Справа № 2-а-5-1048/10/1423
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2012-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2012 р.Справа № 2-а-5-1048/10/1423

Категорія: 10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Алєйніков В.О.

Одеський апеляційний адміністративного суду у складі колегії суддів:
Головуючого судді Бойка А.В.,
суддів: Романішина В.Л.,
Яковлєва О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.04.2010 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни -

В С Т А Н О В И В:
30.01.2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 01.01.2006 року по 31.09.2008 року у сумі 3532,30 грн.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.04.2010 проведена заміна відповідача Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на належних відповідачів Головне Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Миколаївський обласний військовий комісаріат.

07.04.2010 року позивачем заявлено клопотання про збільшення позовних вимог, відповідно до якого період стягнення було подовжено до дня винесення рішення суду.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.04.2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22 травня 2008 року по 07.04.2010 року з урахуванням виплачених сум.

12.06.2010 року Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області подано апеляційну скаргу на вказану постанову Центрального районного суду м. Миколаєва.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду першої інстанції, апелянт зазначає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.04.2010 року та постановлення нового рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни, і відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни`від 18.11.2004 року має право користуватися пільгами, встановленими вказаним Законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції від 18.11.2004 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України (в редакції 2005 року) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції 2005 року) пропущення строку звернення до адміністративного суду було підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Статтею 5 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

В свою чергу, згідно ст. 100 КАС України в редакції від 07.07.2010 року адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України`від 28 грудня 2007 року №107-VI підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких «дітям війни»(крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, відповідач повинен був здійснити нарахування підвищення до пенсії позивачці в межах бюджетного року за період з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зважаючи на те, що позивач звернувся до суду за захистом порушених прав лише 30.01.2009 року, доказів поважності пропуску строку звернення до суду не надав, враховуючи положення ст. 100 КАС України (в редакції від 07.07.2010 року), суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що за 2007 рік адміністративний позов підлягає задоволенню з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

У 2009-2010 рр. дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни не призупинялась, а положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530, які суперечать цьому Закону, не можуть бути застосовані, оскільки мають меншу юридичну силу ніж норми Закону.

Зважаючи на все вищезазначене, колегія суддів вважає, що відповідач має здійснити перерахунок виплат з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 07.04.2010 року.

Що стосується вимог позивача про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни у сумі 3532,30 гривень, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України`обов`язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання позивача.

Таким чином позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Твердження апелянта стосовно невизначеності розміру мінімальної пенсії за віком не приймається до уваги колегією суддів апеляційної інстанції, оскільки згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`від 09.07.2003 року мінімальний розмір пенсії за віком визначається виключно цим Законом.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначається щорічно в Законі України «Про Державний бюджет України`на відповідний рік.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому постановлене рішення, відповідно до ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким частково задовольнити вимоги позивача.

Враховуючи вищенаведене і керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.04.2010 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни`в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 07.04.2010 року.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни`в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 07.04.2010 року з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги за період з 01.01.2006 року по 21.05.2008 року залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.
Судді: Романішин В.Л.
Яковлєв О.В.