Справа № 2-а-8/10/1407
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2011-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2011 р.Справа № 2-а-8/10/1407

Категорія:3.7.1Головуючий в 1 інстанції: Миронова О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Милосердного М.М.,

суддів Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі Гупаловій Н.П.,

за участю: апелянта - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вознесенського міського суду Миколаївської області від 11 березня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ (далі УДАІ УМВС) України в Миколаївській області про визнання дій інспектора УДАІ УМВС України в Миколаївській області Чебанова О.В. стосовно затримання транспортного засобу "Форд Сіерра", державний номер НОМЕР_1, неправомірними, та зобов'язання відповідача повернути автомобіль без оплати за його транспортування та зберігання на спеціальному майданчику.

Постановою Вознесенського міського суду Миколаївської області від 11 березня 2010 року у задоволені позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про повне задоволення його позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 червня 2009 року о 17.00 год. по вул. Генерала Подзігуна в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області інспектором УДАІ УМВС України в Миколаївській області Чебановим О.В. було зупинено автомобіль "Форд Сіерра" номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. На вимогу працівника міліції не зміг надати обовязкові документи - посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, талон, що додається до посвідчення та реєстраційний документ на транспортний засіб. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 відмовився.

За порушення п.2.5 Правил дорожнього руху інспектором УДАІ УМВС України в Миколаївській області Чебановим О.В. на позивача було складено протокол серії АЕ № 0297857 від 29 червня 2006 року про адміністративне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 2500грн.

Також, за порушення п.2.1 Правил дорожнього руху інспектором УДАІ УМВС України в Миколаївській області Чебановим О.В. на позивача було складено протокол серії АЕ № 0297856 від 29 червня 2006 року про адміністративне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП та винесена постанова ВЕ №044157 від 29 червня 2006 року, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 800грн.

Крім того, автомобіль "Форд Сіерра", номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1 був доставлений для зберігання на спеціальну стоянку, розташовану в м. Вознесенську по вул. Леніна,1, про що складено відповідний протокол огляду і затримання транспортного засобу.

ОСОБА_1, посилаючись на постанову Вознесеньського районного суду Миколаївської області від 21 липня 2009 року, якою скасовано постанову ВЕ №044157 від 29 червня 2006 року, про накладення на нього адміністративного стягнення, звернувся до суду.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що затримання транспортного засобу позивача відбулося у звязку з скоєнням останнім правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126 КУпАП України, ч.1 ст.130 КпАП України.

Статтею 265-2 КУпАП визначені підстави та суб'єкт, який має право тимчасово затримувати транспортний засіб. Зокрема, працівник ДАІ наділений повноваженнями тимчасово затримувати транспортний засіб шляхом блокування або доставляти його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені п. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 121, ст. 121-1, ст. 126, ч. 1, 2, 3, 4 ст. 130, ст. 132-1, ст. 206 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що і у інспектора УДАІ було достатньо підстав вважати, що водієм скоєні адміністративні правопорушення, передбачені як ч.1 ст. 126 КУпАП України, так і ч.1 ст.130 КпАП України, тому його дії носили правомірний характер і суд обґрунтовано дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання незаконними дій інспектора УДАІ УМВС України в Миколаївській області Чебанова О.В. щодо затримання транспортного засобу задоволенню не підлягають.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволені решти позовних вимог, оскільки відсутні докази на підтвердження порушення відповідачем прав, свобод та інтересів ОСОБА_1, у розумінні ч.1 ст. 2 КАС України.

Тому судова колегія надходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Колегія суддів не може погодитися з посиланням апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому що всі процесуальні норми, передбачені адміністративним судочинством були виконані без порушень прав кожної сторони при розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вознесенського міського суду Миколаївської області від 11 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її оголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: