Справа № 703/2953/16-а
Суддя: Васильківська Т. В.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 703/2953/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2016 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Васильківська Т.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірними дій, бездіяльності органу державного управління та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дій відповідача з приводу відмови здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 80% місячного заробітку, в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим пенсіонерам, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013; зобов'язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії із зазначених вище підстав, та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку, починаючи із 01 серпня 2016 року.

У запереченнях проти позову відповідач зазначив, що чинне законодавство України не передбачає можливість перерахунку розміру пенсії позивача, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивачка перебуває на обліку відповідача і з 24 грудня 2013 року та отримує пенсію по інвалідності відповідно до відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 80 % від суми заробітної плати.

19 липня 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок розміру її пенсії на умовах її призначення згідно постанови КМУ від 09 грудня 2015 року №1013 «Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці Управління пенсійного фонду України № 7236/07 від 18 липня 2016 року про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, відповідно до закону №3723-ХII із збереженням відсотку нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 80 %.

Листом від 27 липня 2016 року відповідач інформував позивачку про відмову в задоволенні його вимог з тих підстав, що з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті визначаються Законом України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (з наступними змінами і доповненнями) (далі - Закон №3723-XII).

Так, ст. 37 Закону №3723-XII урегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), пенсія по інвалідності призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (№1058-15), особам, визнаним інвалідам I - II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, у розмірі 80 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ) в редакції, що діяла на час призначення позивачеві пенсії, було встановлено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Отже, позивач є такою, що набула за Законом № 3723-ХІІ право на перерахунок пенсії в разі підвищення розміру заробітної плати державним службовцям.

Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIII статтю 37-1 Закону №3723-ХІІ викладено в іншій редакції, при цьому встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця на той час визначався постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року №865 (далі Постанова № 865).

Зокрема, згідно з пунктом 4 постанови КМУ №865 (у редакції від 25 березня 2014 року), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи із заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Пунктом 5 постанови №865 було встановлено, що перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013 (далі Постанова №1013) до постанови №865 внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015 року, а саме: виключено пункт 4, а пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, постановою №865, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а саме 19 липня 2016 року, не було визначено порядку перерахунку пенсії державного службовця.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З огляду правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26 вересня 2014 року, зазначив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

У зв'язку з цим, суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а відтак дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії згідно Закону України «Про державну службу», у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям, є протиправними.

За таких обставин, заявлені вимоги щодо здійснення перерахунку пенсії позивача підлягають задоволенню.

Водночас, суд не приймає до уваги посилання відповідача на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, яким визначено, що в разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, тому що наведена законодавча норма стосується виключно призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Разом з тим суд зазначає, що частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок призначеної пенсії проводиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

З огляду на дану норму, суд приходить до висновку про те, що підставою для перерахунку пенсії позивачу, є подання до органу Пенсійного фонду України відповідної заяви з усіма необхідними документами.

Зважаючи на те, що відповідач здійснює нарахування та перерахунок пенсійних виплат виключно на підставі довідок, а заява про перерахунок пенсії до відповідача була подана позивачем 19 липня 2016 року, пенсія позивача підлягає перерахунку з 1 серпня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір необхідно віднести на рахунок держави, оскільки позивач відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільненна від його спалти.

Керуючись ст. 158, 163, 256 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати відмову Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії - протиправною.

Зобов'язати Смілянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 80% місячного заробітку, на підставі довідки Смілянського об'єднаного управління пенсійного фонду України Черкаської області № 7262/07 від 19 липня 2016 року про заробітну плату, починаючи із 01 серпня 2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня її проголошення, апеляційної скарги через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Т. В. Васильківська