Справа № 725/3788/16-а
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/3788/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці ДФС України про визнання незаконними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з вище вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 08.08.2016 року ним було отримано постанову заступника начальника Чернівецької митниці ДФС Кулінського О.С. №0290/40802/16 від 22.07.2016 року якою його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1548154,95 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що він, маючи статус «громадянина-резидента», вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в сумі 516051,65 грн., шляхом надання паспортного документу громадянина Румунії в якості підстави для ввезення на митну територію України автомобіля марки «Мерседес», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в режим тимчасового ввезення, згідно положень ст. 380 МК України, в порядку передбаченому для «громадян-нерезидентів».

Вказував на те, що в Україні відсутні нормативні акти відповідно до яких громадяни, які отримали у встановленому порядку та користуються паспортом двох держав, зобов'язані пред'являти для в'їзду та виїзду саме паспорт громадянина України, а тому факт пред'явлення паспорта громадянина Румунії при перетині митного кордону не може вважатись умислом спрямованим на ухилення від митних платежів, що є суб'єктивною стороною правопорушення передбаченого ст. 485 МК України. Крім того, автомобіль марки «Мерседес», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 позивачу не належить, був вивезений за межі України та заборонений для розмитнення на території України. Вказані обставини вважає підставами для скасування заступника начальника Чернівецької митниці ДФС Кулінського О.С. №0290/40802/16 від 22.07.2016 року.

Окрім того, в протоколі про порушення митних правил на підставі якого винесено оскаржувану постанову, зазначено, що суть вчиненого правопорушення полягає саме у наданні, при переміщенні через митний кордон України автомобіля, документу, який є підставою для надання пільг, а саме не застосування заходів гарантування при ввезені транспортного засобу особистого користування, маючи статус «резидента», за що законодавством не передбачено відповідальності.

Посилався на те, що оскаржувана постанова не містить відомостей про час вчинення правопорушення, а протокол про порушення митних правил був складений при його виїзді митну територію, при цьому порушення передбачене ст. 485 МК України може бути вичинене лише при в'їзді.

Враховуючи наведене, а також у зв'язку з порушенням митним органом строків розгляду справи про порушення митних правил передбачених ст. 525 МК України, просив визнати незаконними дії заступника начальника Чернівецької митниці Кулінського О.С. по притягненню до адміністративної відповідальності і накладенню штрафу на ОСОБА_1 та скасувати як протиправну постанову від 22.07.2016 року у справі про порушення митних правил №0290/40802/16; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у тому числі і витрати за надання правової допомоги.

В судове засідання позивач не з'явився, про причини своєї не6явки суд не повідомив, в його інтересах діяв представник, який позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у письмових запереченнях в яких зазначав, що відповідно до норм чинного законодавства, не зважаючи на наявність у позивача окрім громадянства України також паспорту громадянина Румунії, у правових відносинах з Україною він вважається громадянином України, а тому є резидентом та переміщуючи товари через митний кордон України зобов'язаний сплачувати необхідні митні платежі, проте пред'явивши митному контролю паспорт громадянина Румунії та переміщуючи при цьому через митний кордон України автомобіль марки «Мерседес», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ухилився від сплати митних платежів тим самим вчинив правопорушення передбачене ст. 485 МК України. Вказані обставини були зафіксовані у протоколі про порушення митних правил, а також підтверджуються іншими доказами зібраними під час провадження по справі про ПМП, зокрема листом УСБ України в Чернівецькій області від 27.11.2015 року №75/2/1697, даних ПІК «Інспектор», ПІК «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення». Крім того, вважає, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення, а строк накладення адміністративного стягнення за вчинене правопорушення передбачене ст. 485 МК України слід відраховувати з моменту його виявлення, а тому в даному випадку відповідачем не порушено строків розгляду справи та строків притягнення особи до адміністративної відповідальності у сфері порушення митних правил. Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст. 11 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а якщо особа без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів, суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, судом встановлено, що 28.02.2016 року відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил №0290/40802/16 відповідно до якого позивач під час переміщення через митний кордон транспортного засобу «Мерседес», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою ухилення від зобов'язання забезпечити сплату митних платежів шляхом застосування заходів гарантування передбачених розділом Х МК України надав паспортний документ зі статусом «нерезидент», хоча має паспорт громадянина України. У зв'язку з цим позивач надавав документ, який є підставою для надання пільг, а саме незастосування заходів гарантування при ввезені транспортного засобу особистого користування, маючи статус "резидента". Відповідно до ч. 3 ст. 380 МК України Тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені дії маю ознаки правопорушення передбаченого ст. 485 МК України.

На підставі вказаного протоколу про ПМП 22.07.2016 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС Кулінським О.С. за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил №0290/40802/16, розпочатої 28.02.2016 року, винесено постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, а саме 1548154,95 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач, з метою ухилення від сплати митних платежів, передбачених законодавством України, щодо транспортного засобу марки «Мерседес», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 надано паспортний документ громадянина Румунії, що надає йому статусу «нерезидента», хоча останній є громадянином України, а тому фактично маючи статус «резидента» надав документ, який є підставою для несплати митних платежів 516051,65 грн., тим самим вчинив дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозицією ст. 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач в період часу з 24.01.2014 року ввозив на митну територію України транспортний засіб марки Мерседес», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в режимі тимчасового ввезення з використанням паспорту громадянина Румунії у п'яти випадках.

Згідно ч. 1 ст. 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У відповідності до вимог п. 4 ч. 2 ст. 494 МК України, протокол про порушення митних правил повинен містити місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил.

Разом з тим, як у протоколі про ПМП так і в оскаржуваній постанові не вказано коли точний час ввезення позивачем на митну територію України вказаного вище автомобіля та за основу взято період з 24.01.2014 року.

При цьому, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Зі змісту оскаржуваної постанови та письмових заперечень проти позову вбачається, що на думку відповідача порушення митних правил передбачені ст. 485 МК України є триваючими, проте з такими висновками митного органу погодитись не можна, оскільки передбачені диспозицією ст. 485 МК України протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час: вивезення вищевказаного транспортного засобу у відповідний строк, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який засвідчує відомості, одержані під час митного контролю транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результат контролю. За таких обставин вказане правопорушення не є триваючим.

Таким чином, враховуючи відомості, які містяться в матеріалах справи, вказаний вище транспортний засіб позивачем було ввезено на територію України вперше 24.01.2014 року, а останній раз 16.07.2015 року, тобто строк накладення адміністративного стягнення сплив 16.01.2016 року, а тому у даному випадку провадження у справі про порушення митних правил не могло бути розпочато, при цьому ні протокол про ПМП ні оскаржувана постанова не містять відомостей щодо інших дат ввезення позивачем автомобіля марки «Мерседес», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в режим тимчасового ввезення після вказаної дати, згідно положень ст. 380 МК України, в порядку передбаченому для «громадян-нерезидентів».

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки прийнята після закінчення строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання позивача як на підставу скасування оскаржуваної постанови той факт, що законодавством не врегульовано необхідності при митному оформлення громадянам з подвійним громадянством, в тому числі громадянством України, пред'являти саме паспорт громадянина України, оскільки відповідно до п.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Оскільки у позивача, наявний як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Румунії, та він мав постійне місце проживання на території України, отже він у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Крім того, не заслуговують на увагу також доводи позивача про порушення відповідачем строків розгляду справи про ПМП, оскільки останній документ необхідний для встановлення об'єктивних обставин у справі датований 15.07.2016 року, а відповідно до вимог ст. 525 МК України, справа про порушення митних правил розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Враховуючи посилання позивача як на підставу задоволення своїх вимог на те, що вказаний у постанові про ПМП автомобіль заборонений для розмитнення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 9 ПК України, до загальнодержавних податків та зборів належать: податок на прибуток підприємств, податок на доходи фізичних осіб, податок на додану вартість, акцизний податок, екологічний податок, рентна плата та мито. Відносини пов'язані з установленням та справлянням мита, регулюються митним законодавством, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 270 МК України, правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом, крім особливих видів мита, встановлюються цим кодексом та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою Україною.

Статтею 271 МК України передбачено, що в Україні, серед інших видів мита, застосовуються ввізне мито.

Відповідно до вимог ст. 377 МК України, товари за товарними позиціями 8701-8707,8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Отже, при ввезені на митну територію України транспортних засобів сплачується ввізне мито, ПДВ та акцизний збір.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до роз'яснень, які містяться в п. 5 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року №7, відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. При цьому слід ураховувати, що в такому разі в мотивувальній частині рішення суд повинен навести відповідне обґрунтування.

Таким чином, судом встановлено, що при прийняті оскаржуваної постанови відповідач помилково прийшов до висновку, що порушення митних правил передбачене ст. 485 МК України є триваючим та наклав на позивача адміністративне стягнення з порушенням встановлених законом строків, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови та задоволення позову, інші доводи позовної заяви не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно ст.162 КАС України, в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 270,271,377,380,458,467,485,494,495,525, 531 МК України, ст.ст. 8,33,38,165-1,247,251,278,280 КУпАП, ст.ст.2,6, 8, 9, 10, 11, 69,70, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії заступника начальника Чернівецької митниці ДФС Кулінського О.С. по притягнення до адміністративної відповідальності і накладенню стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_1.

Постанову заступника начальника Чернівецької митниці ДФС Кулінського О.С. про порушення митних правил № 0290/40802/16 від 22.07.2016 року за ст. 485 МК України відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н. В.