Справа № 444/1644/16-а
Суддя: Оприск З. Л.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1644/16-а
Провадження № 2-а/444/78/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючий суддя Оприск З. Л.,

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №4 ПП Жовківського ВП Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 18 липня 2016 року поліцейським Кам'янко-Бузького ВП ГУНП у Львівській області, ОСОБА_3, було складено Постанову серія ПС2 №588011 по справі про адміністративні правопорушення, відповідно до якої громадянина ОСОБА_1, який рухався на транспортному засобі DЕО Lanos, номерний знак НОМЕР_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень, після чого працівниками Поліції було дозволено подальше керування даним транспортним засобом. Звернув увагу суду на те, що даного правопорушення позивач не вчиняв, посвідчення особи водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу було в нього при керуванні даним транспортним засобом, вказані документи надавалися для огляду працівникам поліції при здійсненні зупинки автомобіля, однак працівники Поліції жодним чином не відреагували на це. Просив визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №588011 від 18 липня 2016 року.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, просив позов задовольнити. Пояснив, що в той вечір він під'їхав до шлагбаума, який то опускався, то піднімався. Він переїхав переїзд і приблизно за 200 метрів виїхала патрульна поліція. Вони не мали жетонів і не зачитали йому його права. Він дзвонив за правовою допомогою. Відповідач приїхав пізніше. Документи у нього були, він надав для огляду техпаспорт, а посвідчення водія показав і сховав, оскільки працівники поліції не представилися.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, просив позов задовольнити. Наголосив, що відсутні докази відмови ОСОБА_1 в отриманні копії оскаржуваної постанови.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що постанова була складена 18 числа близько першої години ночі щодо подій, які мали місце 17 числа, оскільки ОСОБА_1 завозили на огляд на стан сп'яніння. Посвідчення водія ОСОБА_1 йому не пред'являв. Він перебував на роботі, йому подзвонили, щоб він приїхав на допомогу іншому наряду. На вимогу надати технічний паспорт і посвідчення водія ОСОБА_1 надав технічний паспорт, але посвідчення водія не надав, вказав, що забув. Водій відмовився від підпису у постанові, що підтверджується протоколом, складеним по статті 130 КУпАП відносно водія. Вказав, що порушення не було зафіксовано в автоматичному режимі, до оскаржуваної постанови не складали ніякого документа про відмову від підпису про отримання копії постанови, паспортні дані водія стали відомі після того, як водій назвав своє прізвище, ім'я та по-батькові.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

З постанови серії ПС2 № 588011 від 18.07.2016 року вбачається, що позивач 17.07.2016 року керував автомобілем не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. До позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Статтею 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положення ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями, іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається із оскаржуваної постанови у ній не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Окрім цього, відповідно до Розділу ІV Наказу МВС України від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Однак, як вбачається із оскаржуваної постанови, така не відповідає встановленим Додатком 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, вимогам, не містить усіх обов'язкових реквізитів зразка постанови, а також не містить відмітки про відмову особи від підпису у постанові та від отримання її копії.

Суду не надано інших достатніх належних та допустимих доказів відмови позивача від підпису у постанові та від отримання її копії.

За таких обставин оскаржувана постанова не відповідає встановленим до неї вимогам законодавства, відповідач при її винесенні не діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому оскаржувану постанову слід визнати незаконною та скасувати.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 245, 251, 256 КУпАП, ст.11,69,70,71,159,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії С2 №588011 від 18 липня 2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий З. Л. Оприск