Справа № 2-а-3039/09/1512
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2011-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2011 р.Справа № 2-а-3039/09/1512

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_1;

суддів - Семенюка Г.В.; Коваля М.П.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 4 червня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання відмови безпідставною та стягнення щомісячної державної соціальної допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:

27.03.2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання відмови безпідставною та стягнення щомісячної державної соціальної допомоги.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 4 червня 2009 року задоволено частково. Стягнуто з Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на користь позивача державну соціальну допомогу за період з 10.07.2007 року по 31.12.2007 року та за період 23.05.2008 року по 31.12.2008 року у розмірі 2462.47 грн.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси подало апеляційну скаргу, в якій постанову суду першої інстанції вважає прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що згідно матеріалів справи позивач відноситься до соціальної категорії «Діти війни» і має право користуватися пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195 від 18.11. 2004 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову в частині зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачу підвищення на 30 % мінімальної пенсії за період з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Згідно зі ст. 99 КАС України (діючого на момент звернення позивача до суду), - адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції повинен був врахувати, що річний строк для звернення до суду слід застосовувати у кожному випадку порушення права позивача, тобто відносно кожного місяця, в якому порушувалось право позивача на отримання підвищення до пенсії.

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

УПФУ вказувала на пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі тому є правові підстави для застосування до спірних правовідносин приписів ст. 100 КАС України. Таким чином права позивача підлягають судовому захисту з 27.03.2008 року.

Відповідно до пункту 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного суду, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Колегія суддів встановила, що позивач відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на підвищення мінімальної пенсії за віком на 30 %, але йому в цьому було відмовлено.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року №107-VI підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких «дітям війни»(крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а отже з 22.05.2008 року позивач має право на підвищення пенсії.

Отже, колегією суддів встановлено, що всупереч рішенню Конституційного Суду України Управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси вказане підвищення позивачеві за період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. не перераховано і не виплачувалось в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про те, що відповідач зобов'язаний був здійснити перерахунок, тобто провести у відповідність з рішенням Конституційного Суду розмір виплатити пенсій позивачам та що позивач має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії, а саме за період 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

При цьому не зрозуміло з яких підстав суд першої інстанції вважав за можливе проведення призначення та нарахування пенсії позивачу за період з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року, незважаючи на пропущення строку позовної давності позивачем та не застосувавши положення ст.99, 100 КАС України.

Колегія суддів з цим висновком та винесеним рішенням судом першої інстанції погодитися не може.

Так як, при ухвалені рішенні суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але з помилковим застосуванням норми матеріального права, що згідно п.1 ст.201 КАС України це є підставою для зміни постанови суду першої інстанції. За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 195, 196; 198; 201,205; 206; 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси - задовольнити частково. Постанову Київського районного суду м. Одеси від 4 червня 2009 року змінити.

Викласти резолютивну частину постанови Київського районного суду м. Одеси від 4 червня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання відмови безпідставною та стягнення щомісячної державної соціальної допомоги, в такій редакції :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на користь ОСОБА_2 невиплачену соціальну допомогу за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимоги відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач-суддя: ОСОБА_1

Судді: Семенюк Г.В.

ОСОБА_3