Справа № 214/4030/16-а
Суддя: Євтушенко О. І.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/4030/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 серпня 2016 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2016 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та незаконною відмову Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області в призначенні їй пенсії за віком; зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за віком.

В обґрунтування пред'явлених вимог вказала, що в червні 2016 року вона звернулась до Криворізького центрального об'єднаного УПФУ Дніпропетровської області із заявою та відповідними документами в підтвердження стажу роботи з приводу призначення їй пенсії за віком після досягнення нею 55-річного віку відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Натомість відповіддю пенсійного фонду від 14.06.2016 року в призначенні пенсії за віком їй було відмовлено з посиланням на те, що згідно чинного законодавства України вона не набула права на пенсію, оскільки виникне воно у неї після досягнення 60-річного віку та за наявності страхового стажу не менше 15 років. Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

10.08.2016 року відповідач надав суду письмові заперечення, в яких вказав, що заперечує проти задоволення позову ОСОБА_2, вважаючи його необґрунтованим та посилаючись на те, що позивач дійсно не досягла пенсійного віку. При її зверненні до управління пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком нею було залишено поза увагою, що 08.07.2011 року набрав чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення і реформування пенсійної системи», яким визначено право жінок, яким виповнилось 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років, піти на пенсію за віком лише до 01.01.2015 року. Враховуючи те, що основним законом, який визначає порядок призначення пенсії, є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.26 якого визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років, а позивачеві виповнилось 55 років у 2016 року, просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи та заперечення відповідача, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Наявними по справі доказами встановлено, що також не заперечувалось відповідачем, в червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення їй достроково пенсії за віком після досягнення 55 років на підставі документів в підтвердження стажу роботи - копії трудової довідки (а.с.9-16).

Згідно відповіді Криворізького центрального об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області від 14.06.2016 року № А 76-16 (а.с.7) в призначенні пенсії за віком позивачеві було відмовлено, оскільки відповідно до п.7.2 розділу 15 прикінцевих положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» таке право вона набуде після досягнення 60-річного віку та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією України та законами України.

Так, як слідує зі ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених Законом.

Основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч.2 ст.5 якого передбачено, що виключно цим Законом визначаються, зокрема, види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком.

Так, відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Як вбачається з копії паспорту на ім'я ОСОБА_2 (а.с.5), позивач народилася 09.04.1961 року, тобто на момент звернення до Криворізького центрального об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком їй виповнилось 55 років.

Відповідно до ст.8 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. При цьому, вища юридична сила закону полягає в тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм.

Посилання позивача на неправомірність відмови в призначенні пенсії за віком на положення ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якої право на пенсію за віком мають жінки - після досягнення 55 років, судом не приймаються до уваги, оскільки положення вказаної норми Закону від 05.11.1991 року, зміни до якої не вносились, суперечать положеннями ст.25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року з урахуванням змін, який є спеціальним нормативно-правовим актом та має перевагу над Законом України «Про пенсійне забезпечення», який є загальним, виходячи із загальних правових засад, відповідно до яких у випадку розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Звертаючись за призначенням пенсії за віком, позивач також залишила поза увагою, що з 01.10.2011 року набув чинності Закон України «Про заходи для законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», відповідно до якого збільшені пенсійний вік для жінок до 60 років та кількість мінімального страхового стражу не менше 15 років, з внесенням відповідних змін до ст.25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч.2 ст.5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що Закон України «Про заходи для законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» прийнятий пізніше Закону України «Про пенсійне забезпечення», а внесені ним зміни стосуються Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як спеціального нормативно-правового акту з огляду на визначену ст.5 цього Закону сферу його дії та його чинність на момент виникнення спору між сторонами та його вирішення в судовому порядку, суд приходить до висновку, що саме він підлягає застосуванню.

Таким чином, наведені відповідачем заперечення по суті даного позову є вмотивованими та обґрунтованими, а тому приймаються судом до уваги.

Крім того, суд також приходить до висновку про обґрунтованість відмови відповідача в призначенні позивачеві пенсії за віком, оскільки з огляду на те, що ОСОБА_2 виповнилось 55 років ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а не до 01.01.2015, тому вона не потрапляє у «перехідний» період, визначений п.7.2 розділу 15 прикінцевих положень Закон України «Про заходи для законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який надавав жінкам, яким на той момент виповнилось 55 років, право піти на пенсію за віком за наявності страхового стажу не менше 30 років.

За даних обставин, враховуючи п.11 абз.2 ч.1 ст.25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право позивача як особи, яка народилась в період з 01.01.1961 року по 31.12.1961 року, на призначення їй пенсії за віком виникне лише після досягнення нею 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови в їх задоволенні.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, в силу ст.94 КАС України суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача коштів в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 8-13, 17, 18, 69-71, 94, 159-163, 183-2, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання її копії через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.186 КАС України.

Суддя О.І. Євтушенко