Справа № 2-а-56/11/1412
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-56/11/1412

Категорія: 10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Павлова Ж.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Романішина В.Л.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.02.2011 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про поновлення строку звернення до суду та зобовязання здійснити нарахування недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И В:

24.11.2010 року ОСОБА_2 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про відновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення з відповідача недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 2007 року по 2009 рік в сумі 5018,40 грн.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.02.2011р. позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Поновлено позивачу строк звернення до суду.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, що передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, а також за 2009 рік з урахуванням фактично виплачених та отриманих позивачем сум.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

24.02.2011 року Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва подано апеляційну скаргу на вказану постанову Заводського районного суду м. Миколаєва.

Апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, у звязку з чим ставиться питання про скасування постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.02.2011року та постановлення нового рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни, і відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право користуватися пільгами, встановленими вказаним Законом.

Постановою від 02.02.2011 року позивачу поновлено строк звернення до суду та задоволено позовні вимоги за період поза межами шестимісячного строку звернення до суду.

Своє рішення суд мотивував тим, що органами Пенсійного фонду України тривалий час не виконувались приписи Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а також був врахований похилий вік позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з вищенаведеним обґрунтуванням з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Громадяни мають вільний доступ до інформації, що стосується їх прав та інтересів, в тому числі до нормативно-правових актів прийнятих Верховною Радою України. Окрім того, державна соціальна допомога дітям війни є щомісячною. Таким чином, позивач мав дізнатися про порушення своїх прав безпосередньо після отримання виплати.

Оскільки позивач звернувся до суду за захистом порушених прав 24.11.2010 року, доказів поважності пропущення строку звернення до суду не надав, тому, враховуючи положення ст. 99 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають залишенню без розгляду.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, а також за 2009 рік задоволені помилково.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому постановлене судове рішення на підставі ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким частково задовольнити вимоги апелянта.

Враховуючи вищенаведене і керуючись ст. ст. 184, 185, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.02.2011 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про зобовязання здійснити нарахування недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Романішин В.Л.

ОСОБА_1