Справа № 2-а-3485/08/2170
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2011-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2011 р.Справа № 2-а-3485/08/2170

Категорія: 10.3.1.Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_3 адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 липня 2009 року за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни», -

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області (надалі УПФУ) про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги за статусом «Діти війни»за 2006,2007 роки та про поновлення пропущеного строку для звернення до суду.

В обґрунтування позову зазначалося, що ОСОБА_4 являється пенсіонером та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсія підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 27 липня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Зобовязано управління Пенсійного фонду в Генічеському районі Херсонської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року за рахунок коштів Державного бюджету України. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги УПФУ, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга УПФУ підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», останнім, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни. Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року позивач має право на підвищення мінімальної пенсії за віком на 30 %.

Такі виплати позивачу у 2006, 2007 роках відповідачем не проводились.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Законом України від 19 січня 2006 року №3367-VI внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких виключено пункт 17 статті 77, а стаття 110 викладена в іншій редакції. Зокрема установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом 7 статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році не визначив порядку виплати надбавки до пенсії дітям війни, то вимоги позивача що стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено статтею 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(з урахуванням положень пункту 12 статті 71 цього закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо такого зупинення дії статті 6 Закону.

Відповідно, при вирішенні справи та задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідача провести виплату підвищення до пенсії позивачу за 2007 рік, судом першої інстанції було враховано з якого періоду (дати) зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»відновлено та визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), у 2007 році з 09 липня 2007 року з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення.

Отже, позивач відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на підвищення пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визнав право позивача на підвищення пенсії за 2007 рік відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року, однак при розгляді справи та винесені постанови не вірно врахував строки звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС ( в редакції від 06 липня 2005 року) України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду з позовом 04 вересня 2008 року.

Враховуючи положення ст. 99 КАС ( в редакції від 06 липня 2005 року) України, позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Доводи щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому Кодексом.

Доводи апеляційної скарги про те, що поняття «Мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсії, що призначається лише за цим Законом і не стосується «Дітей війни»відповідно до ст. 6 Закону, колегія суддів вважає безпідставними.

Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того, проведення розрахунку суми заборгованості входить до компетенції УПФУ.

Враховуючи вище викладене, колегія судів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, за таких обставин, судове рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови.

Керуючись ст. 99, ст. 100, ст. 197, п.2 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 липня 2009 року скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду в Генічеському районі Херсонської області нарахувати та виплатити підвищення до пенсії ОСОБА_4, передбачене ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком з розрахунку за періоди з 04 вересня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з урахуванням раніше виплачених коштів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності через пять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
Судді: