Справа № 2а-6541/12/1470
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2013-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2013 р.Справа № 2а-6541/12/1470

Категорія: 9.5 Головуючий в 1 інстанції: Зіньковський О. А.

Одеській апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

за участю сторін :

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3;

прокурора - М.В. Новацького;

третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційні скарги Державної фінансової інспекції в Миколаївської області та прокуратури Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 травня 2013 року у справі за позовом Служби автомобільних доріг у Миколаївської області до Державної фінансової інспекції у Миколаївської області про часткове скасування вимоги та ОСОБА_11,

треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Автомагістраль - Південь», ТОВ «Шляхове будівництво Альтком», ПП Дорлідер», ДП «Миколаївський облавтодор», ПП «Євродор», ПАТ «Уманьавтодор»,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2012 року Служба автомобільних доріг у Миколаївській області (надалі Служба автомобільних доріг, позивач) звернулася до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила скасувати пункти 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 Вимоги про усунення порушень, яка прийнята 11 грудня 2012 року Державною фінансовою інспекцією у Миколаївській області (надалі - ДФІ у Миколаївській області, відповідач) за результатами планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за ІІ ІV кв. 2010 року, 2011 рік та І півріччя 2012 року, а, також, визнати протиправним та скасувати ОСОБА_11 відповідача про зупинення операцій з бюджетними коштами від 11 грудня 2012 року №127 (т.4, а.с.6-20).

Позовні вимоги підприємства обґрунтовувалися відсутністю в їх діях порушень бюджетного законодавства, а, також, норм цивільного та господарського права.

Так, на думку позивача, ДФІ у Миколаївській області не взято до уваги, що всі роботи підрядниками були виконані в повному обсязі, всі відповідні об'єкти прийняті в експлуатацію, а виконання Вимоги про усунення порушень взагалі не можливо у зв'язку із тим, що підрядними контрактами було передбачено «тверду» (фіксовану) ціну за виконані роботи, яка не може бути змінена після виконання робіт (надання послуг) тощо.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 травня 2013року - позовні вимоги задоволено.

Суд визнав протиправними та скасував пункти 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 Вимоги про усунення порушень, яка винесена 11 грудня 2012 року ДФІ у Миколаївській області за результатами планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності Служби автомобільних доріг у Миколаївській області за ІІ-ІV квартали 2010 року, 2011 рік та І півріччя 2012 року.

Також, суд визнав протиправним та скасував, прийняте ДФІ у Миколаївській області 11 грудня 2012 року ОСОБА_11 №127 про зупинення операцій з бюджетними коштами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача в ОСОБА_7 ревізії про наявність порушень, що призвели до втрат фінансових та матеріальних ресурсів, а, також, про порушення позивачем бюджетного законодавства, є необґрунтованими та зроблені з порушенням норм діючого законодавства.

Оскаржуючи рішення суду ДФІ у Миколаївській області, а, також, прокурор Миколаївської області, зазначили про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і в апеляційній скарзі поставили питання про скасування судового рішення з прийняттям нового - про відмову у задоволенні позову.

У суді апеляційної інстанції апелянти підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник позивача та треті особи проти апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду залишити без змін.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню на наступних підставах.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що за результатами проведення ДФІ у Миколаївській області планової виїзної ревізії фінансово господарської діяльності позивача за ІІ-ІV квартали 2010 року, 2011 рік та І півріччя 2012 року були встановлені порушення, які, на думку відповідача, призвели до втрат фінансових і матеріальних ресурсів, на загальну суму 18 726,86 грн. (т.1, а.с.42-104).

На підставі викладеного, ДФІ у Миколаївській області 11 грудня 2012 року прийняло Вимогу про усунення порушень, якою зобов'язала позивача:

- стягнути з (третіх осіб) ПП «Дорлідер», ТОВ «Автомагістраль-Південь», ТОВ «Шляхове будівництво Альтком», ПАТ «Уманьавтодор», ПП «Євродор», ДП «Миколаївський облавтодор» незаконно отримані бюджетні кошти в сумі 18 660,24 грн., в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи;

- відобразити в обліку дебіторську заборгованість за ПП «Дорлідер», ТОВ «Автомагістраль-Південь», ТОВ «Шляхове будівництво Альтком», ПАТ «Уманьавтодор», ПП «Євродор», ДП «Миколаївський облавтодор» за фактично отримані бюджетні кошти та невиконані обсяги робіт в сумі 18 660,24 грн. (т.1, а.с.36-40).

Крім того, відповідачем було прийнято ОСОБА_11 №127 від 11 грудня 2012 року, яким було зупинено операції з бюджетними коштами на реєстраційних рахунках позивача №0127 та №0127 (т.1, а.с.36-40, 41).

З акту ревізії слідує, що ПП «Дорлідер» у періоді, що перевірявся за договорами підряду №55 від 18 жовтня 2011 року, №76 від 15 листопада 2011 року, №87 від 24 листопада 2011 року виконувало ремонтні роботи автомобільної дороги №Р-06 Ульяновка Миколаїв.

Ревізорами в пунктах 2,8,9 Вимоги про усунення порушень зазначено, що під час здійснення зустрічної звірки ПП «Дорлідер» не надано вичерпного документального підтвердження витрат, фактично понесених підприємством на перевезення асфальтобетонної суміші та на роботу асфальтоукладальника VogeleSuper 2100, що є порушенням, на думку відповідача, п.8.1., п.8.3. Національного стандарту України ДСТУ Б В.2.7-127:2006 «Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон щебенево-мастикові. Технічні умови», затвердженого наказом Міністерством будування України 03.07.2006р. №219 та п.3.3.9 Правил визначення будівництва, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 27 серпня 2000 року №174 (далі - ДБН Д. 1.1-1 -2000) (пункт 2).

Пункти 3 та 5 Вимоги про усунення порушень містять відомості про те, що ТОВ «Автомагістраль-Південь» документально не підтвердило перевезення асфальтобетонної суміші із м. Одеси до місця проведення робіт на автодорозі № Р-06 Ульяновка - Миколаїв, що є порушенням п.8.1., п.8.3 ДСТУ Б В.2.7-127:2006 «Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон щебенево-мастикові та п.3.3.9 ДБН Д. 1.1-1-2000, а також вартість роботи залучених машин і механізмів під час поточного ремонту автомобільної дороги №Р-06 Ульяновка Миколаїв.

В пункті 6 Вимоги про усунення порушень встановлено факт незаконного перерахування позивачем на адресу ВАТ «Уманьавтодор» за поточний ремонт автомобільної дороги № Р-06 Ульяновка - ОСОБА_12 бюджетних коштів в частині завищення ціни на 154.48 тонн асфальтобетонної суміші та витрат на перевезення працівників до місця виконання робіт, достовірність понесення яких документально не підтверджено, що є порушенням п.3.3.9 ДБН Д. 1.1-1-2000.

Пункт 7 Вимоги про усунення порушень, свідчить про незаконність перерахування Службою автомобільних доріг на адресу ПП «Євродор» бюджетних коштів за поточний ремонт автомобільної дороги № Р-06 Ульяновка - ОСОБА_12 в частині завищення витрат на відрядження та перевезення працівників до місця виконання робіт, достовірність понесення яких документально не підтверджено, що є порушенням п.3.3.9 ДБН Д. 1.1 -1 -2000.

В апеляційній скарзі апелянт погодився з рішенням суду першої інстанції щодо скасування пункту 10 Вимоги ДФІ у Миколаївській області про усунення порушень, тому рішення суду першої інстанції в цій частині, судом апеляційної інстанції не розглядається.

Суд першої інстанції провівши детальний аналіз фактичних обставин справи, зробив обґрунтований висновок, що висновки ОСОБА_7 ревізії ДФІ у Миколаївській області, базуються на припущеннях посадових осіб, які її проводили, без дослідження всіх первинних документів та останніми безпідставно не прийнято до уваги положення договорів (контрактів) на проведення підрядних робіт за твердою (фіксованою) ціною.

Так, матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що всі підрядні роботи виконувались підрядними підприємствами (третіми особами) за твердою (фіксованою) ціною яка була встановлена за результатами тендерних процедур при підписанні відповідних контрактів.

Положення пункту 3.3.9 ДБН Д.1.1-1-2000 передбачають, що за твердою договірною ціною взаєморозрахунки провадяться на підставі виконаних обсягів робіт та їхньої вартості, визначеної в договірній ціні.

Згідно п.3.3.1 ДБН Д.1.1-1-2000, договірна ціна - це кошторис вартості підрядних робіт, за яку підрядна організація, визначена виконавцем робіт, згодна виконати об'єкт замовлення. У відповідності до п. 3.3.3 ДБН Д.1.1-1-2000 договірні ціни можуть встановлюватись твердими, динамічними та періодичними.

Відповідно до ч.4 ст. 321 Господарського кодексу України підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення.

Згідно ч.5 ст.844 ЦК України, підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати.

Окрім того, ДБН Д.1.1-1-2000 розрізняє порядок взаєморозрахунків за обсяги виконаних робіт при твердій ціні та при динамічній ціні.

Так, згідно пп.3.3.10. ДБН Д.1.1-1-2000 за динамічною договірною ціною вартість прямих витрат при взаєморозрахунках за обсяги виконаних робіт визначається на підставі витрат трудових і матеріально-технічних ресурсів, виходячи з фізичних обсягів виконаних робіт та уточнених цін ресурсів, передбачених в договірній ціні.

Кошти на покриття решти статей загальновиробничих витрат та рівень заробітної плати працівників, заробітна плата яких враховується в загальновиробничих витратах, уточнюються в порядку, передбаченому контрактом.

У відповідності до п.3.3.3.2 ДБН Д.1.1-1-2000, тверді договірні ціни встановлюються незмінними на весь обсяг будівництва і уточнюються в подальшому у виключних випадках.

Враховуючи зміст викладених нормативних актів, суд апеляційної інстанції погоджується з правовою позицією позивача, про те, що він, укладаючи договори з вищезазначеними підрядниками за твердою договірною ціною, переслідував мету економії бюджетних коштів та уникнення ризику збільшення вартості дорожньо - будівельних матеріалів на протязі всього строку дії договору.

Дійсно, при таких обставинах законодавство не дає позивачу повноваження на стадії приймання кінцевих робіт та взаєморозрахунків за виконані роботи перевіряти будь-які первинні документи підрядника, а у підрядника відсутній обов'язок надавати такі документи.

Головним критерієм для прийняття робіт це - обсяги виконаних кінцевих робіт, що відповідають договірній ціні.

Стаття 845 ЦК України визначає, що підрядник має право на ощадливе ведення робіт за умови забезпечення належної їх якості. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Будь яких доказів стосовно неналежної якості виконаних робіт або стосовно невиконання кінцевого результату (обсягу) робіт відповідачем до суду не надано.

Відповідно до положень ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦКУ).

Положеннями ст.651, 654 ЦК України та ст. 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Отже, є безпідставною та необґрунтованою вимога відповідача щодо зобов'язання позивача відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість за виконані, прийняті та оплачені роботи.

Висуваючи до позивача вимогу про стягнення з третіх осіб незаконно отриманих бюджетних коштів, шляхом проведення претензійно-позовної роботи, ДФІ у Миколаївській області не врахувала, що зміст вимоги повинен узгоджуватися з приписами чинного законодавства, що, зокрема, означає те, що вимога повинна містити вичерпну вказівку підконтрольному суб'єкту щодо вчинення дій, які відповідно до норм законодавства будуть направлені на усунення порушених вимог закону.

Так, відповідач не зазначає, які правові підстави стягнення з третіх осіб цих коштів з урахуванням відсутності порушень з боку останніх.

Крім того, відповідач не зазначив, якою нормою закону (підзаконного акту) передбачено відновлення порушених вимог законодавства саме в такий спосіб.

Відповідно до ст.2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами:

- підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів;

- державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України;

- прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави;

Таким чином, даний процесуальний кодекс не передбачає права юридичних осіб на звернення до господарського суду на обов'язкову вимогу інших юридичних осіб (в даному випадку на вимогу Державної фінансової інспекції) та за відсутності юридичної підтримки власної волі (правової позиції) на пред'явлення позову.

Судом першої інстанції було встановлено, що значний обсяг ревізії було проведено на аналізі вибіркової кількості наданих бухгалтерських та первинних документів третіх осіб по справі (підрядників та субпідрядників).

Для встановлення обставин правомірності вимог позивача та заперечень відповідача, судом першої інстанції було досліджено первинні документи позивача та третіх осіб.

Копії первинних документів ПП «Дорлідер»:

- контракт від 14 листопада 2007 року, укоадений між ПП «Дорлідер» та ПП «Дортехкомплект» щодо постачання асфальтозмішуючої установки із додатками та актами приймання обладнання;

- копії залізничних накладних, технічний паспорт, договір підряду №10 від 26 березня 2012 року, укладений між ПП «Дорлідер» та ТОВ «Укрстройекспорт» на монтажні роботи щодо асфальтозмішуючої установки;

- атестати виробництва асфальтобетонних та щебенево-мастикових сумішей;

- договори на виконання робіт між ПП «Дорлідер» та державним підприємством «Державний науково технічний центр інспекції якості та сертифікації дорожньої продукції «Дор'якість»;

- договори оренди обладнання та цілісного майнового комплексу по виготовленню асфальтобетонних сумішей, висновки відповідних державних органів тощо (т.2, а.с.9-146).

Відповідно до вимог п.8.7 ДБН А.3.1-5-96 приховані роботи підлягають огляду, про що складається акт за формою, наведеною у дод.9.

ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» надані акти огляду прихованих робіт за лютий квітень 2008 року, які складені з дотриманням зазначених вимог ДБН.

Так, в усіх актах вказано, що роботи виконані у відповідності з проектною документацією, стандартами, будівельними нормами і правилами, технічними умовами і відповідають вимогам їх приймання.

Акти мають висновки про дозвіл виконання подальших робіт по улаштуванню нижнього шару з гарячої крупнозернистої пористої асфальтобетонної суміші та інші висновки. Всі акти підписані представниками технічного нагляду замовника (т.6, а.с.86-126).

Окрім того, ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» надані наряди завдання, розрахунок завищення вартості виконаних будівельних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт щодо перевезення асфальтобетонної суміші, товарно транспортні накладні (т.6, а.с.132-185), витяг з Загального журналу робіт по об'єкту «Реконструкція ділянки автомобільної дороги державного значення М-14 ОСОБА_5 Мелітополь - Новоазовськ км 151+500-км 153+500» за 2008 рік, який, відповідно до вказівок щодо ведення загального журналу робіт, передбачених ДБН А.3.1-5-96 «Організація будівельного виробництва», є основним первинним виробничим документом, що відтворює технологічну послідовність, терміни, якість і умови виконання будівельно монтажних робіт.

ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» до суду першої інстанції, також, надані:

- підрядний контракт №33 від 27 вересня 2007 року, на виконання робіт по реконструкції ділянки автомобільної дороги державного значення М-14 ОСОБА_5 - Мелітополь - Новоазовськ км 151+500-км 153+500 у Миколаївській області, укладений між ним та позивачем, додаткова угода №7 до контракту від 27 вересня 2007 року (т.4, а.с.52-58, 98, 183-189);

- контракт субпідряду №464 від 03 грудня 2007 року, укладений ним та ВАТ «Мостобуд», з додатком про договірну ціну та протоколом розбіжностей від 03 грудня 2007 року (т.4. а.с.59-74);

- баланс, станом на 31 грудня 2009 року (т.4, а.с.75-77);

- акт №1 від 05 березня 2012 року «Про виділення до знищення справ (документів), що не підлягають зберіганню» за 2004-2008 роки в кількості 666 справ, затверджений Експертною комісією архівного відділу Донецької міської ради (т.4, а.с.78-88);

- витяг з акту №4334/23-2/32794511 від 01 грудня 2008 року, про результати планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2007 року по 30 червня 2008 року (т.4, а.с.89-91);

- Сертифікат Інспекції ДАБК у Миколаївській області про відповідність закінченого будівництвом об'єкта «Реконструкція ділянки автомобільної дороги державного значення М-14 ОСОБА_5 Мелітополь Новоазовськ км 163+500 км 165+500» на території Миколаївської та Зеленогайської сільських рад Жовтневого району Миколаївської області (т.4, а.с.92);

- акт готовності об'єкта (автодороги) до експлуатації №01 від 12 січня 2012 року (т.4, а.с.93-97);

- копії первинних документів: акти приймання виконаних робіт, довідки про вартість виконаних робіт та витратах (т.1, а.с.166-188);

- відомості по витратам на перевезення та витратам на відрядження, договір оренди будівельних машин та механізмів №1-ОР від 20 жовтня 2011 року між ПП «Євродор» та МПП «Ларс», який, також, передбачає витрати на відрядження робітників;

- акт здачі приймання робіт за листопад 2011 року та за грудень 2011 року, реєстри відпрацьованих машино годин орендованої техніки у МПП «Ларс» за листопад 2011 року, за грудень 2011 року, наказ №35 від 31 жовтня 2011 року, про відрядження 26 працівників, розрахунок витрат на відрядження, копії посвідчень на відрядження працівників МПП «Ларс», розрахунок вартості перевезення робітників та ін. (т.4, а.с.102-120, 124-130);

- договір оренди промислового обладнання, від 25 жовтня 2011 року, між ПП «Євродор» та ТОВ «ДРСУ-Ком» (т.4, а.с.121-122);

- договір №87 на поточний ремонт, від 20 жовтня 2011 року, укладений між позивачем та ПП «Євродор» (т.4, а.с.200-204);

- договір №55 на поточний ремонт, від 18 жовтня 2011 року, між позивачем та ПП «Дорлідер» (т.4, а.с.178-182);

- договір підряду №30 на виконання експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування у Миколаївській області, від 28 грудня 2010 року, між позивачем та ДП «Миколаївський облавтодор» (т.4, а.с.190-194);

- договір №80 на поточний ремонт, від 14 листопада 2011 року, укладений між позивачем та ВАТ «Уманьавтодор» (т.4, а.с.195-199);

- договір №75 на поточний ремонт, від 07 листопада 2011 року, укладений між позивачем та ВАТ «Уманьавтодор» (т.4, а.с.210-214);

- договір №63 на поточний ремонт, від 27 жовтня 2011 року, укладений між позивачем та ТОВ «Автомагістраль Південь» (т.4, а.с.205-209);

- копії первинних документів: наряди завдання (дорожньо будівельної машини), накази по кадрам, наказ про електронний реєстр товарно транспортних накладних та сам реєстр (т3, а.с.6-129, 136-183); накази про відрядження працівників, табелі обліку використання робочого часу водіїв та дорожніх робітників, реєстри вахтових витрат, калькуляції вартості машино-годин роботи асфальтоукладача тощо (т.7, а.с.1-25, 34-44);

- договір оренди цілісного майнового комплексу підприємства від 01 липня 2011 року, укладений між ТОВ «Дорожник 97» та ТОВ «Автомагістраль Південь» (заводи для виробництва асфальтобетону тощо), акт прийняття передачі майна та автотранспорту (т.3, а.с.184-202);

- картки номенклатури ТМЦ, видаткові накладні, рахунки фактури, калькуляції виготовлення суміші, видаткові накладні тощо (т.7, а.с.123-144);

- довідка зустрічної звірки в Філії «Южноукраїнська ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», з метою документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків зі Службою автомобільних доріг у Миколаївській області за період з 01 липня 2010 року по 30 червня 2012 року (т.4, а.с.25-26).

Всі вищеперелічені докази спростовують доводи субєкта владних повноважень щодо незаконного використання Службою автомобільних доріг бюджетних коштів.

Позивачем до суду першої інстанції був наданий Висновок Державного підприємства «Державний дорожній науково дослідний інститут імені ОСОБА_12», в якому зясовувалися питання, які виникли в ході проведеної ДФІ у Миколаївської області планової виїзної ревізії фінансово господарської діяльності Служби автомобільних доріг у Миколаївської області за 2010 2012 року (т.4, а.с.172-177).

Так, у зазначеному висновку вказано, що пунктом 3.3.3.2 ДБН Д.1.1-1-2000 встановлено, що вартісні показники затвердженої твердої договірної ціни залишаються незмінними протягом усього строку здійснення робіт та уточнюються в окремих випадках, передбачених законодавством. Це має бути обов'язково передбачено договором підряду. При взаєморозрахунках за обсяги виконаних робіт вартісні показники твердої договірної ціни не підтверджуються. Вартість будівництва розподіляється пропорційно виконаним роботам в загальному обсязі робіт без документального підтвердження складових вартості виконаних робіт.

При здійсненні взаєморозрахунків за обсяги виконаних підрядних робіт, витрати на перевезення працівників і додаткові витрати, пов'язані з втратою часу працівників у дорозі, враховуються у вартість виконаних робіт пропорційно трудомісткості їх виконання і, відповідно до розрахунків, визначених у твердій договірній ціні.

Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві, в т.ч. документальне оформлення підтвердження перевезення працівників та виготовлення асфальтобетонної суміші, належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Суд першої інстанції правомірно погодився із загальним висновком спеціалізованої установи, що в результаті проведеного дослідження, відповідно до діючого порядку ціноутворення дорожніх робіт, висновки Державної фінансової інспекції в Миколаївській області, наведені в п.2, п.3, п.5, п.6, п.7, п.8, п.9 Вимоги про усунення порушень від 11.12.2012р. за №14-07-14-14/7322, є - необґрунтованими (т.4, а.с.172-177).

Відповідач, у своїй апеляційній скарзі зазначив, що питання якості проведених робіт до його компетенції не входить.

Як правильно встановив суд першої інстанції, висновок про теоретичну неможливість виконання підрядниками прийнятого позивачем обсягу робіт, ДФІ у Миколаївській області зробила обмежившись лише документальною перевіркою підрядників.

Між тим, у відповідності до п.2. «Порядку проведення інспектування державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №550 від 20 квітня 2006 року, інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Згідно п.16 даного Порядку, ревізія проводиться шляхом документальної перевірки, що передбачає контроль, зокрема, за установчими, фінансовими, бухгалтерськими (первинними і зведеними) документами і фактичної перевірки, що передбачає контроль, зокрема, за наявністю оборотних і необоротних активів, інших матеріальних і нематеріальних цінностей шляхом проведення обстеження та контрольного обміру виконаних робіт за участю матеріально-відповідальних осіб, а також представників суб'єкта господарювання - виконавців робіт.

Пункт 26 Порядку свідчить про те, зустрічна звірка проводиться шляхом документального і фактичного дослідження виду, обсягу операцій, проведених між суб'єктом господарювання та об'єктом контролю - підконтрольною установою.

Таким чином, із викладеного слідує, що діючим законодавством України, відповідача було зобов'язано здійснювати ревізію шляхом проведення як документальної так і фактичної перевірки, а тому, у разі якщо обидві перевірки давали тотожний результат, відповідач мав би право стверджувати про наявність чи відсутність будь-яких зловживань (порушень) з боку посадових осіб підконтрольної установи та суб'єкта господарювання (по зустрічній звірці).

Апелянт у своїй скарзі вказує, що при проведенні зустрічної звірки ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком», встановлено проведення робіт з реконструкції автомобільної дороги державного значення М-14 ОСОБА_5 Мелітополь Новоазовськ за контрактом від 27 вересня 2007 року №33 на суму 777,36 грн.

При цьому, в підсумкових відомостях ресурсів до актів приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2011 року, по вказаному контракту зазначений період їх виконання лютий квітень 2008 року.

ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» на письмовий запит відповідача про надання документів щодо підтвердження вищевказаних витрат зазначило, що первинні документи по виконанню робіт були складені у 2008 року, а понесені витрати рахувалися в бухгалтерському обліку, як незавершене будівництво. Оскільки, встановлений законодавством строк зберігання вказаних первинних документів сплинув, вони були знищені, про що є відповідний акт.

Не перевіривши первинні документи ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком», ДФІ у Миколаївській області, пославшись на довідку зустрічної звірки даного підприємства від 11 червня 2010 року зазначило, що розрахунки за проведення реконструкції даної дороги між позивачем та зазначеним підрядником вже були проведені, тому позивачем незаконно погашена неіснуюча заборгованість у розмірі 777,36 грн.

З даною позицією контролюючого органу погодитися неможливо, у звязку з наступним.

Ведення бухгалтерського обліку, у тому числі зберігання первинних документів, регламентується, зокрема Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88.

Згідно з частиною 7 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підприємство вживає всіх необхідних заходів для зберігання первинних документів протягом встановленого строку.

В свою чергу, строк зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності в архіві підприємства визначається згідно з нормативно-правовим актом з питань визначення строків зберігання документів, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства.

Підпунктом 4.2 п.4 частини 1 Переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших підприємств, установ та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого Наказом Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 20 липня 1998 року №41 передбачено, що первинні документи і додатки до них, що фіксують факт виконання господарських операцій і є підставою для записів у реєстрах бухгалтерського обліку та податкових записах зберігаються 3 роки за умови завершення перевірки державними податковими органами з питань дотримання податкового законодавства. У разі виникнення суперечок, спорів, слідчих і судових справ - зберігаються до ухвалення остаточного рішення.

Судом першої інстанції була досліджена копія акту №1 від 05 березня 2012 року ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» «Про виділення до знищення справ (документів), що не підлягають зберіганню» за 2004-2008 роки в кількості 666 справ, затверджений Експертною комісією архівного відділу Донецької міської ради (т.4, а.с.78-88) та витяг з ОСОБА_7 ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька, від 01 грудня 2008 року про результати планової виїзної перевірки ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2007 року по 30 червня 2008 року (т.4, а.с.89-91).

Зазначені факти підтверджують, що первинні документи, які фіксують здійснення господарських операцій щодо виконання підрядних робіт, були наявні.

Посилання ДФІ у Миколаївській області на попередній акт звірки, як на доказ відсутності проведення робіт у серпні 2011 року, не може бути прийнятий до уваги, так як ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що тільки первинні документи фіксують факт здійснення господарської операції і є підставою для бухгалтерського обліку.

Приймаючи, стосовно позивача ОСОБА_11 про зупинення операцій з бюджетними коштами, відповідач послався на п.2 частини 1 ст.117 Бюджетного кодексу України та на Порядок зупинення операцій з бюджетними коштами, затвердженим постановою КМУ від 19 січня 2011 року №21.

Відповідно до п.2 «Порядку зупинення операцій з бюджетними коштами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №21 від 19 січня 2011 року зупинення операцій з бюджетними коштами застосовується у разі виявлення факту порушення вимог бюджетного законодавства, передбаченого п.2 ч1 ст.117 Бюджетного кодексу України.

Згідно ч.1 п.2 ст.117 Бюджетного кодексу України, зупинення операцій з бюджетними коштами застосовується за порушення бюджетного законодавства, які визначені пунктах 1-3, 10, 11, 14-29, 32-36, 38 і 40 ст.116 у порядку, встановленому статтею 120 цього Кодексу.

Стаття 116 Бюджетного кодексу визначає 39 випадків порушення бюджетного законодавства.

Зокрема, відповідач у ОСОБА_11 послався на п.40 ст.116, який встановлює відповідальність за інші випадки порушення бюджетного законодавства учасником бюджетного процесу.

Натомість, до норм бюджетного законодавства відповідач відніс Національний стандарт України ДСТУ Б В.2.7.-127: 2006 «Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон щебене мастиковий. Технічні умови» та «Правила визначення вартості будівництва», затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 27 серпня 2000 року №174.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що вказані нормативні акти не відносяться до бюджетного законодавства України.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не дають підстав для висновку про неправильне застосування Миколаївським окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись 195, 196, ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200, ч. 1 п.1 ст. 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Миколаївської області, до якої приєдналася прокуратура Миколаївської області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 травня 2013 року у справі за позовом Служби автомобільних доріг у Миколаївської області до Державної фінансової інспекції у Миколаївської області про часткове скасування вимоги та ОСОБА_11 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст ухвали складено 29.10.2013 року.

Доповідач суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова