Справа № 2а-701/10/1225
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Гашинський М.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 року справа №2а-701/10/1225

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Карпушової О.В.

суддів Василенко Л.А. , Гімона М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 17 грудня 2010 року у справі № 2а-786/10/1225 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання нарахувати та виплатити недоплачене, як дитині війни щомісячне підвищення до пенсії за 2009 та 2010 роки та довічно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Сватівського районного суду Луганської області від 17 грудня 2010 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання нарахувати та виплатити недоплачене, як дитині війни щомісячне підвищення до пенсії за 2009 та 2010 роки та довічно задоволено частково: зобовязано відповідача здійснити підвищення до пенсії, як дитині війни, позивачу у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2009 року з урахуванням здійснених виплат.

Відповідач з таким судовим рішення не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції зовсім не досліджує та не аналізує Закон України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та «Про державний бюджет України на 2009 рік», в якому повинно бути визначено розміри видатків, що направляються управлінню для реалізації виплати дітям війни та не вказує джерело фінансування зазначеної виплати. Крім того, відповідач наполягав на тому, що позивачем пропущено встановлений КАС України строк для звернення до суду.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню в частині позовних вимог з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач є пенсіонером, отримує пенсію за віком та має правовий статус «дитини війни», що підтверджується копією паспорту та пенсійного посвідчення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 стосуються 2009 та 2010 років, проте позивач звернувся до суду з даним позовом 09 грудня 2010 року.

Згідно абз.1 частини другої статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як на час подання цього позову, так і на момент прийняття судом оскаржуваної постанови відповідно до частини першої статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач про порушення свого права, якщо вона вважає його порушеним, повинна була дізнатися при виплаті їй відповідачем щорічної допомоги.

Відповідно до статті 46 Закону № 1058-ІV виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком лише нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що її призначає і виплачує. Оскільки у правовідносинах, що є предметом розгляду у цій справі, нарахування спірних сум відповідачем не здійснювались, підстави для застосування статті 46 Закону № 1058-ІV відсутні.

Помилковим є і твердження суду першої інстанції щодо відсутності будь-яких строків на звернення до суду із цим позовом про перерахунок пенсії, оскільки сам перерахунок є похідним від визнання дій та бездіяльності неправомірними, а для їх оскарження статтею 99 КАС України встановлений певний строк. Така правова позиція міститься і в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 липня 2010 року в справі № К-47491/09.

Згідно статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів вважає, що посилання позивача на положення статті 87 Закону України від 05.11.1991 N 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до спірних правовідносин є помилковим, в звязку з тим, що з 01.01.2004 року набрав чинності Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до п.16 розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» (1788-12) застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. (Пункт розділу XV доповнено абзацом другим згідно із Законом N 3108-IV ( 3108-15 ) від 17.11.2005).

Таким чином, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з цим позовом в частині позовних вимог за період з 01 січня 2009 року по 08 червня 2010 року, враховуючи дату подання даного позову, отже, суд першої інстанції припустив порушення норм процесуального права в частині задоволення позовних вимог за період з 01 січня 2009 року по 08 червня 2010 року, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції в цій частині з залишенням адміністративного позову без розгляду.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2, щодо періоду з 09 червня 2010 року, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про їх задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно з пенсійним посвідченням позивач має статус «дитини війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року по теперішній час має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком.

Рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 та № 10/рп/2008 від 22.05.2008 року були визнані неконституційними зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-IV внесеними Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік», Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік», чим було відновлено дію ст. 6 Закон № 2195-IV у попередній редакції.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-IV встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 58 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Колегія судів не приймає посилання відповідача на те, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, з огляду на те, що положення частини 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини(мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії «дитині війни» у 2010 році у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а не Постанови КМУ № 530 від 28.05.2008р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», на застосуванні якого наполягає відповідач, оскільки відповідно до ч.4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи щодо задоволення позовних вимог з 09 червня 2010 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 99, 100, 195, 197, 198, 200, 203, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 17 грудня 2010 року задовольнити частково.

Постанову Сватівського районного суду Луганської області від 17 грудня 2010 року у справі № 2а-786/10/1225 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання нарахувати та виплатити недоплачене, як дитині війни щомісячне підвищення до пенсії скасувати в частині задоволення позовних вимог за період з 01 січня 2009 року по 08 червня 2010 року, залишивши адміністративний позов в цій частині без розгляду.

В іншій частині постанову Сватівського районного суду Луганської області від 17 грудня 2010 року у справі № 2а-786/10/1225 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів: О.В. ОСОБА_3 ОСОБА_4 Гімон