Справа № 2а-9832/10/1270
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2011-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Секірська А.Г.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2011 року справа №2а-9832/10/1270 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Карпушової О.В.

суддів Василенко Л.А. , Гімона М.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області та ОСОБА_2 фінансів України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, ОСОБА_2 фінансів України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання нарахувати та виплатити заборгованість по заробітній платі та довічному грошовому утриманню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, ОСОБА_2 фінансів України, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області в частині не визначення правильного розміру заробітної плати, щомісячної надбавки за вислугу років і щомісячного грошового утримання та не приведення їх розміру у відповідність з постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» та ст.44 Закону України «Про статус суддів»; зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Луганській області нарахувати позивачеві, починаючи з 1 січня 2009 року заборгованість по заробітній платі, виходячи з посадового окладу, визначеного на рівні 8 мінімальних заробітних плат, з урахуванням щорічного поетапного збільшення розміру мінімальної заробітної плати, передбаченого законами про Державний бюджет України, і щомісячної надбавки за вислугу років; зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Луганській області нарахувати позивачеві, починаючи з 1 січня 2009 року заборгованість по щомісячному грошовому утриманню, виходячи з розміру перерахованої заробітної плати.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області щодо не проведення перерахунку заробітної плати та щомісячного грошового утримання з донарахованих сум заробітної плати ОСОБА_3 з 19.08.2009 з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 в редакції станом на 31.12.2005, та неподання до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу ОСОБА_3 з зазначенням розміру заробітної плати виходячи із 8 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас; визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо невжиття заходів з повного фінансування заробітної плати та щомісячного грошового утримання з донарахованих сум заробітної плати ОСОБА_3 з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 8 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас; визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_2 фінансів України, щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати та щомісячного грошового утримання з донарахованих сум заробітної плати ОСОБА_3 з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 8 мінімальних заробітних плат станом на момент проведення виплат, з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас; зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації в Луганській області провести перерахунок ОСОБА_3 з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року перерахунок заробітної плати та щомісячного грошового утримання з донарахованих сум заробітної плати, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 8 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат. Після перерахунку здійснити виплату недоплачених сум з утриманням обов'язкових податків та зборів з одночасним поданням до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу. Зобов'язано ОСОБА_2 фінансів України профінансувати вказані виплати; зобов'язано Державну судову адміністрацію України виділити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Луганській області з єдиного рахунку Державного бюджету України № 4024, відкритого у Державному казначействі України МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року заробітної плати, обчисленої з урахуванням посадового окладу, виходячи з 8 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на момент проведених виплат з 19.08.2009 року та щомісячного грошового утримання з донарахованих сум заробітної плати з урахуванням раніше проведених виплат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням, відповідачі по справі, а саме: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області та ОСОБА_2 фінансів України, подали апеляційні скарги, в яких просили постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2010 року скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області в обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначило, що згідно ч. 1 ст. 121 Закону України «Про судоустрій України» від 07.02.2002 року № 3018-3, суди загальної юрисдикції фінансуються на підставі кошторисів і помісячних розписів видатків, затверджених відповідно до вимог цього Закону, в межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку встановленому Бюджетним кодексом України. Відповідно до ст. 47,48 Бюджетного Кодексу України, Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Державного бюджету України. ОСОБА_2 фінансів України здійснює загальну організацію та управління виконання Державного бюджету України, координує діяльність учасників бюджетного процесу з питань виконання бюджету. В Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету. Згідно ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Таким чином, апелянт наголошує, що відповідачами в будь-якому випадку щодо нарахування та виплати заборгованості по заробітній платі суддям є держава в особі ОСОБА_2 фінансів України та органів Державного казначейства України.

ОСОБА_2 фінансів України в обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначило, що частиною 4 статті 51 Бюджетного кодексу України відповідальність за управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням процедур та вимог, встановлених Бюджетним кодексом України, несуть розпорядники бюджетних коштів. З 01 січня 2003 року головним розпорядником коштів, передбачених в Державному бюджеті на утримання судів загальної юрисдикції, є Державна судова адміністрація України, яка несе відповідальність за фінансове забезпечення діяльності кожного суду. В свою чергу ДСА України мала була розробити бюджетний запит, у якому би обґрунтувала необхідність виділення коштів з державного бюджету на відшкодування у відповідні роки недоотриманої заробітної плати суддям, які працювали на посаді судді у зазначений період. Відповідно до ч. 2 ст. 35 Бюджетного кодексу України головні розпорядники бюджетних коштів несуть відповідальність за своєчасність, достовірність та зміст поданих ОСОБА_2 фінансів України бюджетних запитів. Бюджетний кодекс України та Положення про ОСОБА_2 фінансів України не передбачають підстав для фінансування заборгованості заробітної плати з міністерства на користь позивача, тому позовні вимоги до ОСОБА_2 фінансів України задоволенню не підлягають.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скаргах доводи, колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 працює суддею Слов'яносербського районного народного суду з 21.06.1982 (наказ № 69 від 21.06.1982), обрана суддею Слов'яносербського районного суду Луганської області безстроково з 20.04.2000 (наказ № 56 від 24.05.2000, постанова Верховної ОСОБА_4 України від 20.04.2000 № 1654 -III) та працює з 11.10.2007 заступником голови Слов'яносербського районного суду Луганської області (наказ № 397/к від 11.10.2007, рішення ради суддів № 97 від 28.09.2007) по теперішній час, їй призначена виплата щомісячного грошового утримання згідно наказу від 02.09.2002 № 228-3, що підтверджується довідкою Слов'яносербського районного суду Луганської області № 11404 від 29.11.2010 (а.с.6).

Заробітна плата позивача обчислювалася виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн., встановленої станом на 21 грудня 2005 року, без урахування підвищення мінімальної заробітної плати на підставі законів України про Державний бюджет України на 2009-2010 роки.

Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області від 24.01.2011 № 33 суддя Кобзій Т.І. станом на 01.01.2008 отримувала надбавку за вислугу років у розмірі 40 відсотків від посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас, яка передбачена при стажі роботи понад 25 років.

Закон України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-ХИ (далі -

Закон № 2682), що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, визначає статус

суддів з метою забезпечення належних умов для здійснення правосуддя, дотримання

Конституції і законів України, охорони прав і свобод громадян.

Відповідно до ст.44 Закону № 2862-П (в редакції, що діяла станом на 01.01.2006) заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

Абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.06.2005 № 514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України», посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01.06.2005 визначено у 15 розмірів мінімальної заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці суддів» (яка набрала законної сили з 1 січня 2006 року) затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи згідно з додатком 7.

Відповідно до зазначеної схеми посадовий оклад ОСОБА_3, яка займає посаду заступника Голови Слов'яносербського районного суду Луганської області, складає 8 мінімальних розмірів заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1310 від 31.12.2005 затверджено зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865, а саме постанову доповнено п.41 наступного змісту: «Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 41 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865» та пункт 41 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 встановлено, що Кабінет Міністрів України в порушення п.14 ст.92 Конституції України, вийшов за межі своєї компетенції та перебрав на себе функцію законодавця щодо встановлення розмірів посадових окладів суддів, поставивши в залежність виплату заробітної плати суддям від розмірів мінімальної заробітної плати, з одночасною забороною їх перерахування, чим допустився обмеження гарантій незалежності і недоторканності суддів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно - правові акти, якими, зокрема, є і постанови Кабінету Міністрів України, розповсюджують свою дію на невизначене коло осіб, тому, ототожнення часу втрати чинності нормативно - правовим актом з часом його прийняття ставить під сумнів правомірність дій не лише державних органів, а і невизначеного кола осіб, на яких розповсюджував свою дію вказаний нормативно - правовий акт.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 не вирішено питання щодо повороту виконання судового рішення, тобто Постанова Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865» та пункт 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 856 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» втратили чинність лише з 19 серпня 2009 року. КАС України встановлює обов'язковість судового рішення як одного з основних положень адміністративного процесу і закріплює його значення як принципу адміністративного судочинства, адже виконання судового рішення є кінцевою метою судового захисту особи.

Обов'язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, Конституції та законів України, як право на судовий захист.

Тобто, як правильно зазначено судом першої інстанції, з моменту втрати чинності пункту 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», яке мало місце 19 серпня 2009 року, відповідачі ОСОБА_2 фінансів України, Державна судова адміністрація України та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області зобов'язані були застосовувати Постанову № 865 в первісній редакції.

Статтею 55 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 № 835-УІ передбачено розміри мінімальних заробітних плат на 2009 рік. Так, станом на 1 липня 2009 року розмір мінімальної заробітної плати становив 630 грн., з 1 жовтня 2009 року - 650 грн.

Відповідно до Закону України від 20 жовтня 2009 року № 1646- VI «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», який спрямований на встановлення розміру прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, що забезпечить належний соціальний захист кожного громадянина України у період фінансово - економічної кризи, розмір мінімальної заробітної плати з 1 листопада 2009 року становить 744 грн., азі січня 2010 року встановлено на рівні 869 грн.

Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області від 24.01.2011 ОСОБА_3 станом на 01.01.2008 отримує щомісячне грошове утримання у розмірі 90 % від заробітної плати.

Враховуючи, що розмір щомісячного довічного грошового утримання прямо залежить від заробітної плати, яку отримує позивач, то позовні вимоги щодо його перерахунку підлягають задоволенню лише за періоди, коли заробітна плата судді не відповідала законодавчо встановленому рівню, а саме на суму недоплаченого посадового окладу, розрахованого у розмірі 8 мінімальних заробітних плат, визначених законодавством, з 19 серпня 2009 року.

ОСОБА_4 суддів України від 27.06.2008 № 105 зобов'язано Державну судову адміністрацію України, Конституційний Суд України, Верховний Суд України та вищі спеціалізовані суди України обрахувати і включити до бюджетного запиту на 2009 рік кошти, необхідні для здійснення перерахунку заробітної плати, щомісячного грошового (довічного) утримання та вихідної допомоги суддям за період з 01.06.2005 по 31.12.2005 за період з 2005 по 2008 роки, а також підготувати пропозиції про внесення

змін до скасованих постанов Уряду.

Відповідно до п.1 Положення про ОСОБА_2 фінансів, затвердженого Указом Президента № 1081/99 від 26 серпня 1999 року, ОСОБА_2 фінансів України (Мінфін України) є центральним органом виконавчої влади, підпорядкованим Кабінету Міністрів України.

Мінфін України забезпечує проведення єдиної державної фінансової, бюджетної, податкової політики, спрямованої на реалізацію визначених завдань економічного та соціального розвитку України, здійснює координацію діяльності у цій сфері інших центральних органів виконавчої влади.

Згідно з пунктом 2 Положення № 1081 Мінфін України узагальнює практику застосування законодавства з питань, що належать до його повноважень, розробляє пропозиції щодо вдосконалення законодавства та в установленому порядку вносить їх на розгляд Президентові України та Кабінету Міністрів України.

У межах своїх повноважень Мінфін України організовує виконання актів законодавства і здійснює систематичний контроль за їх реалізацією.

Визнання незаконним пункту 41 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865» та пункту 41 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні є підставою для збільшення фінансування судової системи в частині збільшення асигнувань на заробітну плату суддів.

Статтею 130 Конституції України та статтею 118 Закону України «Про судоустрій України» забезпечення належного фінансування та умов функціонування судів покладено на державу, що передбачає окреме визначення у Державному бюджеті видатків, у тому числі на соціальне забезпечення суддів.

Статтею 126 Закону України «Про судоустрій України» встановлено, що Державна судова адміністрація України готує матеріали для формування пропозицій щодо бюджету судів та здійснює заходи щодо їх фінансування відповідно до цього Закону, здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів.

В порушення вимог ст.ст.20,21 Бюджетного кодексу України, Державна судова адміністрація України як головний розпорядник бюджетних коштів та учасник бюджетного процесу, не звернулася з бюджетним запитом до ОСОБА_2 фінансів України для подальшої підготовки пропозицій до Кабінету Міністрів України при розробленні проекту Державного бюджету України, чим порушено принцип відповідальності учасника бюджетного процесу, яким передбачено, що кожен учасник бюджетного процесу несе відповідальність за свої дії або бездіяльність на кожній стадії бюджетного процесу (п.11 ч.1 ст.7 Бюджетного кодексу України).

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для скасування постанови не має.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області та ОСОБА_2 фінансів України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, ОСОБА_2 фінансів України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання нарахувати та виплатити заборгованість по заробітній платі та довічному грошовому утриманню залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів: О.В. ОСОБА_5 ОСОБА_6 Гімон