Справа № 820/3978/16
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 серпня 2016 р. № 820/3978/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Тимошенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "АГРО-ГСМ" звернулось до належного суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 24.06.16 р. №001561304 та №, прийняте відносно нього.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що при проведенні перевірки податковим органом та при оформленні її результатів мало місце не дотримання вимог податкового законодавства, висновки акту перевірки базуються на припущеннях і не підтверджуються об'єктивними даними, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для його скасування.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Гура О.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю Забайрачна С.Ю, проти позову заперечувала, посилаючись на те, що під час проведення вказаної перевірки та складання акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства, а прийняті за результатами перевірки рішення є законними, у зв'язку з тим, що у складеному за результатами перевірки акті були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, за що згідно до Податкового кодексу України позивачу було визначене відповідні горошові зобов'язання на підставі оскаржуваних рішень.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, 10.06.16 р. Київською ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області було складено акт №289/20-40-14-01-08/39157669 за результатами планової виїзної документальної перевірки ТОВ «АГРО-ГСМ», код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 02.04.14 р. по 31.12.15 р., валютного та іншого законодавства за період з 02.04.14 р. по 31.12.15 р., яким були встановлені наступні порушення податкового законодавства:

- п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 244146 грн., в т.ч. за рік 2015 у сумі 244146 грн.;

- п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість всього у сумі 27081 грн., у т.ч. за квітень 2015 року у сумі 7952 грн., травень 2015 року у сумі 2532 грн., червень 2015 року у сумі 2371 грн., липень 2015 року у сумі 2371 грн., серпень 2015 року у сумі 2371 грн., вересень 2015 року у сумі 2371 грн., жовтень 2015 року у сумі 2371 грн., за грудень 2015 року у сумі 4742 грн.;

- пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168; пп. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168 розділу IV Податкового Кодексу України № 2755-УІ від 02.12.2010 р. у періоді з лютого 2015 року по листопад 2015 року податок на доходи фізичних осіб при виплаті доходів співробітникам підприємства перераховувався з порушенням цільового направлення, а саме на бюджетний код класифікації 11010400 ( податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку інших ніж заробітна плата).

На підставі зазначеного акту перевірки 24.06.16р. відповідачем стосовно позивача були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №001561304 про визначення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, пені в сумі 71 335,03 грн.;

- № про визначення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 510,00 грн.

Із зазначеними рішеннями суб'єкта владних повноважень суд не погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не надав належних доказів правомірності оскаржуваного рішення, оскільки, як вбачається з наявних письмових доказів факти вказаних порушень позивачем вимог податкового законодавства не знайшли свого підтвердження при судовому розгляді та спростовуються наступним.

Як свідчать докази у справі, в якості підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення від 24.06.16 р. №001561304, в акті перевірки міститься висновок про порушення ТОВ «АГРО-ГСМ» вимог п.п. 168.1.2 п. 168.1, п.п. 168.4.4 п.168.4 ст. 168 Податкового кодексу України у періоді з лютого 2015 року по листопад 2015 року, внаслідок перерахування податку на доходи фізичних осіб при виплаті доходів співробітникам підприємства з порушенням цільового направлення, а саме на бюджетний код класифікації 11010400 (податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку інших ніж заробітна плата), на що суд зазначає про таке.

П.п. 168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України визначено, що податок на доходи фізичних осіб сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

П.п. 168.4.4. п.168.4 ст.168 Податкового кодексу України передбачено, що юридична особа за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належних платникам податку доходів, сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні рахунки, відкриті в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

А від так, враховуючи вищезазначені приписи закону та наявні банківські виписки, згідно до яких під час виплати заробітної плати своїм працівникам позивачем було перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб. Сплата податку на доходів фізичних осіб здійснювалась на рахунок 0004, платіж зараховувався до бюджету згідно з призначенням платежу «Податок на доходи найманих працівників», суд не погоджується з висновком відповідача, що рахунок, на який позивач перераховував податок на доходи фізичних осіб призначено для сплати «податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку інших ніж заробітна плата». А податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати мав сплачуватись на рахунок 0004.

Також, при вирішенні даного спору, суд звертає увагу на нормативні положення, як такі.

Так, згідно з п. 14.1.180 ст. 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента -юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

П. 14.1.156 ст. 14 ПК України визначено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

У відповідності до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п. 109.1 ст. 109 ПК України - податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

П.127.1 ст.127 Податкового кодексу України передбачено застосування до платника податків штрафних санкцій у разі ненарахування, неутримання та/або несплати (неперерахування) податків податковим агентом під час виплати доходи іншому платнику податків.

Відповідно до наданих позивачем до матеріалів справи звітів за формою 1-ДФ за перший- четвертий квартал 2015 року та банківських виписок, позивач під час виплати заробітної плати своїм працівникам нараховував, утримував та перераховував до бюджету податок на доходи фізичних осіб.

Фактична сплата податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб при виплаті заробітної плати працівникам позивача була проведена у встановлений податковим законодавством строк та надійшла на відповідний бюджетний рахунок. Спрямування позивачем коштів на бюджетний рахунок, передбачений для сплати «податку на доходи фізичних осіб інших ніж заробітна плата» не вплинуло на виконання обов'язку позивача зі сплати податку, та підстави для застосування штрафу та пені в порядку ст.127 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб відсутні.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 24.06.16 р. №, прийнятого на підставі встановлено відповідачем порушення платником податків п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, то суд зазначає про наступне.

П.176.2 ст.176 Податкового кодексу України визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

П. 119.2 ст.119 Податкового кодексу України передбачено, що за неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

При судовому розгляді встановлено, що за період з першого по четвертий квартал 2015 року, позивачем подано звіти за формою 1-ДФ у встановлені податковим законодавством строки, в повному обсязі. Актом перевірки, на якій міститься посилання в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні № не було встановлено зазначене порушення.

А від так, суд не може погодитися, що оскаржувані рішення є законними та обгрунтованими.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її оскаржувані рішення, як суб'єкта владних повноважень, є неправомірними, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 24.06.16 р. №001561304 та №, прийняті щодо товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ".

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ"" (61057, м. Харків, вул. Чернишевська, 13, оф. 510, код ЄДРПОУ: 307966) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 02.09.2016 року.

Суддя Самойлова В.В.