Справа № 826/3998/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову

02 вересня 2016 року м. Київ № 826/3998/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши клопотання про забезпечення адміністративного позову по справі

за позовомОСОБА_1
до третя особаПриватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»
про визнання неправомірним та скасування рішення від 23.12.2015 р. № 27428473,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про визнання неправомірним та скасування рішення від 23.12.2015 р. № 27428473.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.06.2016 р. справу прийнято до свого провадження суддею Іщуком І.О.

Позивачем заявлено клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони ТОВ «Кей-Колект» вчиняти дії по відчуженню даної квартири шляхом продажу, дарування, міни, відступлення права вимоги тощо до моменту розгляду позовної заяви по суті.

Клопотання позивача обґрунтовано протиправними діями відповідача щодо перереєстрації права власності на квартиру НОМЕР_1, загальною площею 90,6 кв.м., житловою площею 46,9 кв.м. в АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект». Позивач зазначає, що перереєстрація квартири проводилася без її відома, оскільки вона не повідомлялася банком про укладення договору цесії і намагалась виконувати належним чином свої зобов'язання за кредитними договорами.

З огляду на викладене позивач вважає, що існує реальна загроза подальшого відчуження квартири, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

Вивчивши клопотання про забезпечення адміністративного позову та подані матеріали, суд вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.118 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Таким чином, обов'язковою умовою застосування заходів до забезпечення позову є існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника має бути очевидною.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи заявника переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Однак, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналіз викладених в клопотанні обставин свідчить про те, що фактично його зміст обґрунтовується протиправними діями приватного нотаріуса щодо перереєстрації права власності на нерухоме майно - квартиру, яке належить позивачу.

Жодних доказів того, що відповідачем вчиняються дії щодо продажу, міни, відступлення прав, дарування, наведеної вище квартири позивачем не надано.

З наведеного слід дійти висновку про те, що клопотання позивача ґрунтується лише на припущеннях та фактах, які підлягають встановленню під час розгляду справи по суті, а, отже, незгода позивача із прийнятим рішенням не свідчить про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Отже, обґрунтованість доводів, наведених позивачем може бути об'єктивно оцінена судом за результатами дослідження доказів та заслуховування пояснень осіб, які беруть участь у справі. Обставини, на які вказує заявник, підлягають дослідженню і перевірці, а норми права - детальному аналізу.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу. Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб є неможливим, оскільки при цьому фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 117, 118 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук