Справа № 818/386/16
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 р. Справа № 818/386/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Бенедик А.П. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 25.05.2016р. по справі № 818/386/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубовязівський елеватор"

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Дубовязівський елеватор", звернулось до суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління ДФС у Сумській області, та просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення:

- від 18.03.2016р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 236402грн. за основним платежем та на 59100грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- від 18.03.2016р. № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 143 461грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 35865грн.25коп.;

- від 21.03.2016р. № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 52737грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 25.05.2016р. по справі №818/386/16 вимоги позивача були задоволені.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 18.03.2016р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 236402грн. за основним платежем та на 59100грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 18.03.2016р. № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 143 461грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 35865грн.25коп.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.03.2016р. № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 52737грн.

Не погоджуючись з постановою Сумського окружного адміністративного суду від 25.05.2016р. по справі №818/386/16 відповідач подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, вважає, що судом порушені норми права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача та представників сторін колегія суддів встановила, що підставою прийняття оскаржуваних повідомлень рішень був акт перевірки позивача працівниками відповідача №36/22-01/34072570/13 від 04.03.2016р. "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Дубовязівський елеватор" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012р. до 31.12.2014р., валютного та іншого законодавства з 01.10.2012р. до 31.12.2014р., в якому зроблені висновки про порушення п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, що призвело до завищення відємного значення обєкту оподаткування по податку на прибуток на загальну суму 52737грн., в т.ч. за 2013 рік на 4222грн. та за 2014 рік на 30851грн., а також порушення п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 236402грн., в тому числі: серпень 2014 року в сумі 181412грн., вересень 2014р. в сумі 50256грн., жовтень 2014р. в сумі 4734грн. та завищення суми заявленого бюджетного відшкодування в сумі 143461грн., в тому числі: липень 2014р. в сумі 123333грн., серпень 2014р. в сумі 20128грн.

Задовольняючи вимоги позивача суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до висновків, викладених в акті перевірки, підставою для донарахування позивачу податкових зобов'язань слугували наступні обставини: недостатня кількість трудових та матеріальних ресурсів (власного або орендованого обладнання, транспортних засобів) у ТОВ БК Кепітал-Сіті та ФОП ОСОБА_1 для здійснення підрядних робіт згідно з укладеними договорами, внаслідок чого господарські операції не мали реального товарного характеру, не виконувались.

В перевіреному періоді позивач мав взаємовідносини в тому числі і з ТОВ БК Кепітал-Сіті та ФОП ОСОБА_1

15.07.2013р. між позивачем (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Підрядник) укладено договір №124 підряду, згідно з яким підрядник бере на себе зобовязання на власний ризик, своїми силами і засобами збудувати і здати замовнику за адресою: вул. Трудова, 48, смт. Дубовязівка Конотопського району улаштування асфальтобетонного покриття біля сушки Кімбрія площею 200кв.м. та провести ямковий ремонт площею 150кв.м. (всього 350кв.м.) відповідно до затвердженого замовником кошторису, нормативів ДБН №Д.1.1-1-2000 і в обумовлений договором строк (т.1, а.с.179-180).

25.09.2013р. між ТОВ "Дубовязівський елеватор" (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Підрядник) укладено договір №25/09 підряду, за умовами якого підрядник бере на себе зобовязання на власний ризик, своїми силами і засобами збудувати і здати замовнику за адресою: вул. Трудова, 48, смт. Дубовязівка Конотопського району улаштування асфальтобетонного покриття біля сушки Бонфанті площею 650кв.м, відповідно до затвердженого замовником кошторису №2-1-1 і в обумовлений договором строк, а замовник зобовязується надати підряднику майданчик, прийняти закінчений обєкт та повністю оплатити вартість виконаних робіт (т.1,а.с.82-83).

16.06.2014р. між позивачем (Замовник) та ТОВ Будівельна компанія Капітал Сіті (Підрядник) укладено договір генпідряду №16/06-1, відповідно до якого замовник доручає, а генпідрядник забезпечує згідно з проектною документацією та умовами договору виконання будівельних робіт із облаштування додаткової ділянки галереї відкритого типу, підсилення конструкцій прирельсового складу, влаштуванню додаткових норійних вишок, монтажу огороджувальних конструкцій вузла відгрузки на залізничний транспорт, фундаментів під автоваги за адресою: 41655, Сумська область, Конотопський район, смт. Дубовязівка, вул. Трудова, 48 (т.1,а.с.107-115).

25.06.2014р. ТОВ "Дубовязівський елеватор" (Замовник) та ТОВ Будівельна компанія Капітал Сіті (Підрядник) укладено договір підряду №25/06, згідно з яким у порядку та на умовах, визначених цим договором, підрядник бере на себе зобовязання на власний ризик, своїми силами і засобами здійснити замовнику за адресою: вул. Трудова, 48, смт. Дубовязівка Конотопського району улаштування асфальтобетонного покриття біля ГРС, включаючи ямковий ремонт і щебеневу основу окремих місць загальною площею 1230кв.м, відповідно до затвердженого замовником кошторису і в обумовлений договором строк, а замовник зобовязується надати підрядчику майданчик, прийняти закінчений обєкт та повністю оплатити вартість виконаних робіт (т.1,а.с.126-127).

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ч.1 ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта (ч.2 ст.875 ЦК України).

Положеннями ч.4 ст.882 ЦК України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

З акту перевірки вбачається, що на виконання умов вказаних договорів:

- ТОВ БК Кепітал-Сіті виписані податкові накладні та складені акти виконаних робіт (форма КБ-2в) та відомості ресурсів до них, в яких вказано, що витрати по договору підряду від 25.06.2014р. №25/06 на улаштування асфальтобетонного покриття становлять:витрати робітників-будівельників 395 люд/годин та витрати праці робітників, зайнятих управлінням та обслуговуванням машин 578 люд/годин, всього 973 люд/годин;

- з ФОП ОСОБА_1 складений акт приймання будівельних робіт №1 за липень 2013р., підписаний 23.07.2013р., де кількість відпрацьованих люд/годин робітниками-будівельниками значиться як 319, а також акт №1 за вересень 2013 року, підписаний 15.10.2013р., в якому кількість відпрацьованих люд/годин робітниками-будівельниками значиться як 264.

Виходячи з показників люд/годин, наведених в актах виконаних робіт, кількості робочих днів у липні та вересні 2013 року (по 21 дню), норми тривалості робочого часу на одну людину у ці місяці (167 год., 7,96год. на добу), а також враховуючи те, що ФОП ОСОБА_1 взагалі використовував лише одного найманого працівника у липні, вересні 2013р. (за даними звіту 1-ДФ), вказаний підприємець витратив на роботах по: улаштуванню асфальтобетонного покриття площею 200кв.м. та ямковий ремонт площею 150кв.м., 23,86 години на добу (167/7=23,86 годин на добу), а по улаштуванню асфальтобетонного покриття площею 650кв.м. біля сушки Бонфантія, 11,13 години на добу (167/15=11,13 годин на добу).

Виходячи з показників люд/годин, наведених в актах виконаних робіт, кількості робочих днів у червні та липні 2014 року (3 та 6 днів з дати укладення договору підряду - 25.06.2014р. до дати підписання акту виконаних робіт 08.07.2014р.), 8-годинної тривалості робочого дня, а також враховуючи те, що у ТОВ БК Кепітал-Сіті чисельність працівників складала 2 людини та у можливого субпідрядника ФОП ОСОБА_1 2 людини (за даними звіту 1-ДФ) підприємство витратило на роботах по улаштуванню асфальтобетонного покриття площею 1230кв.м. -30,4 години на добу (973/4 робітника х8 годин на 1 день).

Перевіркою не встановлено факту залучення субпідрядників до виконання даних робіт.

З урахуванням вищенаведеного, податковий орган вказує на нереальний характер здійснення господарський операцій внаслідок відсутності у контрагентів позивача транспортних засобів, спецтехніки та достатньої кількості людських ресурсів, а також відсутності у цих контрагентів постачальників, які мають виробничі та трудові ресурси для виконання будівельних робіт.

Отже, невідповідність кількості працівників ТОВ БК Кепітал-Сіті та ФОП ОСОБА_1 вказаним в актах виконаних робіт витратам праці робітників на обсяг робіт шляхом проведеного розрахунку стала підставою для висновку відповідача про порушення ТОВ "Дубовязівський елеватор" вимог податкового законодавства, однак це не є безумовною ознакою відсутності реального виконання спірних договорів.

Так, виконання господарських зобовязань підтверджується копіями: податкових накладних, актів приймання виконаних робіт, договірної ціни, локальних кошторисів на роботи, підсумкових відомостей ресурсів, довідок про вартість виконаних робіт, договірної ціни,локальних кошторисів, банківських виписок, які долучено до матеріалів справи (т.1, а.с.84-86,88,93-106,116-123,128-144,181-186, т.2, а.с.14-22, 26-60).

Відповідно до довідки №2 до акту перевірки (т.1,а.с.233-234) у періоді, що перевірявся, ТОВ "Дубовязівський елеватор" фактично займалося складським господарством (вид діяльності згідно з КВЕД 52.10), а саме зберіганням зерна та продуктів його переробки, а також здійснювало оптову торгівлю зерном, насінням та кормами для тварин (вид діяльності згідно з КВЕД 46.21).

З огляду на вищевикладене, виконання підрядних робіт з улаштування асфальтобетонного покриття біля сушок, облаштування додаткової ділянки галереї відкритого типу, підсилення конструкцій прирельсового складу, влаштуванню додаткових норійних вишок, монтажу огороджувальних конструкцій вузла відгрузки на залізничний транспорт, фундаментів під автоваги за адресою: 41655, Сумська область, Конотопський район, смт. Дубовязівка, вул. Трудова, 48 в контексті з основними видами діяльності позивача прямо вказує на наявність у нього ділової мети та використання придбаних відповідно до умов спірних договорів робіт у власній господарській діяльності.

Зокрема, будівництво додаткової ділянки галереї відкритого типу, влаштування додаткових норійних вишок збільшило потужність відвантаження елеватора на 100/год. Факт введення зазначеного обєкта до експлуатації підтверджується копією декларації №СМ44, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Сумській області 17.10.2014р. (т.1, а.с.171-176).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що зобов'язання за договорами між позивачем та його контрагентами виконувались сторонами у повному обсязі.

В матеріалах справи міститься копія ліцензії ТОВ БК Кепітал-Сіті на провадження господарської діяльності, повязаної зі створенням обєктів архітектури, в т.ч. і на виконання будівельних та монтажних робіт, строком дії з 10.05.2011р. до 10.05.2016р. (т.1, а.с.177-178).

Додатково на підтвердження факту реального виконання підрядних робіт представниками позивача подано до суду копії: актів огляду прихованих робіт, виконаних на обєкті Будівництво додаткової ділянки галереї відкритого типу, влаштування додаткових норійних вишок та встановлення автовагів в смт. Дубовязівка по вул. Трудова,48, Сумської області, Конотопського району (т.1, а.с.169-170, т.2, а.с.74-81); загального журналу робіт №1, в якому перелічені відомості про виконані роботи на цьому обєкті (т.1, а.с.187-206); актів приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих обєктів (типова форма №ОЗ-2) (т.2,а.с.2-13); договору оренди техніки №28/07/13 від 20.05.2013р., укладеного між ТОВ Бахмачгазбудсервс та ФОП ОСОБА_1 (т.2, а.с.25), згідно з яким останнім орендувався автотранспорт автогрейдер та каток; актів проміжного прийняття відповідальних конструкцій (т.2, а.с.65-73); та копію журналу обліку вїзду (виїзду) транспортних засобів, відповідно до якого в червні вересні 2014 року на територію елеватора заїжджали транспортні засоби контрагентів позивача з будівельними матеріалами (металеві конструкції, бетон, пісок), з метою влаштування асфальтобетонного покриття, розрівнювання землі, ввезення асфальтобетонної суміші, налаштування обладнання, проведення господарських робіт (т.2, а.с.95-115).

Необхідність укладення договорів підряду обумовлена відсутністю у штаті позивача працівників-будівельників та інженерно-технічного персоналу (т.1, а.с.61-62).

Пунктом 138.1 ст.138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності, серед іншого, включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку (п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України).

Пунктом 138.2 цієї ж статті встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу

При цьому, згідно з пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Господарською діяльністю у розумінні п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2 ст.198 ПК України).

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 ст.187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у ПК України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку - покупця належним чином оформленої податкової накладної або митної декларації.

Відповідно до змісту п.п.201.4. та 201.8 ст.201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно з п.184.1 ст.184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

На момент складання податкових накладних контрагент позивача ТОВ БК Кепітал-Сіті був зареєстрований в якості платника податку на додану вартість відповідно до чинного законодавства. Податкові накладні містять такі обов'язкові реквізити як порядковий номер податкової накладної та дату її виписки, точне найменування юридичних осіб, їх індивідуальні податкові номери, назву товару (робіт), його ціну та вартість.

Податкові накладі по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 не виписувались, оскільки він не є платником податку на додану вартість, та наведені в акті перевірки допущені позивачем порушення по господарським операціям з ним не вплинули на правильність визначення податкового кредиту (т.1, а.с.28).

Відповідно до ч.1-3 ст.10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

На момент підписання відповідних договорів, актів приймання виконаних робіт контрагенти позивача були зареєстровані як субєкти господарської діяльності.

З огляду на викладені обставини, слід зауважити, що вчинення платником податків дій, що мають своїм результатом одержання податкової вигоди (звільнення від оподаткування, зменшення бази або ставки оподаткування, одержання права на залік або відшкодування податку на додану вартість тощо), саме по собі по собі не означає, що відповідні правочини були вчинені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Суд першої інстанції зазначив, що відсутність на момент проведення перевірки у реєстрах податкових накладних ТОВ БК Кепітал-Сіті даних про фактичні взаємовідносини між ТОВ БК Кепітал-Сіті та ФОП ОСОБА_2, з яким контрагент позивача уклав договір оренди обладнання №СП000415 від 28.06.2014р., свідчить лише про можливі порушення вказаними субєктами господарювання правил ведення податкового та бухгалтерського обліку щодо оформлення відповідних відносин, та тягне за собою застосування заходів відповідальності саме для таких платників та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарських операцій.

З приводу відсутності у позивача на момент проведення перевірки копії договору оренди техніки №28/07/13 від 20.05.2013р., укладеного між ТОВ Бахмачгазбудсервс та ФОП ОСОБА_1 (т.2, а.с.25), згідно з яким останнім орендувався автотранспорт (автогрейдер та каток), необхідно вказати, що у ТОВ "Дубовязівський елеватор" відсутній обовязок витребування у своїх контрагентів та наявності у нього на момент здійснення документальних перевірок копій документів, складених по їх фінансово-господарським відносинам з іншими особами.

Отже, викладений в акті перевірки висновок податкового органу про порушення п. 44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України та про порушення п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинами справи, внаслідок чого оскаржувані податкові повідомлення-рішення є неправомірними та мають бути скасовані.

Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість спірних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з чим позовні вимоги ТОВ "Дубовязівський елеватор" підлягають задоволенню.

Висновки суду першої інстанції не можуть бути визнані обґрунтованими з наступних підстав.

Посилаючись на ч.1 ст.71 КАС України суд першої інстанції не надав належної оцінки тим фактичним даним, на яких ґрунтуються вимоги позивача, зокрема, що весь перелік документів, які вимагались у позивача відповідачем під час перевірки, перевіряючим не були надані.

Стосовно завищення від 'ємного значення об 'єкту оподаткування по податку на прибуток на суму 21886 грн. по операціям з отримання послуг з улаштування асфальтобетонного покриття ФОП ОСОБА_1

Перевіркою встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ «Дубов'язівський елеватор» укладено наступні договори: №124 від 15.07.2013р. та №25/09 від 25.09.2013р. на виконання яких надавалися підрядні роботи по улаштування асфальтобетонного покрита біля сушки «Кімбрія» площею 200кв.м. та ямкового ремонту площею 150 кв.м., а також улаштування асфальтобетонного покриття біля сушки «Бонфанті» площею 650 кв.м.

Витрати по улаштуванню асфальтобетонного покриття TOB «Дубов'язівський елеватор» у податковому обліку віднесено до собівартості наданих послуг на суму амортизаційних відрахувань 21 886,00 грн. у бухгалтерському обліку віднесено на збільшення вартості основних засобів, про що зазначено у акті перевірки.

Проведеним аналізом виконання договорів на здійснення робіт з улаштування асфальтобетонного покриття, наданих до перевірки актів виконаних робіт форми КБ-2в) встановлено, що показники трудомісткості (людино-годин), наведених в актах виконаних робіт та враховуючи, що у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 за даними звіту 1-ДФу липні, вересні 2013 року перебував лише 1 найманий працівник, для виконання робіт 25/0 залучено 2 робітника та трудомісткість складає:

по улаштуванню асфальтобетонного покриття площею 200кв.м. та ямковий ремонт площею 150кв.м., 23,86 години на добу (167/7 = 23,86 годин на добу),

улаштування асфальтобетонного покриття площею 650кв.м. біля сушки «Бонфанті». 11,13 години на добу (167/15 = 11,13 годин на добу).

Згідно податкової звітності та наданих до перевірки TOB «Дубов'язівський елеватор» документів, ФОП ОСОБА_1 не перебував у трудових та господарських відносинах з фізичними особами-підприємцями, громадянами та юридичними особами.

Підтвердженням цього є акти виконаних робіт, наданих до перевірки, які підписані лише посадовими особами TOB «Дубов'язівський елеватор» та ФОП ОСОБА_1 без зазначення субпідрядників.

Відповідач не спростовує сам факт виконання робіт, проте вважає, що операції здійснені ФОП ОСОБА_1 не мали реального характеру, оскільки не встановлено наявності фізичних, технічних та технологічних можливостей, об'єктивно необхідних для виконання робіт, технічного персоналу, наявність якого обумовлюється не лише специфікою обумовлених операцій, а також не встановлено наявності у ФОП ОСОБА_1 залучених на умовах підряду фахівців, або ж залучення інших підприємств для виконання будівельних операцій.

У відповідності до положень Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарські операції повинні обліковуватись відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають б бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для і формування податкового обліку платника податків.

Якщо здійснення господарської операції фактично не відбувалось, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового, обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Посилання позивача на те, що наявні документи бухгалтерського та податкового обліку підтверджують реальність здійснення господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 не може вважатись обґрунтованим виходячи з наступного.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Кодексу витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II Кодексу.

Відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Кодексу не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами веденш бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Матеріалами перевірки не підтверджено реальність здійснення підрядних послуг від ФОП ОСОБА_1 по улаштуванню асфальтобетонного покриття, а тому твердження позивача щодо безпідставності та неправомірності висновків акту перевірки не може вважатись обґрунтованим.

Стосовно висновків відповідача про завищення собівартості наданих послуг та податкового кредиту по операціям з отримання будівельних робіт та робіт з улаштування асфальтобетонного покриття TOB «БК Кепітал-Сіті».

У перевіряємому періоді позивачем укладено з TOB «БК Кепітал-Сіті» договір генпідряду № 16/06-1 о 16.06.20 1 4р. на виконання якого виконувалися будівельні роботи по облаштуванню додаткової ділянки галереї відкритого типу, підсиленню конструкцій прирельсового складу, влаштуванню додаткових норійних вишок, монтажу конструкцій вузла відгрузки на ж/д транспорт, облаштування фундаментів під авто ваги та договір підряду від 25.06.2014р. № 25/06, на виконання якого виконувалися роботи по улаштуванню асфальтобетонного покриття біля ГРС площею 1230 кв.м.ї

Витрати по будівництву галереї відкритого типу, додаткових норійних вишок та встановлення автоваг, а також улаштування асфальтобетонного покриття у податковому обліку віднесено до собівартості наданих послуг шляхом віднесення до загальновиробничих втрат на суму 6 250,00 грн. та собівартості наданих послуг шляхом амортизаційних відрахувань на суму 24 601,00 грн., у бухгалтерському обліку - на збільшення вартості основних засобів, що відображено у акті перевірки.

Суми ПДВ по отриманим будівельно-монтажним роботам по будівництву галереї відкритого типу, додаткових норійних вишок та встановлення автоваг, а також улаштування асфальтобетонного покриття було віднесено до складу податкового кредиту декларацій з ПДВ на суму 379 863 грн., в тому числі: за червень 2014р. в сумі 123333 грн., за липень 2014р. в сумі 139079 грн., за серпень 2014р. в сумі 62461 грн., за вересень 2014р. в сумі 50256 грн., за жовтень 2014р. в сумі 4734 грн.

Будівництво галереї відкритого типу, додаткових норійних вишок та встановлення автоваг відбувалося на підставі проектної документації, розробником якої є TOB БК «Кепітал- Сітіі» та у відповідності до якої:

загальна тривалість будівництва складає 3,5 місяця;

середня чисельність працюючих 22 людини;

загальна трудомісткість будівництва 1650 людино-днів;

потреба в основних машинах та механізмах наступна: кран на спеціальному шасі, автокран, екскаватор, бульдозер, компресорна станція, електрозварювальний агрегат, вібратори з гнучким валом, автосамоскид, вантажні автомобілі.

Згідно загального журналу робіт №1, журналу зварювальних робіт №1, журналу бетонних робіт, журналу монтажу будівельних конструкцій по будівництву об'єкта «Будівництво додаткової ділянки галереї відкритого типу, влаштування додаткових норійних вишок та встановлення автовагів» організацією, що виконує будівельно-монтажні роботи є ТOB «БК Кепітал-Сіті» без залучення субпідрядних організацій.

Згідно даних інформаційних систем ДФС України TOB БК «Кепітал-Сіті» не має достататніх трудових та виробничих ресурсів (кількість працюючих за даними 1ДФ - 2 особи, вартість основних фондів складає 40 тис.грн.) для здійснення будівельно-монтажних робіт в обсязі, що передбачені вищезазначеними договорами.

Крім цього відповідно до наданих до перевірки актів виконаних робіт (форма КБ-2в) встановлено, що виходячи з загальних витрат праці робітників-будівельників 973 людино- годин, з урахуванням кількості найманих працівників на TOB «БК «Кепітал-Сіті» в кількості 4 особи за даними звіту 1 -ДФ з урахуванням відносин по цивільно-правовим угодам з ФОП ОСОБА_1, трудомісткість по роботах з улаштування асфальтного покриття площею 1230 кву.м. складає 30,4 години добу.

Слід зазначити, що пунктом 7.1 договору генпідряду від 16.06.2014р. №16/06-1 передбачено, що Генпідрядник TOB БК «Кепітал-Сіті» має право залучати до виконання робіт субпідрядників, які в свою чергу повинні відповідати наступним вимогам: мати ліцензію на виконання робіт, передбачених договором, а також мати досвід виконання аналогічних робіт.

Згідно пункту 7.2 залучення субпідрядників здійснюється з повідомленням Замовника Генпідрядником.

Проте відповідно до наданих TOB «Дубов'язівський елеватор» до перевірки первинних документів (актів виконаних робіт, договорів), інших документів не встановлено фактів щодо залучення до виконання робіт субпідрядників.

Не надано документального підтвердження, стосовно повідомлення Замовника TOB «Дубов'язівський елеватор» щодо залучення TOB БК «Кепітал-Сіті» до виконання робіт субпідрядників.

Не надано відомостей яка саме залучалась та використовувалась спеціальна техніка для проведення робіт на об'єктах, а також не надані журнали обліку пропусток на перетин території елеватору особам для виконання будівельних та ремонтних робіт.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки відповідача про те, що господарські операції позивача з TOB БК «Кепітал-Сіті» та з ФОП ОСОБА_1 не мали реального характеру, а відповідно: не підтверджено реальність здійснення будівельно-монтажних по будівництву галереї відкритого типу, додаткових норійних вишок, встановлення автовагів, а також улаштування асфальтобетонного покриття саме цими субєктами господарювання.

Відсутність факту придбання товарів (робіт, послуг) або в разі, якщо придбані товари (роботи, послуги) не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Відповідно до норм абз. 2 п. 2.1 п. 2.15 та п. 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 - будь- які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Кодексу витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II Кодексу.

Відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Кодексу не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 25.05.2016р. по справі №818/386/16 прийнята при невідповідності висновків суду обставинам справи, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 3 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Сумській області задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 25.05.2016р. по справі № 818/386/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубовязівський елеватор" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови виготовлений 02.09.2016 р.