Справа № 2-а-11000/11
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2011-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Постанова

Іменем україни

16 серпня 2011 року 19 год. 00 хв. суддя Ленінського районного суду м.Миколаєва Коваленко І.В. розглянувши одноособово в приміщенні Ленінського районного суду міста Миколаєва в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії

встановив:

У липні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій неправомірними та зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва здійснити перерахунок і виплату пенсії. Позовні вимоги мотивовані тим, що у травні 2011 року на підставі частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу за 2010 рік. Проте, відповідач перерахунок пенсії здійснив із показника за 2007 рік. Не погоджуючись із проведеним перерахунком, позивач просить визнати не правомірними дії відповідача та зобовязати його здійснити перерахунок і виплату пенсії із застосуванням показника за 2010 рік, починаючи з 01.05.2011.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) даний позов підлягає розгляду в порядку скороченого провадження одноособово суддею, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Провадження у справі відкрито ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.08.2011, яку відповідач отримав 05.08.2011.

Заперечень проти позову відповідач до канцелярії суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини першої статті 92).

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення передбачаються законами про пенсійне забезпечення. Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг встановлено статтею 8 даного Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції до внесення змін Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 № 107-VI, які рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 у справі № 10-рп/2008 визнанні неконституційними) у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії проводиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Підпунктом 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» встановлено, що у разі, коли застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до даного закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та має право на її перерахунок.

У травні 2011 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії як працюючому пенсіонеру відповідно до вимог статей 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Однак, визнаючи право позивача на перерахунок пенсії, відповідач замість показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу за 2008 рік застосував показник за 2007 рік, здійснивши перерахунок пенсії з 01.05.2011.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписом статті 22 Конституції України зміст та обсяг існуючих прав і свобод не може бути звужений при прийнятті нових чи внесенні змін у діючі закони, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За таких обставин, дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік при перерахунку позивачу пенсії у 2011 році не ґрунтуються на вимогах закону та обмежують право позивача як працюючого пенсіонера на отримання пенсії в розмірі, встановленому статтями 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому суд бере до уваги положення частини другої цієї статті, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва, яке відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 за № 442/6730, є належним відповідачем по даній справі, не надало суду доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

За таких обставин суд приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивачу повинен бути здійснений із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу за 2010 рік починаючи з 01.05.2011, з урахуванням виплачених сум.

Керуючись положеннями статей 19, 22, 46 Конституції України, статтями 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та статтями 183-2, 256 КАС України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва в проведенні у 2011 році перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до вимог статей 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу за 2007 календарний рік.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до вимог статей 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу за 2010 календарний рік, починаючи з 01.05.2011, з урахуванням виплачених сум.

Постанова згідно із статтею 256 КАС України підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.В.Коваленко