Також, з трудової книжки вбачається що ОСОБА_1 в період з 12.11.1991 р. по 26.04.1994 р. працювала тимчасово на посаді медсестри та завхоза в дитячому садку с. В. Бийгань.

Рішенням комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення при управлінні Пенсійного фонду України у Берегівському районі № 21 від 08.06.2016 р. відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років за відсутності необхідного спеціального стажу 26 років, зокрема, до вислуги років не зараховано період роботи позивача в колгоспному профілакторії «Путь к Комунізму» за період роботи з 26.01.1984 року по 11.11.1991 року та на посаді медсестри і завхоза в дитячому садку у с. Велика Бийгань в період з 12.11.1991 року по 20.04.1994 року.

При прийнятті вказаного рішення управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі, посилається на перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, який дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993року за №909, де зазначено, що правом виходу на пенсію користуються медичні працівники санаторії в профілакторіїв, а профілакторіїв правом не користуються, відтак, встановивши, що спеціальний стаж ОСОБА_1. становить 22 роки 1 місяць 12 днів, тому позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Датою набрання чинності нормативно-правовим актом є дата, з якої його виконання є обов'язковим для суб'єктів правовідносин, діяльність яких він регулює, а відносини, що змінюються цим нормативно-правовим актом, змінюються із зазначеної в ньому дати.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативно-правових актів має загальний характер і є загальним принципом права, відтак, на думку суду, дія наказу Міністерства охорони здоров*я України від 28.10.2002року №385, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.11.2002року за №892/7180, яким затверджено Перелік закладів охорони здоров'я, не може поширюватись на правовідносини, що існували або виникли до набрання ним чинності, зокрема, при визначенні права позивача на пенсію за вислугою років у період з 01.03.1986 року по 28.08.1995 року, а тому прийняття рішення відповідачем на підставі нормативно-правового акта, який не був чинним у період існування спірних правовідносин вважається судом таким, що прийнятим з порушенням закону.

Що стосується можливості зарахування до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років в період перебування позивача на посаді медсестри профілакторієм при колгоспі «Путь к Комунізму» в період з 26.01.1984 року по 11.11.1991 року та на посаді медсестри і завхоза в дитячому садку у с. Велика Бийгань в період з 12.11.1991 року по 20.04.1994 року, то судом встановлено наступне:

Відповідно до ст.62 Закону України „Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, де зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 цього Порядку, у тих випадках, коли відсутня трудова книжка, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 даного порядку визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 вказаного Порядку, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У зазначених довідках має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Копією трудової книжки на ім'я ОСОБА_1 підтверджується, що така з 26.01.1984 року була прийнята на посаду медсестри в профілакторії колгоспу «Путь к Комунізму», де працювала до 11.11.1991 року.

З 12.11.1991 р. по 26.04.1994 р. працювала тимчасово на посаді медсестри та завхоза в дитячому садку с. В. Бийгань.

З 26.04.1994 р. по 15.03.1999 р. займала крім посади медсестри та завхоза, також посаду вихователя дитячого садка у с. Велика Бийгань.

З 15.03.1999 року була переведена на посаду музкерівника того ж дитячого садка до 23.09.1999 року.

23.09.1999 року працювала музвихователем та вихователя дитячого садка у с. Велика Бийгань.

01.11.2001 року працювала вихователем дитячого садка у с. Велика Бийгань аж по день звільнення, до 01.06.2016 року.

Відповідно до вимог п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров*я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015року - не менше 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі-Перелік). Згідно пункту 2 зазначеного Переліку до закладів охорони здоров'я, які дають право на пенсію за вислугу років віднесені лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри. До посад, які передбачені зазначеним Переліком, віднесено лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад). Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України від 23 жовтня 1991 року № 146 «Про атестацію середніх медичних працівників», до середнього медичного персоналу належать посади медичних працівників, робота на яких вимагає від фахівця наявності спеціальної медичної освіти (відповідний перелік визначено наказом Міністерства охорони здоров*я України від 25 грудня 1992 року № 195 «Про затвердження Переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною і фармацевтичною діяльністю»). Посада медичної сестри належить до посад, віднесених до середнього медичного персоналу, оскільки вимагає від фахівця наявності спеціальної медичної освіти. Пунктом 2 примітки до Переліку передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ. Згідно з п. 3 примітки вищевказаного Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років та виплати грошової допомоги.

Згідно додатку №1 до наказу по Міністерству соціального забезпечення УРСР від 31.12.1959року №135 Перелік установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, в розділі ІІ «Лікарі та інші медичні працівники», пункті 1) «Лікувально-профілактичні установи, установи охорони материнства і дитинства, санітарно-профілактичні установи», визначено перелік лікарняних установ, серед яких, зокрема, визначено, амбулаторно-поліклінічні установи всіх типів і найменувань (поліклініки, амбулаторії, диспансери всіх профілів, заклади швидкої медичної допомоги і переливання крові, медсанчастини, здоровпункти, медичні кабінети і пункти, фельдшерські і фельдшерсько-акушерські пункти, медичні лабораторії та інші). До посад, які передбачені зазначеним Переліком, віднесено, зокрема, медичних сестер всі незалежно від найменувань посади. Пунктом 2 примітки до Переліку передбачено, що робот аза спеціальністю в установах, організаціях і посадах, передбачених даним переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності установ і організацій.

З матеріалів справи встановлено, що в період трудової діяльності позивача з 26.01.1984 р. по 11.11.1991 р. остання була пов'язана з наданням медичної допомоги та виконанням функцій медичної сестри профілакторію колгоспу «Путь к Комунізму», що, в свою чергу, надає позивачу право на пенсію за вислугу років.

Також, встановлено, що в період трудової діяльності позивача з 12.11.1991 року по 20.04.1994 року, така була пов'язана з наданням медичної допомоги та виконанням функцій медичної сестри та завхоза в дитячому садку в с. Велика Бийгань, що, в свою чергу, також надає позивачу право на пенсію за вислугу років.

Спеціальний стаж роботи позивачки у вказані періоди підтверджується записами в трудовій книжці.

При цьому вважаю, що вимога відповідача в наданні позивачем підтвердження, що медичний профілакторій створювався в складі лікарняної установи закладу охорони здоровя, є безпідставною, оскільки згідно пунктів 2 приміток до Переліків закладів, установ, організацій і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, як затвердженого наказом по Міністерству соціального забезпечення УРСР від 31.12.1959року №135, так і затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Покликання відповідача на ту обставину, що в переліку закладів охорони здоров'я передбачені санаторії-профілакторії, а не передбачені профілакторії не заслуговує на увагу, оскільки ОСОБА_1 працювала в профілакторії медичною сестрою. За відсутності будь-яких правовстановлюючих документів, на підставі яких створювався профілакторій при колгоспі «Путь к Комунізму», не має можливості чітко встановити до якої категорії лікувальних закладів належить профілакторій, однак, в розумінні правовідносин, які розглядаються, вважаю, що профілакторій є медичним закладом і входить в перелік установ, організацій чи закладів, робота в яких дає право на пенсію.

Беручи до уваги те, що позивач в період з 26.01.1984 р. по 11.11.1991 р. працювала на посаді в профілакторії при колгоспі «Путь к Комунізму» за спеціальністю медична сестра та в період з 12.11.1991 року по 20.04.1994 року працювала на посаді медичної сестри та завхоза в дитячому садку в с. Велика Бийгань, приходжу до висновку, що зазначені періоди роботи слід враховувати при визначенні спеціального стажу ОСОБА_1 для призначення їй пенсії за вислугу років.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона адміністративного процесу повинна довести ті обставини на які вона посилається. У разі заперечення проти позову відповідачем - суб'єктом владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача - ч.2 ст.71 цього ж Кодексу.

Встановлено, що позивач належними та допустимими доказами довів обґрунтованість своїх позовних вимог та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в той же час доводи та докази відповідача не доводять правомірності оскаржуваного позивачем рішення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 160-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управлінні Пенсійного фонду України у Берегівському районі від 08 червня 2016 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за відсутності необхідного спеціального стажу 26 років.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Берегівському районі зарахувати період роботи ОСОБА_1 на посаді медичної сестри в профілакторії при колгоспі «Путь к Комунізму» в період з 26.01.1984 р. по 11.11.1991 р. та на посаді медичної сестри та завхоза в дитячому садку в с. Велика Бийгань в період з 12.11.1991 року по 20.04.1994 року, до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Берегівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ільтьо І. І.