Справа № 826/10272/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 вересня 2016 року № 826/10272/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплектсервіс-2017»
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві
провизнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплектсервіс-2017» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві, в якому просить:

1) визнати протиправними дії Державної податкової інспекції Солом'янського району Головного управління ДФС у м.Києві, що полягають у відмові в прийнятті податкової звітності ТОВ «Комплектсервіс-2017» за 4 квартал 2014 р., а саме: «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» за 4 квартал 2014 року, надісланого 23 січня 2015 року, згідно договору № 060320131 від 13.03.2014 р. про визнання електронних документів;

2) зобов'язати Державну податкову інспекцію Солом'янського району Головного управління ДФС у м.Києві прийняти податкову звітність ТОВ «Комплектсервіс-2017» за 4 квартал, а саме: «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» за 4 квартал 2014 року, надіслану 23.01.2015 р., згідно договору № 060320131 від 13.03.2014 р. про визнання електронних документів;

3) визнати протиправними дії Державної податкової інспекції Солом'янського району Головного управління ДФС у м.Києві, що полягають у проведенні камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ) ТОВ «Комплектсервіс-2017» за 4 квартал 2014 р.;

4) скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.05.2015 р., надіслане ТОВ «Комплектсервіс-2017» згідно акту камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ) ТОВ «Комплектсервіс-2017» за 4 квартал 2014 року.

Позовні вимоги мотивовані протиправними діями відповідача щодо неприйняття податкової звітності та винесення податкового повідомлення-рішення від 18.05.2015 р. № за результатами проведення камеральної перевірки, яким позивачу нараховано штрафні санкції з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 510,00 грн.

Представники позивачів в судовому засіданні позов підтримали та просили суд задовольнити його повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини нявки в судове засідання не повідомив. Згідно наданих письмових заперечень проти позову заперечує та просить суд відмовити в їх задоволенні. Вважає дії відповідача щодо проведення камеральної перевірки та нарахування штрафних санкцій правомірними, оскільки позивачем було порушено строк подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку.

Враховуючи неявку в судове засідання 28.01.2016 р. представника відповідача, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, 13.03.2014 р. між ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м.Києві (надалі - орган ДПС) та ТОВ «Комплектсервіс-2017» (надалі - платник податків) укладено договір № 060320131 про визнання електронних документів. Предметом вказаного договору є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

23.01.2015 р. засобами електронного документообігу згідно укладеного договору № 060320131 від 13.03.2014 р. про визнання електронних документів, ТОВ «Комплектсервіс-2017» було направлено засобами телекомунікаційного зв'язку до ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м.Києві «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» за 4 квартал 2014 р.

Однак, вказана вище податкова звітність не була прийнята у зв'язку із помилкою, а саме: «для платника податку заборонено прийом звітності по електронній пошті», що підтверджується електронною квитанцією № 1 від 23.01.2015 р.

Позивачем було повторно направлено податкову звітність на 1 квартал 2014 р. засобами потового зв'язку.

На адресу позивача надійшов від ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві лист від 13.02.2015 р. № 3448/2657-11-02-18 про відмову у прийнятті податкової звітності, відповідно до якої податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2014 р. подано з порушенням п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, а саме: вказано недостовірний обов'язковий реквізит: код платника податків згідно із Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер у зв'язку із чим останній не визнано «як податковий».

В подальшому, ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) ТОВ «Комплектсервіс-2017» (код за ).

За результатами перевірки складено акт від 22.04.2015 р. № 2441977/26-58-17-02-07/38578491, яким встановлено порушення п. 49.2, пп. 49.18.2 п.49.18 ст. 49, пп. «б» п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України щодо строків подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ). Так, при терміні подання вказаного розрахунку 09.02.2015 р. останній було подано лише 19.02.2015 р.

За результатами перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 18.05.2015 р. № , яким позивачу нараховано штрафні санкції в сумі 510,00 грн. за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачуться податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, з 1 січня 2011 року регулюються Податковим кодексом України.

Так, Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Кодексу, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з ст. 51 Податкового кодексу України податковий агент зобов'язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку органу державної податкової служби за місцем свого обліку.

Пунктом 176.2 статті 176 Податкового кодексу України передбачено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Відповідно до п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Згідно з пунктом 46.5 статті 46 та пунктом 48.1 статті 48 Податкового кодексу України, податкова декларація складається за формою, що встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Під обов`язковими реквізитами в силу приписів пункту 48.2 статті 48 Податкового кодексу України розуміється інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Відповідно до п.48.3 ст. 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

В окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період (пункт 48.4 статті 48 Податкового кодексу України).

Передбачений статтею 48 Податкового кодексу України перелік обов`язкових реквізитів декларації є вичерпним.

Як встановлено судом, позивачем 23.01.2015 р. було подано до ДПІ у Солом'янському районі м.Києва ДПС Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2014 р.

Згідно електронної квитанції № 1 від 23.01.2015 р., наявної в матеріалах справи, позивачу було відмовлено у прийнятті податкової звітності у зв'язку із відсутністю договору з ДФСУ.

Позивач, не погоджуючись з наведеними діями відповідача, звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва із позовом до Державної фіскальної служби України та Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнаня протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 17.04.2015 р. по справі № 826/1402/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015 р., позов задоволено частково. Зокрема, визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 13.03.2014 року № 060320131. Рішення набрало законної сили.

Як вбачається із наведеного судового рішення підставою для розірвання договору про визнання електронних документів від 13.03.2014 року № 060320131 стала інформація, наведена в Довідці про встановлення місцезнаходження (місця проживання) від 30.12.2014 року № 3370/11, згідно якої ТОВ «Комплектсервіс-2017» не знаходиться за податковою адресою, якою є: м. Київ, 03186, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, літера Б, к. 701-1.

Разом з тим, судом було встановлено, що місцезнаходженням ТОВ «Комплектсервіс-2017» є податкова адреса, вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, а саме: м. Київ, 03186, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, літера Б, к. 701-1, а тому правові підстави для розірвання договору про визнання електронних документів від 13.03.2014 року № 060320131 в односторонньому порядку у відповідача були відсутні, у зв'язку із чим дії ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві визнано протиправними.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи положення ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, суд приходить до висновку, що дії ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві, що полягають у відмові в прийнятті податкової звітності ТОВ «Комплектсервіс-2017» за 4 квартал 2014 р., а саме: «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» за 4 квартал 2014 року, надісланого 23 січня 2015 року, згідно договору № 060320131 від 13.03.2014 р. про визнання електронних документів, протиправними.

Окрім того, суд відхиляє посилання відповідача на те, що під час подання податкової звітності позивачем було невірно зазначено код платника податку.

Так, ознайомившись із Податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, судом встановлено, що позивачем зазначено , що відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до підпункту 48.5.1 пункту 48.5 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до органу державної податкової служби. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником та особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Згідно з приписами пункту 48.7 статті 48 Податкового кодексу України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України визначено, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 49.13 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Отже, задоволення судом позовних вимог в частині визнання протиправними дії Державної податкової інспекції Солом'янського району Головного управління ДФС у м.Києві, що полягають у відмові в прийнятті податкової звітності ТОВ «Комплектсервіс-2017» за 4 квартал 2014 р., а саме: «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» за 4 квартал 2014 року, надісланого 23 січня 2015 року, згідно договору № 060320131 від 13.03.2014 р. про визнання електронних документів, означає, що відповідне рішення податкового органу не створило жодних правових наслідків для платника податків, а його Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2014 року вважається поданим у день його фактичного отримання органом державної податкової служби.

Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дії Державної податкової інспекції Солом'янського району Головного управління ДФС у м.Києві, що полягають у проведенні камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ) ТОВ «Комплектсервіс-2017» за 4 квартал 2014 р. з огляду на наступне.

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно з п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги те, що станом на день проведення перевірки існувала необхідність здійснення контролю за дотриманням позивачем строків подачі податкової звітності, суд не вбачає порушень законодавства щодо проведення перевірки.

Водночас, оскільки підставою для нарахування позивачу штрафних санкцій у сумі 510,00 грн. за порушення строків подачі податкової звітності стало розірвання відповідачем договору про визнання електронних документів від № 060320131 від 13.03.2014 р., що було визнано судом протиправним, суд приходить до висновку, що таке порушення сталося не з вини позивача, а тому податкове повідомлення-рішення від 18.05.2015 р. № підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що докази, надані відповідачем не спростовують доводи позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплектсервіс-2017» задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції Солом'янського району Головного управління ДФС у м.Києві, що полягають у відмові в прийнятті податкової звітності ТОВ «Комплектсервіс-2017» за 4 квартал 2014 р., а саме: «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» за 4 квартал 2014 року, надісланого 23 січня 2015 року, згідно договору № 060320131 від 13.03.2014 р. про визнання електронних документів.

3. Вважати податкову звітність ТОВ «Комплектсервіс-2017» за 4 квартал, а саме: «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» за 4 квартал 2014 року, згідно договору № 060320131 від 13.03.2014 р. про визнання електронних документів прийнятою в день її подання, а саме 23.01.2015 р.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві № від 18.05.2015 р..

5. В решті позовних вимог відмовити.

6. Судові витрати в сумі 182,70 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплектсервіс-2017» за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук