Справа № 815/3969/13-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2014-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/3969/13-а

Категорія: 8.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Стеценко О. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарях Василенко І.Ю. та Мадюді В.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_4 апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Гідропром» та Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2013 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гідропром» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (правонаступник Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Гідропром» (далі ТОВ «Гідропром») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби (далі ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Одеської області ДПС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20 вересня 2012 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, а також від 26 грудня 2012 року № НОМЕР_3.

В обґрунтування позову зазначалось, що з 13 по 23 серпня 2012 року посадовими особами ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Одеської області ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань правомірності нарахування відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2012 року. За результатами перевірки складено акт від 31 серпня 2012 року за № 49/15-510/31292870, в якому зазначено про порушення позивачем п. п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14, п. 54.3 ст. 54, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 194.1 ст. 194, п. п. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195, п. 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України та п. 8 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25 листопада 2011 року № 1492. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 20 вересня 2012 року № НОМЕР_1, яким ТОВ «Гідропром» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1000000 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 250000 грн., а також № НОМЕР_2, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми ПДВ на 439640 грн.. За результатами адміністративного оскарження Державною податковою службою в Одеській області прийнято рішення від 07 грудня 2012 року № 33090/10/10-2007, яким податкові повідомлення-рішення від 20 вересня 2012 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 залишено без змін, збільшено суму завищеного ТОВ «Гідропром» відємного значення з ПДВ на 141125 грн.. На підставі вказаного рішення ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Одеської області ДПС 26 грудня 2012 року прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми ПДВ на 141125 грн.. За результатами повторного адміністративного оскарження Державною податковою службою України податкові повідомлення-рішення від 20 вересня 2012 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, а також від 26 грудня 2012 року № НОМЕР_3 залишені без змін, з урахуванням рішення, прийнятого за результатами розгляду первинної скарги. На думку позивача, висновки акта перевірки не відповідають вимогам Податкового кодексу України, а тому прийняті відповідачем на його підставі податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2013 року позовні вимоги ТОВ «Гідропром» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі міста Одеси Одеської області ДПС від 20 вересня 2012 року № НОМЕР_2 в частині зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 84805 грн.. В іншій частині відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник ТОВ «Гідропром» в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушено норми матеріального права. Так, судом не прийнято до уваги вимоги ст. ст. 54, 58, 195, 198, 199, 200, 201 ПК України, Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 1997 року № 574, та постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450 «Питання, повязані із застосуванням митних декларацій». На думку апелянта, зроблені відповідачем висновки в акті перевірки про оформлення експортних вантажних митних декларацій з порушеннями, які унеможливлюють встановлення фактичного вивезення товару за межі митної території України, не відповідають дійсності та положенням чинного законодавства України. Крім того, апелянт зазначає, що законодавство не містить обмежень щодо строків звернення експортера (декларанта) до митного органу для вчинення запису на підтвердження факту вивезення товарів за межі митної території України. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постановленого по справі судового рішення з винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області в апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи і, крім того, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Так, судом не прийнято до уваги вимоги п. 45.2 ст. 45, п. 198.6 ст. 198, п. п. 201.1, 201.2 ст. 201 ПК України, пункти 2, 4, п. п. 6.3 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01 листопада 2011 року № 1379, щодо відсутності права у покупця відносити суму податку на додану вартість до податкового кредиту з порушенням порядку заповнення податкової накладної. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постановленого по справі судового рішення з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи представників позивача та відповідача в підтримку апеляційної скарги, поданої представляємою стороною, та проти задоволення апеляційної скарги іншої сторони, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Судом встановлено, що з 13 по 23 серпня 2012 року посадовими особами ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Одеської області ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань правомірності нарахування відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2012 року.

За результатами перевірки складено акт від 31 серпня 2012 року за № 49/15-510/31292870, в якому зазначено про порушення позивачем п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого ТОВ «Гідропром»:

- завищено податковий кредит по декларації за жовтень 2011 року на 445 грн.;

- занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту у жовтні 2011 року на 445 грн.;

- завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у жовтні 2011 року на 445 грн.;

- завищено податковий кредит по декларації за листопад 2011 року на 3740 грн.;

- занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту у листопаді 2011 року на 3740 грн.;

- завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у листопаді 2011 року на 4185 грн.;

- завищено податковий кредит по декларації за грудень 2011 року на 17974 грн.;

- завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту у грудні 2011 року на 17974 грн.;

- завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у грудні 2011 року на 4185 грн.;

- завищено податковий кредит по декларації за січень 2012 року на 2420 грн.;

- завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту у січні 2012 року на 2420 грн.;

- завищено залишок відємного знгачення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у січні 2012 року на 22159 грн.;

- завищено податковий кредит по декларації за лютий 2012 року на 5151 грн.;

- завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту у лютому 2012 року на 151792 грн.;

- занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту у лютому 2012 року на 280234 грн.;

- завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у лютому 2012 року на 304813 грн.;

- завищено податковий кредит по декларації за березень 2012 року на 17510 грн.;

- занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту у березні 2012 року на 449120 грн.;

- завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у березні 2012 року на 905725 грн.;

- завищено податковий кредит по декларації за квітень 2012 року на 28961 грн.;

- завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту у квітні 2012 року на 323433 грн.;

- завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у квітні 2012 року на 905725 грн.;

- завищено податковий кредит по декларації за травень 2012 року на 8603 грн.;

- завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту у травні 2012 року на 141125 грн.;

- занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту у травні 2012 року на 210482 грн.;

- завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у травні 2012 року на 439640 грн..

Крім того, в акті зазначено про порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 194.1 ст. 194, п. п. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 ПК України, п. 8 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25 листопада 2011 року № 1492, внаслідок чого позивачем:

- занижено суму податкових зобовязань за лютий 2012 року на 426875 грн.;

- завищено обсяг операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою: експортні операції за лютий 2012 року у розмірі 2133780 грн.;

- занижено суму податкових зобовязань за березень 2012 року на 431610 грн.;

- завищено обсяг операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою: експортні операції за березень 2012 року у розмірі 2158048 грн.;

- занижено суму податкових зобовязань за квітень 2012 року на 294472 грн.;

- завищено обсяг операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою: експортні операції за квітень 2012 року у розмірі 1472360 грн.;

- занижено суму податкових зобовязань за травень 2012 року на 343003 грн.;

- завищено обсяг операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою: експортні операції за травень 2012 року у розмірі 1715018 грн..

Також, в акті зазначено про порушення підприємством п. п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14, п. 54.3 ст. 54, п. 200.4 ст. 200 ПК України, внаслідок чого позивачем завищено суму бюджетного відшкодування по декларації за травень 2012 року на 1000000 грн..

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 20 вересня 2012 року № НОМЕР_1, яким ТОВ «Гідропром» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1000000 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 250000 грн., а також № НОМЕР_2, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми ПДВ на 439640 грн..

За результатами адміністративного оскарження Державною податковою службою в Одеській області прийнято рішення від 07 грудня 2012 року № 33090/10/10-2007, яким податкові повідомлення-рішення від 20 вересня 2012 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 залишено без змін, збільшено суму завищеного ТОВ «Гідропром» відємного значення з ПДВ на 141125 грн..

На підставі вказаного рішення ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Одеської області ДПС 26 грудня 2012 року прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми ПДВ на 141125 грн..

За результатами повторного адміністративного оскарження Державною податковою службою України податкові повідомлення-рішення від 20 вересня 2012 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, а також від 26 грудня 2012 року № НОМЕР_3 залишені без змін, з урахуванням рішення, прийнятого за результатом розгляду первинної скарги.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення позовних вимог ТОВ «Гідропром».

Так, відповідно до п. п. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції з вивезення товарів за межі митної території України, зокрема, у митному режимі експорту.

Товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01 березня 2002 року № 243 «Про вдосконалення механізму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за операціями з експорту продукції», що втратила чинність 01 червня 2012 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450, для підтвердження факту вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України (експорт) платник податку на додану вартість, який здійснив операцію з вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України, подає разом з іншими передбаченими законодавством документами оригінал пятого основного аркуша (примірника декларанта) вантажної митної декларації, що є її складовою частиною, оформленого митним органом під час здійснення митного оформлення експорту товарів, на якому зазначеним митним органом за зверненням платника податку вчиняється напис про фактичне вивезення експортованих товарів за межі митної території України, який засвідчується підписом відповідальної посадової особи і гербовою печаткою митного органу. При цьому до оригіналів пятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій прирівнюються оригінали аркушів з позначенням « 3/8».

На підставі пунктів 6 та 7 Порядку підтвердження відомостей про фактичне вивезення товарів за межі митної території України, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державної податкової адміністрації України від 21 березня 2002 року № 163/121 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), для підтвердження факту вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України субєкт зовнішньоекономічної діяльності, який здійснив операцію з вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України, звертається до митного органу, що здійснив митне оформлення експорту цих товарів, із заявою про надання підтвердження про фактичне вивезення (пересилання) експортованих ним товарів за межі митної території України. До заяви додається оригінал пятого основного аркуша («примірник для декларанта») ВМД форми МД-2 (МД-3), (аркуша ВМД з позначенням «3/8»), оформленої цим митним органом під час митного оформлення експорту товарів.

Одержавши таку заяву, митний орган, до якого із заявою звернувся цей субєкт зовнішньоекономічної діяльності, здійснює реєстрацію заяви та розглядає її протягом пяти робочих днів. Протягом цього періоду митний орган звіряє доданий до заяви оригінал пятого основного аркуша («примірник для декларанта») ВМД форми МД-2 (МД-3), (аркуша ВМД з позначенням « 3/8») з іншими примірниками цієї ВМД, що зберігаються в митниці. За відсутності зауважень та на підставі підтвердження про фактичне вивезення товарів за межі митної території України в повному обсязі, одержаного від митного органу, через який здійснювалося вивезення товарів, митним органом на пятому основному аркуші («примірник для декларанта») ВМД форми МД-2 (МД-3), (аркуші ВМД з позначенням « 3/8») вчиняється запис «Задекларовані в цій ВМД товари вивезено за межі митної території України в повному обсязі» або «Задекларовані в цій ВМД товари вивезено за межі митної території України в обсязі _____» та зазначається дата фактичного вивезення. Цей запис засвідчується підписом відповідальної посадової особи митного органу й гербовою печаткою митного органу, та пятий основний аркуш («примірник для декларанта»), (аркуш з позначенням « 3/8») ВМД повертається заявникові.

У відповідності до п. 194.1 ст. 194 ПК України операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є обєктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті «а» пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною.

Пунктом 185.1 ст. 185 ПК України визначено, що обєктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на обєкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі обєкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Як встановлено матеріалами справи, позивачем по рядку 2.1 податкових декларацій з ПДВ за лютий-травень 2012 року були задекларовані експортні операції, які оподатковуються за нульовою ставкою: за лютий 2012 року 2133780 грн., за березень 2012 року 2158048 грн., за квітень 2012 року 1472360 грн., за травень 2012 року 1715018 грн. (т. 4 а. с. 46, 66, 84, 104).

Під час проведення перевірки підприємством надано податковому органу експортні вантажні митні декларації (далі ВМД) за період лютий-травень 2012 року, у яких відсутній напис про фактичне вивезення експортованих товарів за межі митної території України. На підставі викладеного, відповідач дійшов до висновку, що вказані ВМД у загальному розмірі 7479799 грн. 17 коп. були оформлені з порушеннями, що унеможливлює підтвердження фактичного перетину товаром митної території України, у звязку з чим ТОВ «Гідропром» завищено обсяг експортних операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою (т. 1 а. с. 27-30).

Для підтвердження обґрунтованості застосування нульової ставки ПДВ до задекларованих експортних операцій, позивача було зобовязано надати документи, визначені пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 01 березня 2002 року № 243 «Про вдосконалення механізму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за операціями з експорту продукції», а саме: оригінал пятого основного аркуша (примірника декларанта) вантажної митної декларації, що є її складовою частиною, оформленого митним органом під час здійснення митного оформлення експорту товарів, на якому зазначеним митним органом за зверненням платника податку вчиняється напис про фактичне вивезення експортованих товарів за межі митної території України, який засвідчується підписом відповідальної посадової особи і гербовою печаткою митного органу.

На вказаний запит податкового органу підприємством зазначені документи не були надані ні під час проведення перевірки, ні протягом пяти робочих днів після отримання позивачем акта перевірки, при цьому заперечення на акт перевірки ТОВ «Гідропром» не надавались.

25 вересня 2012 року ТОВ «Гідропром» звернулось до Південної митниці Державної митної служби України із заявою для одержання повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України згідно експортних ВМД.

В порядку, передбаченому пунктами 30 та 31 постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450, Південною митницею ДМС України було вчинено записи про вивезення за межі митної території України товарів, задекларованих у експортних ВМД (т. 1 а. с. 88-137, т. 4 а. с. 127-128).

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п. 44.6 ст. 44 Кодексу у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Абзацом другим п. 44.7 ст. 44 Кодексу передбачено, що протягом пяти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, ТОВ «Гідропром» зобовязане було формувати показники рядку 2.1 декларацій з ПДВ за лютий-травень 2012 року виключно на підставі ВМД, оформлених у встановленому порядку, які містять запис про фактичне вивезення товару.

Таким чином, ненадання позивачем таких документів під час перевірки та до прийняття відповідачем рішення за результатами перевірки є підставою для зменшення обсягу експортних операцій, до яких застосовуються нульова ставка ПДВ, та збільшення податкових зобовязань з ПДВ.

На підставі викладеного, відповідачем правомірно було винесено податкове повідомлення-рішення від 20 вересня 2012 року № НОМЕР_1, яким ТОВ «Гідропром» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1000000 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 250000 грн..

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обовязковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обовязкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, імя та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, імя та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Пунктом 201.4 ст. 201 Кодексу передбачено, що податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобовязань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім того, пунктом 1 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01 листопада 2011 року № 1379 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за № 1333/20071) податкову накладну заповнює особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена у цьому пункті, тобто якщо податкову накладну видано особою, яка не зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій не присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Підпунктом 6.2 Порядку визначено, що податкова накладна є підставою для віднесення до податкового кредиту витрат зі сплати податку на додану вартість у покупця, зареєстрованого як платник податку.

У відповідності до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Як зазначено в акті перевірки, податковим органом було встановлено неправомірність включення ТОВ «Гідропром» у жовтні 2011 року - травні 2012 року до складу податкового кредиту 84805 грн. ПДВ за податковими накладними, які оформлені з порушенням вимог ПК України, в тому числі 6605 грн. 79 коп. у жовтні-листопаді 2011 року, січні 2012 року за податковими накладними, оригінали яких були відсутні у позивача під час проведення перевірки (т. 1 а. с. 38-45).

За висновком посадових осіб податкового органу, у вищевказаних податкових накладних невірно вказано назву та місцезнаходження товариства, податкові накладні заповнені не державною мовою, а російською, форма деяких податкових накладних не відповідає формі, затвердженій наказом Міністерства фінансів України від 01 листопада 2011 року № 1379 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», і, крім того, у підприємства в наявності копії податкових накладних замість оригіналів.

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, спірні податкові накладні в цілому відповідають вимогам ст. 201 ПК України, а також названого вище Порядку заповнення податкової накладної. Зокрема, вказані накладні містять всі реквізити, зазначені у п. 201.1 ст. 201 ПК України, підписані уповноваженою особою та скріплені печаткою продавця (т. 1 а. с. 212-250, т. 2 а. с. 1-81).

При цьому, окремі орфографічні помилки, що містяться у вказаних накладних, не можуть бути підставою для визнання недійсними останніх і позбавлення ТОВ «Гідропром» права на формування податкового кредиту за такими податковими накладними.

Стосовно доводів відповідача щодо відсутності у позивача оригіналів окремих податкових накладних за жовтень-листопад 2011 року та січень 2012 року на загальну суму 6605 грн. 79 коп., судом першої інстанції було повно досліджено та встановлено, що оригінали вказаних податкових накладних містять підписи та печатки контрагентів-постачальників і відповідають вимогам, що містяться у статтях 198, 201 ПК України. При цьому відповідачем, зокрема державним податковим ревізором-інспектором ОСОБА_7, який проводив перевірку ТОВ «Гідропром», в судовому засіданні суду першої інстанції не спростовано та не доведено факту відсутності оригіналів таких накладних у підприємства (т. 5 а. с. 150).

На підставі викладеного, висновки акта перевірки щодо неправомірного формування позивачем у жовтні 2011 року травні 2012 року податкового кредиту за податковими накладними, які не відповідають вимогам законодавства, є необґрунтованими, а зменшення ТОВ «Гідропром» розміру відємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 84805 грн. є безпідставним.

Відповідно до пунктів 200.1, 200.3 та 200.4 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має відємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобовязання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок відємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Як встановлено матеріалами справи, основним видом діяльності ТОВ «Гідропром» є виробництво електричних побутових приладів (т. 1. а. с. 21).

Позивачем (Постачальник) протягом перевіреного податковим органом періоду укладено договір поставки з ТОВ «МХМ Україна» (Покупець) від 19 листопада 2011 року № 19/11, відповідно до якого постачальник зобовязується поставити покупцю товар (водонагрівачі електричні А-80) на умовах поставки DDP, а покупець приймає та оплачує товар на умовах договору. Асортимент, кількість, ціна та загальна вартість товару визначаються в Специфікаціях, які є додатками та невідємною частиною до договору (т. 5 а. с. 21-22).

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Гідропром» здійснило поставку ТОВ «МХМ Україна» товару на загальну суму 4720800 грн., в т. ч. ПДВ 786800 грн. (т. 5 а. с. 23-30, 69-100).

На підставі зазначених господарських операцій позивач у листопаді 2011 року збільшив свої податкові зобовязання з ПДВ на 786800 грн., що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за листопад 2011 року, додатком № 5 до вказаної декларації «Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» (т. 5 а. с. 32-42).

У звязку з порушенням Покупцем строків оплати товару, ТОВ «Гідропром» звернулось до свого контрагента з вимогою повернути отриманий товар (т. 5 а. с. 31). На виконання цієї вимоги ТОВ «МХМ Україна» здійснило повернення ТОВ «Гідропром» отриманого товару на загальну суму 4720800 грн., в т. ч. ПДВ 786800 грн. (т. 5 а. с. 101-116).

У грудні 2011 року, у звязку з поверненням товару, позивач зменшив свої податкові зобовязання з ПДВ на 786800 грн. по господарським операціям з ТОВ «МХМ Україна», загальна сума зменшення податкових зобовязань склала 798348 грн. (т. 5 а. с. 46-48).

Вказане зменшення відображено ТОВ «Гідропром» у пункті 8.1 декларації з ПДВ за грудень 2011 року. У звязку з коригуванням обсягів постачання та податкових зобовязань на «-798348 грн.», рядок 9 податкової декларації з ПДВ за грудень 2011 року «усього податкових зобовязань» склав «-493482» грн.. У рядку 17 вказаної декларації «усього податкового кредиту» позивачем вказано « 268449» грн.. Згідно рядку 19 цієї ж декларації відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду склало 761931 грн. (т. 5 а. с. 43-45).

При цьому, в додатку 2 (Д2) до податкової декларації з ПДВ за травень 2012 року підприємством відображено частину залишку відємного значення, фактично сплачену позивачем постачальникам та до державного бюджету, яка не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (не погашена податковими зобовязаннями попередніх податкових періодів) за період грудень 2011 року у розмірі 761931 грн. (т. 4 а. с. 109).

Оскільки у грудні 2011 року ТОВ «Гідропром» сплатило постачальникам товарів/послуг і сформувало податковий кредит в розмірі 268449 грн., то, відповідно, позивач мав право віднести до залишку відємного значення з ПДВ лише цю суму, а не 761931 грн..

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що підприємством неправомірно включено до суми бюджетного відшкодування частину залишку відємного значення за грудень 2011 року у розмірі 493482 грн. (761931 грн. 268449 грн.).

У звязку з доведеністю стороною відповідача порушення позивачем вимог податкового законодавства, що відображені в акті перевірки, за виключенням висновку про неправомірність включення ТОВ «Гідропром» у жовтні 2011 року - травні 2012 року до складу податкового кредиту 84805 грн. ПДВ, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог позивача в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Одеської області ДПС від 26 грудня 2012 року № НОМЕР_3, від 20 вересня 2012 року № НОМЕР_1 та № 000251505 в частині зменшення розміру відємного значення суми ПДВ у розмірі 354835 грн. (439640 грн. 84805 грн.) є правильним.

Враховуючи, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційні скарги без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Гідропром» та Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2013 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 22 вересня 2014 року.

Головуючий:

Судді: