Справа № 266/1407/16
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сараєв І.А.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року справа №266/1407/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Жаботинської С.В., Васильєвої І.А., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 22 червня 2016 р. у справі № 266/1407/16 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення в Суворівському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради ( відповідач 1), Управління соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради (відповідач 2), Управління соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про визнання неправомірною бездіяльність, визнання неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: визнати неправомірними дії відповідача 1 та зобов'язати останнього сплатити з листопада 2015 року позивачу щомісячну адресну грошову допомогу як внутрішньо переміщеній особі; визнати неправомірними дії та бездіяльність відповідача 2 та визнати неправомірними дії відповідача 3 та зобов'язати сплачувати допомогу з 12.03.2016 року ( а.с. 42-43).

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що у зв'язку із здійсненням бойових дій у м. Донецьку літом 2014 року він був вимушений переселитися із міста Донецька, де він постійно проживав, до смт. Сергіївка Білгород-Дністровського району Одеської області. 06.11.2014 року він узятий на облік в Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровський районної державної адміністрації Одеський області як внутрішньо переміщена особа. У серпні 2015 року його, як інваліда-переселенця, перемістили у санаторій «Ім Пирогово «Куяльнік» Суворівського району Одеси. Зазначену обставина підтверджує довідка за № від 02.09.2015 р.

У зв'язку із високим розміром орендної плати за житло у м. Одеса у подальшому він був вимушений переселитися до міста Маріуполя, де орендував житло за договором від 01.11.2015 р. 22.01.2016 р. його взято на облік як внутрішньо перемішену особу Управлінням соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради. У зв'язку із тим, що власник житла, в якому він проживав на умовах оренди, вирішив продати житло, він був вимушений 26 лютого 2016 р. переселитися до Жовтневого району міста Маріуполя за адресою: вул. Італійська 68/14, м. Маріуполь. 12.03.2016 р. його узято на облік як внутрішньо перемішену особу Управлінням соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради.

Починаючи з жовтня 2015 року йому не здійснювалося жодної виплати щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо перемішеній особі, при тому, що у вересні 2015р. ним подано заяву про призначення та виплату йому такої допомоги на 6 місяців. При взятті на облік його, як внутрішньо перемішеної особі УПСЗН Приморського району 22.01.2016 р. ним у той самий день подано до УПСЗН Приморського району нову заяву про виплату йому щомісячної адресної грошової допомоги. При взятті його на облік УПСЗН Жовтневого району Маріуполя 12.03.2016 р. у вказаний день ним подана нову заяву до УПСЗН Жовтневого району про виплату щомісячної адресної грошової допомоги.

На теперішній час він перебуває на обліку УСЗН Жовтневого району Маріупольської міської ради.

За таких обставин, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 червня 2016 р. позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення в Суворівському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради, Управління соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про визнання неправомірною бездіяльність, визнання неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради щодо не виплати позивачу щомісячної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі за період з 09.02.2016 року по 11.03.2016 року.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради здійснити виплату позивачу щомісячної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі за період з 09.02.2016 року по 11.03.2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач 1 не допустив неправомірності дій при вирішенні питання про припинення виплати позивачу допомоги з листопада 2015 року, оскільки позивач змінив фактичне місце проживання. Зазначив, що позивач звернувся до АТ «Ощадбанк» з заявою про відкриття поточного та призначення щомісячної адресної допомоги в УПСЗН Приморського району м. Маріуполя, як внутрішньо переміщеній особі, 09.02.2016 року. Таким чином, він має право на виплату зазначеної допомоги з 09.02.2016 року по 11.03.2016 року. Також, зазначає, що позивач звернувся до відповідача 14.03.2016 року, таким чином має право на виплату щомісячної адресної грошової допомоги, як внутрішньо переміщеній особі за період з 14.03.2016 року.

Позивач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що йому протиправно не виплачено щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщеній особі з листопада 2015 року. Разом з тим, позивачем ще у вересні 2015 року подано заяву про призначення та виплату такої допомоги на 6 місяців. Вказує на те, що відповідач 3 неправомірно призначив допомогу позивачу з 14 березня 2016 року, а не з 12 березня 2016 року.

Згідно ст. 197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а постанову суду такою, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до довідки № від 02 вересня 2015 року позивача взято на облік до Управління праці та соціального захисту населення в Суворівському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, дія довідки закінчується 02 березня 2016 року (а.с. 8).

Згідно довідки № від 22 січня 2016 року, позивача взято на облік до Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради, як внутрішньо переміщену особу, закінчення дії довідки 01 березня 2016 року (а.с. 7).

Відповідно довідки № від 12 березня 2016 року, позивача взято на облік до Управління праці та соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, як внутрішньо переміщену особу, закінчення дії довідки 11 вересня 2016 року (а.с. 6).

З договору оренди житлового приміщення від 01 листопада 2015 року, вбачається, що позивач з 01.11.215 року орендував житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 48).

З договору оренди житлового приміщення від 26 лютого 2016 року вбачається, що позивач з 01.03.2016 року орендував житло, розташоване по АДРЕСА_2 ( а.с. 47).

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає на території України, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання, у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з п. п. 2, 3 ст. 7 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 1706-VII (в редакції, яка діяла на період з 02.09.2015 року - 12.03.2016 року) факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ( ч. 3 ст. 4 Закону № 1706-VII).

Згідно ст. 12 зазначеного Закону підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від від 1 жовтня 2014 р. № 509 регулює механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка).

Відповідно до п. 6 Порядку № 509 у день подання заяви безоплатно видається довідка за формою, наведеною у додатку, яка роздруковується на папері формату А4 і підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою відповідного уповноваженого органу. Відомості про малолітніх, неповнолітніх внутрішньо переміщених осіб, які переміщуються разом з батьками або членами сім'ї, зазначаються у довідці одного із заявників. Строк дії такої довідки становить шість місяців з дати її видачі. У разі продовження дії обставин, що визначені в статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", строк дії такої довідки може бути продовжений на наступні шість місяців, для чого внутрішньо переміщена особа має повторно звернутися за фактичним місцем свого проживання до уповноваженого органу. Уповноважені органи ведуть журнал обліку виданих довідок.

Під час видачі довідки посадова особа уповноваженого органу інформує внутрішньо переміщену особу, яка береться на облік, про можливості розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема з відновленням соціальних виплат, про необхідність відкриття поточного рахунка в уповноваженому банку для набуття права на грошову допомогу, надає інформацію про місцезнаходження місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та найближчих установ уповноваженого банку (п. 7 Порядку № 509).

Відповідно до п. 7 - 1 Порядку № 509 під час видачі довідки посадова особа уповноваженого органу інформує внутрішньо переміщену особу про обов'язок повідомити протягом 10 днів відповідному територіальному підрозділу ДМС про фактичне місце проживання, а також про зміну фактичного місця проживання або повернення до покинутого місця проживання.

Територіальний підрозділ ДМС у триденний строк після повідомлення внутрішньо переміщеною особою про фактичне місце проживання проводить перевірку наведених у довідці відповідних відомостей, проставляє у разі підтвердження таких відомостей на зворотному боці довідки відмітку про реєстрацію місця проживання осіб, зазначених у довідці, та щодня подає в електронній формі уповноваженому органові відповідну інформацію.

Згідно п. 9 Порядку № 509 у разі зміни місця проживання або змін у складі сім'ї у зв'язку з народженням дитини (або іншими обставинами) заявник звертається за виданням довідки до уповноваженого органу за місцем фактичного проживання, а раніше видана йому довідка вилучається, про що вносяться відповідні зміни до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок № 505).

Відповідно до ст. 2 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Грошова допомога виплачується шляхом перерахування на поточний рахунок, відкритий відповідно до цього Порядку безоплатно в установі уповноваженого банку.

Уповноважений банк приймає від уповноваженого представника сім'ї документи, необхідні для отримання грошової допомоги у разі відкриття поточного рахунка (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо виплата грошової допомоги раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку).

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період.

Згідно п. 5 Порядку для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

Установа уповноваженого банку відкриває уповноваженому представнику сім'ї поточний рахунок та не пізніше трьох робочих днів з дати відкриття зазначеного рахунка надсилає його заяву про призначення грошової допомоги (заяву, в якій уповноважений представник сім'ї повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги) разом з документами, що додаються до неї, відповідному уповноваженому органу із супровідним листом, в якому зазначаються реквізити поточного рахунка. У разі коли від установи уповноваженого банку надійшла заява про призначення грошової допомоги, до якої не додано всіх необхідних документів, передбачених пунктом 5 цього Порядку, уповноважений орган надсилає уповноваженому представнику сім'ї повідомлення про перелік документів, які необхідно подати додатково.

Згідно п. 8 Порядку уповноважені органи: протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ї; подають щомісяця до 10 та 20 числа заявки про потребу в коштах на виплату грошової допомоги структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської держадміністрацій.

У заявках зазначається кількість сімей, яким призначено грошову допомогу, та загальна сума такої допомоги.

Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської держадміністрацій подають до Мінсоцполітики узагальнену заявку в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

Інформація про призначення грошової допомоги вноситься уповноваженими органами до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебував на обліку в Управлінні соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації та йому нараховувалась щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг по 30.09.2015 року.

З 02.09.2015 року позивач як внутрішньо переміщена особа перебував на обліку у Управління соціального захисту населення в Суворівському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради за новим місцем тимчасового проживання відповідно довідки № , яка дійсна до 02.03.2016 року та йому продовжено виплату грошової допомоги з 01.10.2015 року по 22.10.2015 року згідно заяви позивача від 02.09.2015 року.

Кошти грошової допомоги у сумі 1095, 06 грн. ( з урахуванням призначення за 22 календарних дні у розмірі 970, 06 грн. та доплати за вересень, у зв'язку з підвищенням прожиткового мінімуму у розмірі 125, 00 грн.) нараховані на відомість жовтня 2015 року, зараховані на картковий рахунок позивачу, який відкритий у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України» 20.10.2015 року ( а.с. 34).

Після зняття з обліку, відповідно до п. 3 Постанови № 505 звернення щодо продовження терміну виплати грошової допомоги від позивача до відповідача 1 не надходило.

З договору оренди житлового приміщення від 01 листопада 2015 року, вбачається, що позивач з 01.11.2015 року орендував житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 48). Тобто, з 01.11.2015 року позивач фактично проживав за вказаною адресою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для визнання неправомірними дій відповідача 1 та зобов'язання останнього виплатити щомісячну адресну грошову допомогу, як внутрішньо переміщеній особі з листопада 2015 року, оскільки з 01.11.2015 року позивач фактично змінив місце проживання, відсутні.

Крім того, згідно Положення про департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 13.02.2014 року № 4575-VI управління соціального захисту населення в Суворовському районі є територіальним структурним підрозділом департаменту та не є юридичною особою. Тобто, не наділене адміністративною процесуальною правоздатністю і дієздатністю.

На підставі вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання неправомірними дії відповідача 1 та зобов'язання останнього сплатити з листопада 2015 року щомісячну адресну грошову допомогу як внутрішньо переміщеній особі задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дії та бездіяльність відповідача 2, колегія суддів зазначає наступне.

На підставі запиту від 24.02.2016 року № 84 відповідачем 1 відповідачу 2 направлено справу позивача.

Позивачем подано заяву від 22.02.2016 року до Управління соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та про продовження виплати щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно довідки № від 22 січня 2016 року, позивача взято на облік до Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради, як внутрішньо переміщену особу, закінчення дії довідки 01 березня 2016 року ( а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся 09.02.2016 року із заявою до відділення «Ощадбанку» для відкриття поточного рахунку та призначення допомоги.

Позивача знято з обліку УПСЗН Приморського району м. Маріуполя 30.03.2016 року.

Посилання відповідача 2 на отримання особової справи позивача лише 22.03.2016 року не є підставою для невиплати позивачу з 09.02.2016 року по 11.03.2016 року щомісячної адресної грошової допомоги відповідно до Порядку надання допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно визнання неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради щодо не виплати позивачу щомісячної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі за період з 09.02.2016 року по 11.03.2016 року та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради здійснити виплату позивачу щомісячної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі за період з 09.02.2016 року по 11.03.2016 року.

Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дії відповідача 3 та зобов'язати останнього сплачувати допомогу з 12.03.2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

12.03.2016 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради з заявою про взяття його на облік як внутрішньо переміщену особу та отримав довідку № від 12.03.2016 року ( а.с. 6).

15.03.2016 року відповідачем 3 був зроблений запит особової справи позивача.

14.03.2016 року позивач звернувся до Жовтневого УСЗН із заявою про продовження виплат щомісячної адресної грошової допомоги відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ( а.с. 23).

Рішенням управління від 13.04.2016 року позивачу призначено допомогу з 14.03.2016 року по 11.09.2016 року ( а.с. 24).

Допомога призначена з 14.03.2016 року.

Будь-яких доказів які б свідчили, що позивач звернувся до Жовтневого УСЗН із заявою про продовження виплати щомісячної адресної грошової допомоги саме 12.03.2016 року позивачем не надано.

Таким чином, з огляду на норми чинного законодавства, посилання апелянта на те, що відповідач повинен був виплачувати останньому допомогу з 12 березня 2016 року колегією суддів не приймаються, оскільки заява про продовження виплати щомісячної адресної грошової допомоги до управління подана 14.03.2016 року.

Згідно п. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову ( п. 2 ст. 71 КАС України).

З урахуванням наявних доказів в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, справа по суті вирішена правильно і підстави для скасування або зміни постанови відсутні.

Керуючись статями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 22 червня 2016 р. у справі № 266/1407/16 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Жаботинська

Судді І.А. Васильєва

Е.Г. Казначеєв