Справа № 2а-1857/10/1223
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2011-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Жадан О.П.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2011 року справа №2а-1857/10/1223

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Білак С.В.

суддів Сухарька М.Г. , Компанієць І.Д.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області на постанову Ровеньківського міського суду Луганської області від 02 листопада 2010 р. у справі № 2а-1857/10/1223 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області про визнання дій незаконними та стягнення виплати підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області про визнання дій незаконними та стягнення виплати підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни.

Просив: зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області здійснити позивачу нарахування та виплату підвищення до пенсії, як «дитині війни» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року,з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по день постанови рішення суду, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично отриманих сум.

Постановою Ровеньківського міського суду Луганської області від 02 листопада 2010 р. позовні вимоги задоволені. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області щодо не нарахування ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії,як дитині війни,за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та 01.01.2009 року по 31.12.2009 року - незаконними. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та 01.01.2009 року по 31.12.2009 року виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та з урахуванням фактично виплачених сум.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що законодавством не прийнято жодного нормативно правового акту на виконання вказаних вимог Закону, не визначено на законодавчому рівні, які органи повинні виплачувати підвищення пенсії, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, яким чином обчислювати вказаний розмір.

Сторони у судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач належить до соціальної групи «діти війни», що підтверджується посвідченням та користується правами і пільгами, встановленими Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, від 22.05.2008 року № 10/рп/2008 було визнано неконституційними зміни до Закону № 2195-IV внесеними Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік», Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік», чим було відновлено дію ст. 6 Закон № 2195-IV у попередній редакції.

Статтею 6 Закону № 2195-IV встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Колегія судів не приймає посилання відповідача на те, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, з огляду на те, що положення частини 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини(мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Отже, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії «дитині війни» у 2010 році у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а не Постанови КМУ № 530 від 28.05.2008р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», на застосуванні якого наполягає відповідач, оскільки відповідно до ч.4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.08.2008 року по 31.12.2008 року, 01.01.209 року по 31.12.2009 року, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.10.2010 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, про що свідчить штамп суду. Позовні вимоги стосуються періоду з 09.07.2007 року.

Відповідно до абз. 1 ч.2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як на час подання цього позову, так і на момент прийняття судом оскаржуваної постанови відповідно до частини першої статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, тому вимоги позивача за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.08.2008 року по 31.12.2008 року, 01.01.209 року по 31.12.2009 року підлягають залишенню без розгляду, а постанова суду першої інстанції в цій частині має бути скасована.

Позивачем в позовній заяві було заявлено вимогу про зобовязання відповідача нараховувати на користь позивача як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу з 01.01.2010 року по 02.11.2010 рік. Судом першої інстанції ця вимога не була вирішена.

Колегія суддів вважає, що без розгляду необхідно залишити позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області про визнання дій незаконними та стягнення виплати підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з 01.01.2010 року по 11.04.2010 року.

Колегія суддів вважає, що така вимога позивача підлягає задоволенню, тому в цій частині позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є вирішення не всіх позовних вимог

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 99, 100, 184, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області задовольнити частково.

Постанову Ровеньківського міського суду Луганської області від 02 листопада 2010 р. у справі № 2а-1857/10/1223 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області про визнання дій незаконними та стягнення виплати підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни скасувати в частині задоволення позовних вимог за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.08.2008 року по 31.12.2008 року, 01.01.209 року по 31.12.2009 року та залишити ці позовні вимоги без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області про визнання дій незаконними та стягнення виплати підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з 01.01.2010 року по 11.04.2010 року залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області про визнання дій незаконними та стягнення виплати підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з 12.04..2010 року по 02.11.2010 року задовольнити.

Постанова апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді М.Г.Сухарьок

ОСОБА_3