Справа № 808/771/16
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2016 рокусправа № 808/771/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року по справі №808/771/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Співдружність-Сервіс" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Співдружність-Сервіс" звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення № від 02.02.2016 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 48502 грн. 50 коп., в т.ч. 32335 грн. 00 коп. за основним платежем та 16167 грн. 50 коп. за штрафними (фінансовими) санкціям. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на безпідставні висновки перевіряючих осіб щодо нереальності правочинів, укладених з AT Елан, і вказував на реальність цих господарських операцій, за наслідками яких позивачем визначено податкові зобовязання з податку на додану вартість та сформовано податковий кредит.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено. Постанова суду мотивована необґрунтованістю та недоведеністю відповідачем тих обставин, які стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що встановлені обставини справи свідчать про реальність господарських операцій, які не визнаються відповідачем та підтвердження цих операцій належним чином оформленими первинними документами.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками перевіряючих осіб, які зроблено в Акті перевірки та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що посадовими особами Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС () з питань дотримання вимог податкового законодавства під час

фінансово-господарських операцій з AT Елан (), що відображені у податковій декларації з ПДВ за квітень, травень 2015 року, за результатом якої складено Акт перевірки №118/22-01/31278992 від 23.12.2015 року.

В Акті перевірки зроблено висновки про порушення підприємством вимог п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-I, Наказу МФУ від 22.09.2014 №957 Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної, внаслідок чого підприємством занижено податок на додану вартість всього у сумі 32335 грн. 00 коп., у т.ч.: - квітень 2015 року на 11110 грн. 00 коп.; - травень 2015 року на 21225 грн. 00 коп.

Такі висновки податкової служби ґрунтуються на наступному.

Проведеною перевіркою встановлено відображення ТОВ СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС у податковому обліку господарських операцій з AT Елан з поставки прутків.

Вказані господарські операції ДПІ вважає нереальними. Нереальність господарських операцій повязує з наступним.

Під час проведеної перевірки, фахівцями ДПІ встановлено, що 12.02.2014 року між ТОВ СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС та AT Елан укладено договір поставки №12-02/2014р.

До перевірки позивачем було надано товарно-транспортні накладні відповідно до яких:

- №1 від 17.04.2015 замовлення постачання здійснювалось АТ ЕЛАН, перевізником виступив ФОП ОСОБА_2 Пункт навантаження: 69006, м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, буд.3-В. Пункт розвантаження: 69068, м.Запоріжжя, вул.Офіцерська, буд.32.

- №2 від 18.05.2015 замовлення постачання здійснювалось ТОВ Співдружність-Сервіс. Перевізником виступив ФОП ОСОБА_3 Пункт навантаження: 69006, м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, буд.3-В. Пункт розвантаження: 69068, м.Запоріжжя, вул.Офіцерська, буд.32.

Разом з тим, позивачем до перевірки не надано документів, що підтверджують факт надання послуг перевезень ФОП ОСОБА_3 для ТОВ Співдружність-Сервіс, а саме: актів виконаних робіт, договору, банківських виписок.

Також, за умовами договору поставки №12-02/2014р. від 12.02.2014р. поставка товару здійснюється на умовах DDP згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 на склад покупця за адресою м.Запоріжжя, вул.Кругова, 132. При цьому, у товарно-транспортних накладних, що були надані до перевірки пункт розвантаження зазначено: м.Запоріжжя, вул.Офіцерська, 32.

За результатами аналізу інформації щодо можливості здійснення фінансово-господарської діяльності АТ ЕЛАН, ДПІ встановлено, що інформація щодо наявності власних та/або орендованих основних засобів відсутня, за вказаним підприємством не значаться транспортні засоби.

З метою дослідження походження прутків, що згідно документів було реалізовано на адресу ТОВ Співдружність-Сервіс у квітні-травні 2015року, ДПІ проведено аналіз основних постачальників АТ ЕЛАН за рахунок яких було сформовано податковий кредит у квітні-травні 2015року.

Так, згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних постачальником прутків у квітні 2015 року для АТ ЕЛАН виступило ТОВ ДЕЛЬФА-БУГ, однак ТОВ ДЕЛЬФА-БУГ отримано від постачальників наступні види товару: підшипник, підставка подової газової печі, цинк Ц2, шпоночний матеріал, шестигранник, щебінь, пісок та інш. Таким чином, ТОВ ДЕЛЬФА-БУГ у квітні 2015 року здійснювало придбання одного видів товарів, а реалізовувало інші.

Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних постачальником прутків у травні 2015 року для АТ ЕЛАН виступило ТОВ РАСТКОН. Постачальником для ТОВ РАСТКОН прутків виступило ТОВ КЕЛЕТА-СОЮЗ. При цьому, відповідно до аналізу податкової звітності ТОВ КЕЛЕТА-СОЮЗ не придбавав жодних ТМЦ.

З огляду на наведене, ДПІ робить висновок про те, що документально не підтверджено факт придбання прутків від ТОВ ДЕЛЬФА-БУГ та ТОВ РАСТКОН підприємством АТ ЕЛАН, та як наслідок і реалізація їх на адресу ТОВ Співдружність-Сервіс.

Враховуючи вищенаведене, ДПІ в Акті перевірки робить висновок про те, що відносини з постачання товарів ТОВ Співдружність-Сервіс та АТ ЕЛАН не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання або здійснення діяльності.

На підставі акта перевірки ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 02.02.2016р., яким ТОВ СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 48502 грн. 50 коп., в т.ч. 32335 грн. 00 коп. за основним платежем та 16167 грн. 50 коп. за штрафними (фінансовими) санкціям.

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржене рішення відповідача прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Так, встановлені обставини справи, які не спростовуються доводами апеляційної скарги, свідчать про те, що підставою для висновків податкової служби про заниження позивачем податкових зобовязань з ПДВ стали встановлені документальної перевіркою обставини, які на думку контролюючого органу, свідчать про завищення позивачем податкового кредиту по взаємовідносинам з ПрАТ ЕЛАН з огляду на позицію податкової служби щодо нереальності цих господарських операцій.

Відповідно до пп. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України (в редакції на час здійснення спірних господарських операцій) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права визначено підстави для формування платником податкового кредиту і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товарів (робіт, послуг), сплата (нарахування) ПДВ, у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до ч.1 ст.138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Отже, предмет доказування обумовлений предметом спору, який передано на вирішення суду.

Предметом доказування у цій справі є обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції (поставки товару).

Таким чином, у спірних правовідносинах, з огляду на позицію податкового органу щодо нереальності укладених правочинів, має бути доведеним (спростованим) факт (реальність) здійснення господарських операцій між позивачем та ПрAT Елан.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 12 лютого 2014 року між ТОВ СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС (Покупець) та ПрAT Елан (Постачальник) укладено договір поставки №12-02/2014р., згідно з п.1.1 якого, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцю продукцію виробничого призначення по найменуванню, у кількості та по цінам згідно специфікації (або рахунку), що є невід'ємною частиною цього Договору та відповідно до технічного завдання/технічних вимог/технічних умов/технічних характеристик, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його на умовах цього Договору (т.1, а.с.55-58).

На виконання вказаного Договору ПрAT Елан поставило ТОВ СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС товари (пруток) на загальну суму 194010 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 32335 грн. 00 коп.

Фактичне виконання сторонами умов Договору підтверджується наступними документами:

- видаткові накладні №РН-0000002 від 17.04.2015 на загальну суму з ПДВ 66660 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 11110 грн. 00 коп., №РН-0000003 від 18.05.2015 на загальну суму з ПДВ 127350 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 21225 грн. 00 коп. (т.1, а.с.59-60);

- податкові накладні від 09.04.2015 №1 (ПДВ 5500 грн. 00 коп.), від 17.04.2015 №2 (ПДВ 5610 грн. 00 коп.), від 13.05.2015 №1 (ПДВ 10612 грн. 50 коп.), від 15.05.2015 №2 (ПДВ 3333 грн. 33 коп.), від 18.05.2015 №3 (ПДВ 7279 грн. 17 коп.) (т.1, а.с.61-67).

Транспортування товарів здійснювали перевізники ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_2 про що видані товарно-транспортні накладні від 17.04.2015 та від 18.05.2015 (т.1, а.с.68-69).

На підтвердження факту надходження придбаних у ПАТ ЕЛАН товарів на склад та їх оприбуткування позивачем надано: картки складського обліку матеріалів, Оборотно-сальдова відомість по рахунку 201 за 17.04.2015-31.12.2015 (номенклатура: Пруток БрАЖ 9-4 ф.16); Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 201 за 17.04.2015-31.12.2015 (номенклатура: Пруток БрАЖ 9-4 ф.22); Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 201 за 2015 рік (номенклатура: Пруток БрАЖ 9-4 ф.50); Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 201 за 17.04.2015-31.12.2015 (номенклатура: Пруток БрАЖ 9-4 ф.60); Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 201 за 17.04.2015-31.12.2015 (номенклатура: Пруток БрАЖ 9-4 ф.70); Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 201 за 2015р. (номенклатура: Пруток БрАЖ 9-4 ф.80); Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 201 за 2015 рік (номенклатура: Пруток БрАЖ 9-4 ф.100); Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 201 за 17.04.2015-31.12.2015 (номенклатура: Пруток БрАЖ 9-4 ф.120) (т.1, а.с.83-90, 97, 112, 129-130, 167, 180, 198, 218).

Розрахунки між сторонами здійснювалися у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями №1051 від 09.04.2015р., №1342 від 13.05.2015р., №1405 від 15.05.2015р., №1512 від 21.05.2015р., №1916 від 26.06.2015р., №1915 від 26.06.2015р.

Придбані за видатковими накладними №РН-0000002 від 17.04.2015р. та №РН-0000003 від 18.05.2015р. товари були використані ТОВ СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС для виготовлення власної продукції, яку в подальшому було реалізовано АТ Мотор Січ .

Так, 06.12.2013р. між ТОВ СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС (Виконавець) та АТ Мотор Січ (Замовник) укладено договір №0966/14-Д(ИО), згідно умов якого Виконавець зобовязується виготовити, а Замовник прийняти і оплатити оснастку, заготовки для інструменту, напівфабрикати деталей та готовий виріб для інструментального виробництва згідно специфікацій за наданими маршрутними картами, кресленнями та моделями (т.1, а.с.92-96).

Позивач надав до суду документи про реалізацію ТОВ СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС до ПАТ Мотор Січ вищевказаної продукції, виготовленої, з використанням, серед іншого прутків, придбаних у ПрАТ ЕЛАН (т.1, а.с.83-91, 97-229).

З наданих позивачем первинних документів, копії яких долучено до матеріалів справи, можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено найменування товару, його кількість та вартість, визначено сторони господарських операцій та осіб відповідальних за здійснення господарських операцій. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.

Таким чином, встановивши обставини справи, як свідчать про факт придбання товару, оплату його вартості, у тому числі сплату ПДВ у вартості товару, використання товару у власній господарській діяльності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність доводів ДПІ щодо відсутності факту здійснення господарських операцій між позивачем та ПрАТ «ЕЛАН», а відповідно і про безпідставність висновків ДПІ щодо завищення податкового кредиту по взаємовідносинам позивача з ПрАТ «ЕЛАН».

Не погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції в апеляційній скарзі ДПІ вказує про те, що суд не звернув уваги на те, що під час перевірки позивачем не було надано документів, що підтверджують факт надання послуг перевезень ФОП ОСОБА_3 для ТОВ Співдружність-Сервіс, а саме: актів виконаних робіт, договору, банківських виписок.

Як вбачається з Акту перевірки зазначені обставини були підставою для висновків ДПІ щодо нереальності господарських операцій між позивачем та ПрАТ «ЕЛАН» і вказані обставини досліджувалися судом першої інстанції. Так, судом витребувано та досліджено договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом, який укладено між ФОП ОСОБА_3 та позивачем (т.1 а.с.70-74); акт здачі-прийняття наданих послуг та докази оплати цих послуг (т.1 а.с.75-76). Тобто, судом першої інстанції встановлено та досліджено обставини, які стосуються перевезення товарів від продавця - ПрАТ «ЕЛАН» до покупця - ТОВ Співдружність-Сервіс.

Окрім цього, в апеляційній скарзі ДПІ вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам контролюючого органу щодо невідповідності зазначеного в ТТН пункту розвантаження фактичному місцю знаходження позивача.

Такі доводи ДПІ суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки вказані обставини досліджувалися судом першої інстанції та їм надано належну оцінку, про що зазначено в оскарженому рішенні. Так, з цього приводу судом першої інстанції було встановлено наступне.

В Акті перевірки №118/22-01/31278992 від 23.12.2015 відповідач посилався на те, що за умовами Договору поставки №12-02/2014 від 12.02.2014 поставка товару здійснюється на умовах DDP згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 на склад покупця: м.Запоріжжя, вул.Кругова, 132, а у товарно-транспортних накладних, які надані до перевірки, пункт розвантаження зазначено: м.Запоріжжя, вул.Офіцерська, 32, що, на думку відповідача, суперечить умовам Договору поставки №12-02/2014 від 12.02.2014.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно Договору оренди майна №11624/13-К від 21.10.2013, укладеного між ПАТ "Мотор Січ" (орендодавець) та ТОВ "СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС" (орендар), а також Додаткових угод до нього, Актів приймання-передавання майна, ТОВ "СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС" орендує приміщення площею 2778,5 кв.м., розташовані у м.Запоріжжі, по вул.Кругова, 132 (т.2, а.с.12-22).

Про вказані обставини зазначено і у п.2.8 Акту перевірки №118/22-01/31278992 від 23.12.2015 зазначено: "… Згідно договору оренди №11624/13-К від 21.10.2013, укладений між ПАТ "Мотор Січ" (орендодавець) … та ТОВ "СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС" (орендар) ... Предмет договору: оренда приміщення площею 2437,7 кв.м. …, яке розташовано за адресою м.Запоріжжя, вул.Кругова, 132 …" (т.1, а.с.45).

Таким чином встановлені обставини справи свідчать про те, що адреса ТОВ "СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС": м.Запоріжжя, вул.Офіцерська, 32, є юридичною адресою позивача, а по вул.Кругова, 132 у м.Запоріжжі, розташовані складські приміщення позивача.

З цих підстав суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що зазначення юридичної адреси ТОВ "СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС": м.Запоріжжя, вул.Офіцерська, 32, у товарно-транспортних накладних є допустимим і не є порушує умов Договору поставки №12-02/2014 від 12.02.2014. При цьому, вказані обставини не можуть свідчити про нереальність господарських взаємовідносин позивача з АТ «ЕЛАН».

Крім цього, в апеляційній скарзі, вказуючи на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, ДПІ посилається на те, що під час проведеної перевірки не було встановлено ланцюга постачання придбаних товарів від постачальників до ПрАТ «ЕЛАН», у звязку з чим останнє не могло поставити товар на адресу ТОВ "СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС".

Такі доводи контролюючого органу суд першої інстанції обґрунтовано визнав безпідставними, оскільки вони обєктивно не підтверджуються. Суд першої інстанції правильно вказав на те, що заперечуючи можливість поставки ПрАТ "ЕЛАН" позивачу товару, відповідач під час документальної позапланової виїзної перевірки не з'ясував джерело надходження товару до ТОВ "СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС", не встановив природу походження товару, який, у подальшому, використаний позивачем у технологічних процесах виробництва оснастки, заготовок для інструменту, напівфабрикатів деталей та готових виробів для інструментального виробництва для ПАТ "Мотор Січ".

Відповідач не надав до суду доказів придбання ТОВ "СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС" товару(-ів) не у ПрАТ "ЕЛАН", а в інших осіб, документи складського обліку ПрАТ "ЕЛАН", ТОВ "РАСТКОН", ТОВ "Келета Союз" під час позапланової перевірки не витребовувались та не досліджувались.

Заперечуючи проти можливості постачання ТОВ "Келета Союз" товару ТОВ "РАСТКОН", а у подальшому ПрАТ "ЕЛАН" та до ТОВ "СПІВДРУЖНІСТЬ-СЕРВІС" відповідач не з'ясував наявність/відсутність такого товару на складах (сховищах) цих юридичних осіб. Доказів намагання це зробити відповідач до суду не надав.

З огляду на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості оскарженого податкового повідомлення-рішення з огляду на недоведеність відповідачем своєї позиції щодо нереальності господарських взаємовідносин між позивачем та ПрАТ "ЕЛАН".

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року по справі №808/771/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 02.09.2016р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська