Справа № 2а-3710/10/1213
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2011-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Луганський В.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2011 року справа №2а-3710/10/1213

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Василенко Л.А.

суддів Гімона М.М. , Карпушової О.В.

розглянула в порядку письмового провадження в приміщенні суду апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Луганська на постанову Ленінського районного суду м.Луганська від 25 листопада 2010 року у справі № 2а-3710/10 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Луганська про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Ленінського районного суду м.Луганська від 25 листопада 2010 року позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Луганська про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги задоволений частково: визнана незаконною бездіяльність відповідача щодо підвищення позивачеві до пенсії за віком, як дитині війни, у період з 28.04.2010 року до 31.12.2010 року;

зобовязано відповідача перерахувати позивачеві пенсію, з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і провести відповідні виплати з 28.04.2010 року до 31.12.2010 року.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує неправильним застосуванням судом норм матеріального права і просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має правовий статус дитини війни, що підтверджено копією пенсійного посвідчення, зверталася до відповідача з заявою про виплату підвищення до пенсії, як дитині війни, але листом від 20.10.2010 року позивачеві відмовлено у перерахунку пенсії.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач віднесена до соціальної групи Дитина війни відповідно до вимог ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, що не заперечується відповідачем та підтверджено датою про її народження у паспорті (арк. справи 9), відміткою органу соціального захисту населення у пенсійному посвідченні позивача (арк. справи 8), не заперечується відповідачем та підтверджено ним у листі від 20.10.2010 року (арк. справи 10) та апеляційною скаргою (арк. справи 18).

Позивач отримала щомісячне підвищення до пенсії, як дитина війни у 2010 році в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, що в грошовому еквіваленті складає 49,8 грн. щомісяця, що підтверджено листом відповідача (арк. справи 8), запереченнями на адміністративний позов (арк. справи 10).

Згідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни № 2195-ІV від 18.11.2004р. в редакції, яка діяла до 01.01.2007 р., дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік дія даної норми була зупинена. Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року №2195-XII (далі Закон № 2195).

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону № 2195, а саме, текст ст. 6 викладений в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни».

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.08р. визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Законами України „Про Державний бюджет України на 2009 рік та „Про Державний бюджет України на 2010 рік, не внесено змін та не зупинено дію ст. 6 Закону № 2195.

Таким чином, стаття 6 Закону № 2195 з 1 січня 2009 року та з 1 січня 2010 року є діючою в наступній редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком».

Оскільки на час розгляду цієї справи судом, розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність, колегія суддів вважає неспроможними доводи апелянта про використання цього поняття тільки для призначення пенсій в межах зазначеного закону та неможливості використання вказаного розміру у розрахунку підвищення до пенсій особам з статусом дитини війни.

Таким чином, колегія суддів, виходячи з викладеного, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийшов до вірного висновку щодо визнання незаконною бездіяльність відповідача щодо не підвищення позивачеві до пенсії за віком, як дитині війни, у період з 28.04.2010 року до 31.12.2010 року; зобовязання відповідача перерахувати позивачеві пенсію, з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і провести відповідні виплати з 28.04.2010 року до 31.12.2010 року, з урахуванням здійснених виплат, оскільки внаслідок протиправних дій відповідача щодо нарахування позивачеві вказаного підвищення до пенсії в розмірі, меншому ніж передбачено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач не отримала належні їй виплати.

Доводи апеляційної скарги щодо пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду колегія суддів не приймає, оскільки позов задоволений у межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла до висновку, що спірні правовідносини за суттю вирішені правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Апеляційний перегляд здійснений в межах заявленої апеляційної скарги.

Керуючись ст.195, ст. 197 ч.1 п.2, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 212, 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Луганська залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Луганська від 25 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Луганська, третя особа: Головне управління Державного казначейства України в Луганській області про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді М.М. Гімон

ОСОБА_3