Справа № 821/940/16
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/940/16

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Херсонської митниці Державної фіскальної служби на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 липня 2016 року у справі за позовом приватного підприємства «Сугой» до Херсонської митниці Державної фіскальної служби, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_2, про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ :

Приватне підприємство «Сугой» звернулося до суду із адміністративним позовом до Херсонської митниці ДФС, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2, про визнання протиправними дій посадових осіб Херсонської митниці ДФС щодо проведення митного огляду за результатами якого складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 06.07.2016 р.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22 липня 2016 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Херсонської митниці ДФС щодо проведення митного огляду за результатами якого складено Акт про проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 06.07.2016 р. відповідно до митної декларації № 508050001/2016/002749. Стягнуто з Херсонської митниці Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Сугой» () сплачений судовий збір в сумі 1378, 00 грн. шляхом безспірного списання.

На вказану постанову Херсонською митницею ДФС подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що між ПП «Сугой» (покупець) Україна та HANGZHOU TIANMEI INDUSTRY CO. LTD (продавець) Китай було укладено Контракт №UK-CY-10/05/16 від 10.05.2016 року.

В рамках зазначеного зовнішньоекономічного контракту 04.07.2016р. митним брокером ОСОБА_2 до митного оформлення подано електронна МД, якій присвоєно номер №508050001/2016/002749 на товар - «крани змішувальні сантехнічні для ванн та раковин, у тому числі - кухонних, з комплектуючими деталями. Матеріал виготовлення - цинк, у асортименті, загальною кількістю - 14460 шт.», загальною вагою брутто - 18210 кг, нетто - 14048,43 кг, загальною вартістю - 40036,40 доларів США, що по курсу НБУ на дату подачі МД становить 993759,98 грн. Відправником даного товару виступало HANGZHOU TIANMEI INDUSTRY CO.,LTD NANYANG ECONOMY DEVELOPMENT ZONE,XIAOSHAN DISTRICT, HANGZHOU, CHINA та одержувачем ПП «Сугой» (), м. Херсон, Миколаївське шосе, 6.

До МД були подані документи необхідні для здійснення митного оформлення, а саме: копія контракту від 10.05.2016 р. № UK-CH-10/05/16 р., специфікація від 26.05.2016 р. №1 до контракту від 10.05.2016 р. № UK-CH-10/05/16 р., міжнародна товарно-транспортна накладна CMR A №051092 від 01.07.2016 р., коносамент від 01.06.2016 р. № NGB25452, інвойс від 26.05.2016 р. № G05-160229-3, пакувальний лист від 26.05.2016 р. № 005-160229-3. Вищезазначений товар в контейнері № OOLU8643675 завантажений на а/м державний реєстраційний номер НОМЕР_1, причеп державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та доставлений до Херсонської митниці ДФС для митного оформлення.

Проте, під час проведення огляду товарів в рамках митного оформлення за митною декларацією №508050001/2016/002749, відповідачем було встановлено порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України, зокрема, у тому, що вага вантажу, що прийшов на адресу позивача була перевищена, а саме: фактична вага товарів на 101,6 кг. брутто та на 654,87 кг нетто більше ніж заявлено у МД.

В обґрунтування своєї позиції, відповідачем було складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 06.07.2016 року та Протокол про порушення митних правил №0142/50805/16 від 06.07.2016 у якому відповідачем зазначено наступне: «На підставі листа УСБ України в Херсонській обл. від 05.07.2016 р. № 71/147/141-1895 проведено повний митний огляд товару, який заявлений до митного оформлення за вищевказаною МД».

В результаті огляду 06.07.2016 р., шляхом зважування на електронних вагах ВЕСТ - 200А12Е встановлено, що фактично в контейнері знаходиться товар - крани змішувальні сантехнічні в асортименті торгівельної марки GROSSE, яких на 101,6 кг брутто та на 654,87 кг нетто більше ніж заявлено у МД№508050001/2016/002749 від 04.07.2016 р..

Відповідно до ст. 458 Митного Кодексу України порушення митних правил є адміністративнім правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Митним Кодексом України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Таким чином гр. України ОСОБА_2 вчинив порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 472 Митного Кодексу України, а саме: не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. (передбачених) частиною - статті 472 Митного кодексу України...

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 335 Митного кодексу України, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України автомобільним транспортом декларант, уповноважена ним особа або перевізник при перевезенні надають митному органу в паперовій або електронній формі: транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; відомості щодо найменування товарів; відомості щодо ваги брутто товарів (у кілограмах) або об'єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів.

Відповідно до положень ст. 472 Митного кодексу України, відповідальність настає за дії, спрямовані на недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто нез'явлення за встановленою Формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, задекларований ФОП ОСОБА_2 опис товару повністю відповідав товаросупровідним документам.

Здійснюючи декларування товару, декларант вніс до графи 31 митної декларації всі необхідні відомості, які вимагаються від декларанта законом та нормативно-правовими актами. Задекларований опис товару відповідав товаросупровідним документам та фактичним обставинам.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012 року у п.6.3. встановлено, що у полях та графах митної декларації щодо опису та кількості товару наводяться відомості про товари відповідно до товаросупровідних документів.

До митної декларації вносяться дані в розрізі номенклатури товарів, зокрема - одиниці виміру товарів. Графи та поля митної декларації заповнюються відповідно до Класифікатора системи позначень одиниць вимірювання та обліку (КСПОВО), чинного на дату складання такої декларації.

Державним класифікатором України «Класифікатор системи позначень одиниць і вимірювання та обліку» ДК 011-96, затвердженим та введеним у дію наказом Держстандарту України від 09.01.97 р. № 8 передбачено єдину можливу одиницю для товарів, що задекларовані - «штука», а саме Наказом Мінфіну від 20.09.2012 р. № 1011 затверджено класифікатор одиниць вимірювання та обліку, що використовуються у процесі оформлення митних декларацій.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Мінфіну від 30.05.2012 р. № 651, у графі 31 «Вантажні місця та опис товарів - Маркування та кількість - Номери контейнерів - Кількість та розпізнавальні особливості» митної декларації вказуються в тому числі: кількість (в одиницях виміру згідно з рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару); код одиниці виміру за рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару, відповідно до класифікатора одиниць вимірювання та обліку, що використовується в процесі оформлення митних декларацій.

В наведеному Класифікаторі є «штука», «сто штук», «тисяча штук» (такі одиниці і вимірювання передбачені для УКТЗЕД Законом України від 19.09.2013 p. № 584-VII «Про митний тариф України».

Згідно до ст. 268 МК України, допущення у митній декларації помилки, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, систематичності помилок (більше двох разів протягом місяця) допущених у митній декларації).

Відповідно до ч.1 ст. 269 Митного кодексу України, за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

Відповідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, у відповідності до приписів п.3.6 Методичних рекомендацій щодо провадження у справах про порушення митних правил, затверджених Наказом Державної митної служби України №936 від 30.12.2004 року (у редакції наказу Державної митної служби України від 02.11.2012 року № 601): 1) Справа про порушення митних правил може бути заведена тільки в тому випадку, коли є достатні дані, які свідчать про наявність ознак правопорушення. 2) Недопустимим є заведення справи про порушення митних правил на підставі припущень або відомостей про правопорушення, достовірність яких викликає сумніви. 3) Коли порушується справа про порушення митних правил потрібно також переконатися у відсутності обставин, які виключають провадження у справі. До таких обставин належать, зокрема, - відсутність події й складу порушення митних правил; 4) За наявності зазначених обставин протокол про порушення митних правил не складається. У випадках, коли провадження у справі все ж було розпочате, названі обставини є підставою для припинення провадження у справі.

Згідно до вимог ст. 460 Митного Кодексу України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів приходить до висновку, що порушення митних правил може визнаватися правопорушенням лише у випадку, якщо в результаті порушення було занижено розмір митних платежів або неправомірного звільнення від їх сплати.

Позивачем при складанні та поданні митної декларації були вказані товари відповідно до товаросупровідних документів у відповідності до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012 року.

Згідно Акту огляду відомості про товар відповідають даним по відповідності характеристик товару, зазначеним у митній декларації, а саме: кількості місць, опису товару, кількості товару, маркуванню товару.

Вбачається, що декларант, при проведенні митного оформлення товарів, жодних відомостей про декларований товар, його характеристики, кількість та вартість не приховував, недостовірних документів на товар не надавав, при заповненні митної декларації керувався наявними в нього документами (контрактом, товаросупровідними документами), достовірність яких сторонами не оспорюється.

Крім того, митний кордон України перетинав кількісний товар - крани змішувальні.

Таким чином, невідповідність фактичної ваги до ваги вказаної в митній декларації не впливає на достовірність відомостей про товари та їх характеристики.

Крім того, проаналізувавши положення діючого законодавства суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що переогляд товарів може бути проведено за наявності обов'язкових умов, а саме крім випадків, зазначених у частинах другій - четвертій цієї статті, може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів та з обов'язковим прийняттям керівником органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки письмового рішення про такий огляд.

Як вбачається із матеріалів справи підставою для проведення переогляду товарів слугував лист УСБУ в Херсонській області від 05.07.2016 року в якому зазначено, що ВБКОЗ Управління отримано дані щодо можливих порушень вимог чинного законодавства при імпортному оформленні вантажів, які надійшли на адресу ПП «Сугой» за МД №/2016/002749. З урахуванням викладеного, у відповідності до ст.12 та п. «в» ч. 1, п. «б» ч.3 ст.18 Закону України «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» просить провести догляд товарів, які імпортуються вказаним підприємством, за участі співробітників ВБКОЗ Управління.

Під час розгляду справи сторонами не заперечувався той факт, що окремого письмового рішення керівником відповідача або особою, яка виконує його обов'язки про проведення переогляд товарів, які надійшли на адресу ПП «Сугой» за МД №/2016/002749 не приймалося.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта на те, що на листі УСБУ в Херсонській області від 05.07.2016 року наявна віза керівника «до опрацювання» і таке візування є на їх думку прийняття письмового рішення про огляд товарів, то суд не приймає таке посилання, оскільки ст.338 МК України чітко встановлено, що огляд товару може бути здійснений тільки після прийняття письмового рішення керівником органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскільки керівником відповідача або особою, яка виконує його обов'язки не приймалося окремого письмового рішення про проведення переогляд товарів, які надійшли на адресу ПП «Сугой» за МД №/2016/002749, то відповідно є протиправними дії відповідача, щодо проведення такого митного огляду за результатами якого складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 06.07.2016 року.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Херсонської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 липня 2016 року без змін.

Стягнути з Херсонської митниці Державної фіскальної служби судовий збір за подачу апеляційної скарги до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок №: 1008, отримувач коштів: УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030101, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, код ЄДРПОУ суду 34380461 судовий збір в розмірі 1 515 (одну тисячу п'ятсот п'ятнадцять) грн. 80 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 01.09.2016 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян