Справа № 2-а-12163/08/2170
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2011-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2011 р.Справа № 2-а-12163/08/2170

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Василенко Г.Ю.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді Запорожана Д.В.,

судді Яковлева Ю.В,

судді Жука С.І.

при секретарі Ексузяні М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер-Авто" на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2011 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона до товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер-Авто" третя особа - Управління Державної автомобільної інспекції ГУ УМВС України в Херсонській області про стягнення недоплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м. Херсона звернулось до суду з позовом щодо стягнення недоплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування в сумі 3900 грн.

Свої позовні вимоги УПФ України в Суворовському районі м. Херсона обґрунтувало несплатою спірної суми відповідачем у добровільному порядку.

Ухвалою суду від 01.03.2011 суд замінив відповідача ОСОБА_1 на належного відповідача ТОВ "Лідер-Авто".

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2011 року вищенаведений позов було задоволено. Стягнуто з ТОВ "Лідер-авто" на користь УПФ України в Суворовському районі м. Херсона 1700 грн. 00 коп. недоплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

В апеляційній скарзі ТОВ "Лідер-Авто" просить скасувати вищенаведену постанову, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні даного позову у повному обсязі.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем було проведено позапланову перевірку щодо перерахування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій при відчужені нових легкових автомобілів за період з 01.01.07 р. по 31.03.08 р., результати якої відображені в акті № 20 від 09.06.2008 р.

З акту № 20 вбачається, що за результатами перевірки реєстраційних справ нових легкових автомобілів, реєстрів МВ РЕР м. Херсона УДАІ по реєстрації транспортних засобів та виписок головного управління державного казначейства України у Херсонській області щодо фактичного надходження коштів від операцій по відчуженню легкових автомобілів за вказаний період, по 300 справам виявлені розбіжності між сумами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій при відчужені нових легкових автомобілів, зазначеними у квитанціях платників, які знаходяться у реєстраційних справах МВ РЕР м. Херсона УДАІ, та фактичними сумами цього збору, що надійшли на рахунок позивача. Дані по виявленим розбіжностям наведені у додатку № 2 до акту перевірки.

Обставини сплати ОСОБА_1 вказаного збору відображені у додатку №2 наступним чином: дата перерахування коштів - 22.12.07 р.; підлягало сплаті та наявна квитанція на дану суму 1865 грн.; № платіжного доручення 2384/з298; ПІБ покупця ОСОБА_1; назва банківської установи - ХФ АКБ "Правекс-Банк"; фактична дата надходження коштів - 26.12.07 р.; фактично надійшло збору 165 грн.; розбіжність між сумою, що підлягала сплаті, та сумою, яка фактично надійшла 1700 грн.

Колегія суддів вважає доведеним той факт, що з операції купівлі-продажу легкового автомобіля, яка проведена між ОСОБА_1 та відповідачем, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування фактично був недоплачений.

Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування статтею 14 Закону України "Про систему оподаткування" віднесено до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів).

Статтею 4 цього ж Закону встановлено, що платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про систему оподаткування" визначено, що сплата податків і зборів (обов'язкових платежів) провадиться у порядку, встановленому цим Законом та іншими законами України.

Пунктом 7 статті 1 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР, якою визначено виключний перелік осіб - платників збору на обовязкове державне пенсійне страхування, передбачено, що платниками збору є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Юридичний термін "відчуження" означає передачу майна у власність іншій особі; один із способів здійснення власником повноважень розпорядження.

Таким чином, Закон № 400/97-ВР обовязок по сплаті збору на обовязкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів покладає саме на продавця автомобіля.

Водночас пунктом 12 Положення № 1740 передбачено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, тобто покупці.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи наявну суперечність між законом та підзаконним актом щодо визначення платника збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів, колегія суддів у відповідності до ч.4 ст.9 КАС України при вирішені даного спору керується положеннями Закону № 400/97-ВР і приходить до висновку, що відповідальною особою за недоплату збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції по реалізації легкового автомобіля є продавець цього автомобіля, тобто відповідач.

Розмір вказаного збору визначено статтею 4 Закону № 400/97-ВР - 3 відсотки від об'єкта оподаткування, визначеного пунктом 6 статті 2 цього Закону.

Згідно п.6 ст.2 Закону № 400/97-ВР об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 7 статті 1 цього Закону, є вартість легкового автомобіля.

З матеріалів справи слідує, що через банк від імені ОСОБА_1 була проведена оплата збору до Пенсійного фонду в сумі 165 грн.

Докази того, що така невідповідність виникла внаслідок невиконання банком свого обовязку по повному перерахуванню вказаного збору до Пенсійного фонду - відсутні.

Згідно листів слідчого управління УМВС України в Херсонській області в провадженні цього слідчого органу знаходиться кримінальна справа № 250038-08, порушена за ч.2 ст.192 КК України за фактом ненадходження до пенсійного фонду обовязкових платежів під час реєстрації транспортних засобів, які наведені в акті перевірки № 20 від 09.06.08 р., і факт ненадходження цих платежів під час реєстрації транспортного засобу також розслідується в рамках цієї кримінальної справи, досудове слідство по справі триває.

Виходячи з того, що докази виконання відповідачем свого обовязку по сплаті збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операції по реалізації легкового автомобіля відсутні, а також враховуючи той факт, що цей збір фактично був сплачений частково, то колегія суддів вважає, що суму недоплати цього збору необхідно стягнути з відповідача.

Наявність кримінальної справи не впливає на висновок суду про невиконання відповідачем свого обовязку по сплаті вказаного збору, і результати розслідування цієї кримінальної справи не будуть мати правових наслідків для вирішення даного спору.

Встановлення в рамках зазначеної кримінальної справи конкретної фізичної особи, винної у ненадходженні цього збору до позивача в повному обсязі і у наданні до МРЕВ недостовірних даних про фактичну його сплату, не звільняє відповідача від обовязку забезпечити повноту сплати цього збору.

Відповідно до Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388, державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Документами, які підтверджують факт сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), є платіжні документи банківських установ, через які проводяться ці платежі - платіжні доручення, квитанції, тощо.

Діюча в Україні система державної реєстрації транспортних засобів дозволяє проводити реєстраційні дії на підставі наданих платіжних документів встановленої форми, посвідчених банківськими установами, про сплату податків і зборів без встановлення самого факту надходження цих коштів до відповідних бюджетів та фондів. Перевірка підрозділами Державтоінспекції під час реєстрації транспортних засобів платіжних документів на їх справжність, а також встановлення факту надходження податків та зборів до відповідних бюджетів та фондів, законодавством не передбачена.

Таким чином, державна реєстрація автомобіля могла бути проведена на підставі платіжного документа про сплату збору до УПФУ без підтвердження самого факту надходження цього збору до УПФУ.

Оскільки сума в квитанції про сплату збору до Пенсійного фонду, яка знаходиться в реєстраційній справі на придбаний автомобіль, не відповідає сумі, яка фактично поступила до УПФУ, можна дійти висновку, що реєстрація вказаного автомобіля була проведена на підставі платіжного документа про сплату збору на обовязкове державне пенсійне страхування, що не відповідає дійсності, тобто є підробленим.

Як вже зазначено вище, даний факт є предметом розслідування в рамках кримінальної справи № 250038-08.

Таким чином, сам факт державної реєстрації придбаного у відповідача автомобіля не може бути доказом виконання відповідачем свого обовязку по сплаті збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його задоволення.

Частиною 1 ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер-Авто" залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2011 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона до товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер-Авто" третя особа - Управління Державної автомобільної інспекції ГУ УМВС України в Херсонській області про стягнення недоплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Ухвала у повному обсязі виготовлена 5 грудня 2011 року

Головуючий /ОСОБА_2/

Судді /ОСОБА_3/

/ОСОБА_4/