Справа № 821/716/16
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 р. Справа № 821/716/16

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Жук С.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства „Ернст-15" на Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року по справі за позовом приватного підприємства „Ернст-15" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року в задоволені позову приватного підприємства „Ернст-15" відмовлено.

Приватне підприємство „Ернст-15" не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 22 червня 2016 року по справі № 821/716/16 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, позивач зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 05 травня 2016 року Головним управлінням ДФС у Херсонській області винесено наказ № 201 "Про проведення фактичних перевірок". Відповідно до Переліку (додаток до наказу) платників податків, які підлягають відпрацюванню шляхом проведення фактичних перевірок, у відповідності до вимог ст. 80 Податкового кодексу України, реквізити об'єкта, перевірка якого проводиться зазначено: «Магазин, м. Херсон, вул. Рибна,1-а».

За результатами даної перевірки складено акт №124/21/22/14/39747211 від 11.05.2016 року.

З наведеного вище акта перевірки позивача вбачається, що перевіркою встановлено порушення:

- п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- п. 2.6 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 р. №637;

- ст.15-3 Закону України від 19.12.1995 р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»;

- Постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 р. №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (із змінами та доповненнями).

На підставі висновків проведеної перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення від 19.05.2016 р.:

- №, яким до ПП "Ернст - 15" застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в сумі 2495,00 грн.;

- №, яким до ПП "Ернст - 15" застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в сумі 16800,00 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суду.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року в задоволені позову приватного підприємства „Ернст-15" відмовлено. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп.75.1.3 п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктами 80.1 та 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, у тому числі: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. (пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПКУ ).

Як вже зазначалося вище, оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті на підставі висновків акту фактичної перевірки від 11.05.2016 р. №124/21/22/14/39747211, складеного за наслідками фактичної перевірки, відповідно до наказу ГУ ДФС у Херсонській області від 05.05.2016 р. №201.

Під час проведення фактичної перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення вимог ст.15-3 Закону України від 19.12.1995 р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб'єктом господарювання, який не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування.

Згідно коду ВЕД (47.11) ПП "Ернст - 15" здійснює роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, яка не дозволяє реалізовувати алкогольні напої на розлив.

За вказане правопорушення передбачено застосування фінансової санкції у вигляді штрафу згідно ст. 17 вказаного Закону у розмірі 6 800,00 грн.

Також, встановлено порушення Постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 р. №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (із змінами та доповненнями).

Відповідно до відомостей ІС «Податковий блок» аналітична підсистема «чеки», а саме, що позивачем здійснено реалізацію алкогольних напоїв 31.01.2016 р. о 20:20 год., а саме: водка Н.Марка, 0,25 л. за ціною 24,00 грн., 04.03.2016 р. о 19:08 год. водка Н.Марка, об'єм 0,25 л. за ціною 24,00 грн., 08.05.2016 р. коньяк Борисфен, об'ємом 0,5л. за ціною 83,00 грн., зазначені ціни є нижчими ніж встановлені Постановою Кабінету міністрів України від 30.10.2008 р. №957.

За вказане порушення передбачено застосування фінансової санкції у вигляді штрафу згідно ст. 17 Закону України від 19.12.1995 р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями) у розмірі 10 000,00 грн.

Під час проведення перевірки також встановлено порушення п. 2.6 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 р. №637, а саме: не оприбуткування (несвоєчасне оприбуткування) готівкових коштів на загальну суму 499,00 грн.

Згідно зазначеного пункту, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Позивачем не забезпечено щоденний друк фіскальних звітних чеків 31.10.2015 р., 20.12.2015 р., 13.01.2016 р., 07.05.2016 р. друк фіскальних звітних чеків виконано не було. Не забезпечено своєчасний облік (оприбуткування) готівкових коштів, які надійшли до каси (місця проведення розрахунків) згідно фіскальних звітних чеків. суми готівкових коштів надійшли до каси у певні дати, а оприбутковані в КОРО на наступний день, тобто несвоєчасно (не у день надходження), загальна сума не оприбуткованих коштів склала 499,00 грн.

За вказане порушення передбачено застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно Указу Президента України від 12.06.1995 р. №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» у п'ятикратному розмірі суми, що не оприбуткована, тобто 499,00 х 2 = 2495,00 грн.

Також, суд звертає увагу на те, що зазначена позиція щодо правомірного застосування штрафних (фінансових) санкцій, встановлених п.4 ст. 17 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та абз. ч.1 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 р. №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки» висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, яка дійшла висновку, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/ або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до каси, та щоденно, тобто, кожного дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО. У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійснення діяльності п. 9 ст. 3 Закону України №265/95-ВР та підпункту 2.6 глави 2 Положення до нього за рішенням відповідних органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції згідно з вимогами п.4 ст. 17 Закону №265/95-ВР та абз. 3 ч. 1 ст. 1 Указу №436/95 відповідно. (Постанова Верховного Суду України від 13.03.2014 р. у справі №21-5а14.)

У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що податкові повідомлення - рішення винесені протиправно, оскільки в додатку до наказу ГУ ДФС у Херсонській області від 05.05.2016 р. №201, а саме в Переліку платників податків, які підлягають відпрацюванню шляхом проведення фактичних перевірок, у відповідності до вимог ст. 80 Податкового кодексу України, реквізити об'єкта, перевірка якого проводиться зазначено: «Магазин, м. Херсон, вул. Рибна,1-а», а магазин в якому здійснює підприємницьку діяльність ПП «Ернст-15», знаходиться за адресою м. Херсон, вул. 3 Рибна, 1-а.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України викладеної в постанові від 24.12.2010 року у справі за позовом ТОВ «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі міста Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Отже, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необгрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Вищий адміністративний суд України в постанові № К/800/29102/13 від 19.12.2013 року зазначив, що позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Як вибачається з матеріалів справи, дійсно в Переліку зазначено адресу м. Херсон, вул. Рибна,1-а, проте у направленнях від 10.05.2016 р. за №0441 та №0440 про проведення фактичної перевірки вказана вірна адреса, саме: м. Херсон, вул. 3 Рибна, 1-а.

Тобто, дане порушення є технічною опискою, яка по своїй суті не може слугувати окремою підставою для скасування податкових повідомлень - рішень.

Отже, оскільки направлення та наказ отримані представником позивача 11.05.2016 р., а також те, що позивач фактично допустив посадових осіб відповідача до проведення перевірки на підставі даного наказу, а отже не використав своє право не допуску посадових осіб до проведення перевірки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги приватного підприємства „Ернст-15" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами та задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного підприємства „Ернст-15", - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року по справі № 821/716/16, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя С.І. Жук