Справа № 678/22/16-а
Суддя: Ходоровський І. Б.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 678/22/16-а
Провадження № 2-а-678-28/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря Хмари Н.В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області, треті особи з самостійними вимогами: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: Відділ Держземагенства у Летичівському районі Хмельницької області, про визнання незаконним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати незаконним та скасувати розпорядження Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області № 14/2008-р «Про надання у власність і виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Руднянської сільської ради» від 17 січня 2008 року в частині виділення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, як таке, що не відповідає вимогам Закону та порушує охоронювані Законом його, ОСОБА_1, інтереси.

Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області №19 «Про безкоштовну передачу у приватну власність землі фермеру ОСОБА_1М.» від 02 листопада 2001 року позивачу передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку у межах середньої земельної частки СТОВ «Щорса» площею 3,04 га в умовних кадастрових гектарах, в тому числі 3,04 га ріллі, на землях наданого селянського (фермерського) господарства.

Рішенням Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області №19 «Про затвердження технічної документації по передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1М.» від 19 квітня 2002 року затверджено технічну документацію по передачі у приватну власність на землях фермерського господарства земельної ділянки ОСОБА_1 голові фермерського господарства, площею 2,13 га, в т.ч. 2,13 ріллі. Ухвалено відвести в натурі (на місцевості) земельну ділянку і дозволити видати ОСОБА_1 державний акт на право приватної власності на землю для ведення фермерського господарства.

17 червня 2002 року позивачу видано Державний акт на право приватної власності на землю серія І-ХМ № 002429 згідно якого ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,13 га в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Летичівської селищної ради, землю передано для ведення фермерського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1870.

29 грудня 2014 року позивач звернувся із заявою до Відділу Держземагенства у Летичівському районі Хмельницької області про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру і йому було відмовлено у внесенні таких відомостей та рекомендовано виробнику усунути недоліки: а саме: перетин ділянок з ділянкою :05:014:0005. Площа співпадає на 37.0923%, земельна ділянка зареєстрована власник ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства (п. 1); перетин ділянок з ділянкою :05:014:0006. Площа співпадає на 32,0801%, земельна ділянка зареєстрована власник ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства (п. 2); перетин ділянок з ділянкою :05:014:0004. Площа співпадає на 26,9445%, земельна ділянка зареєстрована власник ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства (п. 3).

28 березня 2016 року позивач звернувся із заявою на імя голови Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області щодо розяснення по якій причині розпорядженням Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області №14/2008-р від 17 січня 2008 року його позбавили права власності на належну йому на праві приватної власності відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серія І-ХМ № 002429 земельну ділянку в розмірі 2,13 га та розділивши її на частини, надали іншим особам для ведення особистого селянського господарства. Просив також надати йому завірену копію розпорядження №14/2008-р від 17 січня 2008 року щодо виділення належної йому земельної ділянки іншим громадянам для ведення особистого селянського господарства.

20 квітня 2016 року позивач звернувся до Відділу Держгеокадастру у Летичівському районі Хмельницької області про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, однак йому знову було відмовлено з тих самих підстав, що й 29 грудня 2014 року.

21 квітня 2016 року листом позивача проінформовано, що копію розпорядження Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області № 14/2008-р від 17 січня 2008 року надати немає можливості, оскільки таке в архівній справі не значиться, розяснено право вирішення спору в судовому порядку.

Оскільки на теперішній час немає жодного судового рішення про припинення права власності позивача на означену земельну ділянку, про визнання недійсним Державного акта про право приватної власності на землю серії І-ХМ №002429 щодо передачі позивачу у приватну власність земельної ділянки площею 2,13 га для ведення фермерського господарства, про скасування рішення Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області щодо передачі у приватну власність земельної ділянки позивача, тому звернувся до суду з вказаним позовом.

25 серпня 2016 року до суду надійшли клопотання відповідача по справі - Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області про закриття провадження по справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Розгляд клопотання просять проводити в порядку письмового провадження.

25 серпня 2016 року до суду надійшли клопотання представника позивача про закриття провадження по справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Просить повернути позивачу сплачений судовий збір. Розгляд клопотання просить провести в порядку письмового провадження.

25 серпня 2016 року представник Відділу Держгеокадастру у Летичівському районі Хмельницької області подав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не зявились.

Ознайомившись з клопотанням відповідача суд вважає, що таке підлягає задоволенню, а провадження по справі закриттю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Так, з позовної заяви вбачається, що на підставі рішення Летичівської селищної ради позивачу 17 червня 2002 року видано Державний акт на право приватної власності на землю згідно якого він є власником земельної ділянки площею 2,13 га, що розташована на території Летичівської селищної ради і передана для ведення фермерського господарства.

29 грудня 2014 року позивач звернувся до Відділу Держземагенства у Летичівському районі Хмельницької області, а 20 квітня 2016 року - до Відділу Держгеокадастру у Летичівському районі Хмельницької області і дізнався, що його земельна ділянка розділена на частини між іншими особами і передана їм у власність для ведення особистого селянського господарства розпорядженням Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 17 січня 2008 року.

Отже, спір виник з приводу визнання незаконним та скасування розпорядження Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 17 січня 2008 року, яким земельні ділянки передані у власність, в тому числі, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а передані означеним особам земельні ділянки мають співпадіння по площі із належною позивачу земельною ділянкою, відповідно 37,0923%, 32,0801%, 26,9445%.

Із листа Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 21 квітня 2016 року вбачається, що розпорядження №14/2008-р від 12 січня 2008 року в архівній справі відсутнє, розяснено можливість звернутись до суду для вирішення питань щодо земельних спорів.

Як встановлено ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно п. 1, п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЗК України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ст. 17 ЗК України розпорядження землями державної власності, у тому числі й надання їх у користування, належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Районна державна адміністрація, реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, відповідно до ст. 5 ЗК України, має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, тобто є рівноправним суб'єктом земельних відносин. У спірних відносинах їх учасники не підпорядковані один одному, а суб'єкт владних повноважень - райдержадміністрація - владних управлінських функцій не здійснює.

Верховний Суд України у постановах від 11 листопада 2014 року у справі №21-493а14, від 09 грудня 2014 року у справі №21-308а14, від 04 листопада 2015 року у справі 21-3296а15, від 09 лютого 2016 року у справі №0870/562/12 висловив правову позицію, яка є обовязковою до застосування, про те, що спори, предметом яких є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав на неї, розгляду за правилами КАС не підлягають. У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

За вказаних обставин суд вважає, що спір не носить характеру публічно-правового та не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

У п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року вказано, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Отже, вказаний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як зазначено у п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У звязку з тим, що провадження по справі закривається, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, представник позивача звернувся до суду з клопотанням про повернення сплаченого судового збору, тому таке клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 2, 6, 7, 8, 9, 11, 49, 51, 133, 158, 159, 160, 167 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області, треті особи з самостійними вимогами: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: Відділ Держземагенства у Летичівському районі Хмельницької області, про визнання незаконним та скасування розпорядження.

Розяснити позивачу ОСОБА_1 право на звернення до суду із позовом в порядку цивільного судочинства.

Повернути позивачу ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір згідно квитанції № 0.0.567786623.1 від 15 червня 2016 року в сумі 551,20 грн.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через Летичівський районний суд Хмельницької області апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_5

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_5