Справа № 335/9239/16-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/9239/16-а 2-а/335/314/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Апаллонової Ю.В., при секретарі: Кудряшовій Ю.І., за участю відповідача Шевченко Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Шевченко Дмитра Сергійовича, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2016 року Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Шевченко Д.С., третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив наступне.

12.08. 2016 року відповідачем було складено постанову про накладення на позивача стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДР 147264, в якій зазначено, що 12.08.2016 року о 14 годині 55 хвилин ОСОБА_2 у м.Запоріжжі пр. Соборний, 89 не виконала вимоги дорожнього знаку 3.3.4 та здійснила стоянку в зоні дії знаку 3.34 чим порушила вимоги 8.4 ПДР та позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Вважає зазначену постанову незаконною та безпідставною, прийнятою без врахування фактичних обставин по справі, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 12.08.2016 року серії ДР № 147264, так як жодним доказом не підтверджено скоєння правопорушення, позивачу було відмовлено у ознайомлені з матеріалами справи та у наданні письмових пояснень. Крім того, у постанові зазначено, що позивач порушила вимоги п. 8.4 ПДР, при цьому цей пункт містить поділ дорожніх знаків на групи і не містить ніяких обов'язкових правил та вказівок і є загальним, а тому його порушити неможливо.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача, позов підтримав у повному обсязі на підставах викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач заперечує проти задоволення позову, зазначаючи, що позивач порушив правила дорожнього руху, однак відео зйомку не застосовувалася.

Представник третьої особи у судовому засіданні у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення від 12 серпня 2016 року серії ДР № 147264 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 12.08.2016 року о 14 годині 55 хвилин ОСОБА_2 у м.Запоріжжі пр. Соборний, 89 не виконала вимоги дорожнього знаку 3.3.4 та здійснила стоянку в зоні дії знаку 3.34 чим порушила вимоги 8.4 ПДР та позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП . До ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 255,00 грн.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З постанови у справі про адміністративне правопорушення ДР № 147264 від 12.08.2016 року вбачається, що в ній не зазначено якими доказами підтверджується, що позивач скоїв дане правопорушення, а також зазначені докази не надані Відповідачем і суду.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що ОСОБА_2 керуючи автомобілем Nissan Murano здійснила зупинку і стоянку у забороненому місці.

Більш того, у оспорюваній постанові зазначено, що ОСОБА_2 порушила вимоги п. 8.4 ПДР, що і стало підставою для складання відповідної постанови.

Відповідно до п. 8.4. ПДР Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об'єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Отже вказаний п. 8.4. ПДР містить поділ дорожніх знаків на групи і не містить ніяких обов'язкових правил та вказівок і є загальним, а тому притягнення до адміністративної відповідальності за порушення цього пункту є неможливими.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 відповідачем зібрано не було, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 відповідачем в судове засідання надано не було. Відповідачем не в повному обсязі з'ясовані обставини справи, що призвело до необґрунтованого винесення постанови та притягнення до адміністративної відповідальності Позивача.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, постанови суду, оскільки відповідачем останні не спростовані, відповідач не довів належними в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивача, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то така вимога задоволеною бути не може, оскільки відповідно до ст. 247 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд, який перевіряє на правомірність винесену таким органом постанову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 69, 71, 86, 102, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Шевченко Дмитра Сергійовича, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 12 серпня 2016 року серія ДР №147264, яка винесена інспектором роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Шевченко Дмитром Сергійовичем щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП України

В решті частині вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя : Ю.В. Апаллонова