Справа № 206/4437/16-а
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/4437/16-а
Провадження № 2-а/206/96/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2016року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя: Сухоруков А.О.,

при секретарі Ременяк М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції м. Дніпропетровськ ОСОБА_2, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

03 серпня 2016 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення від 24 липня 2016 року, серія ДР № 109286, яка винесена інспектором УПП в м. Дніпропетровськ, капралом 8 роти 4 батальйону ОСОБА_2 на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу згідно із ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі 255 гривень. Відповідно до постанови, він 24 липня 2016 року о 11 год.20 хв., керуючи автомобілем Opel Omega, державний номер НОМЕР_1, здійснив стоянку на тротуарі по вул. Електрична, буд. 15 чим порушив п. 15.10 ПДР. Так, дійсно 24 липня 2016 року о 11 год.00 хв. він керував автомобілем Opel Omega рухаючись по вул. Електричній в напрямку Придніпровської ТЕЦ. Під час руху йому стало зле і він негайно прийняв рішення зупинитися біля лікарні, що розташована саме по цій вулиці (КЗ Дніпропетровське 12 ТМО «ДОР») для невідкладного звернення для отримання медичної допомоги. Вимушену зупинку здійснив на проїзній частині дороги біля входу до території лікарні де раніше був в'їзд до прилеглої території, яка вже загороджена парканом, в якому обладнаний отвір для входу людей. Після того як ним була отримана консультація та перша медична допомога, приблизно в 11 год. 20 хв., він вийшов із будівлі лікарні де зустрівся з Інспектором УПП ОСОБА_2, яким йому було повідомлено, що нібито його транспортний засіб стоїть з порушенням правил дорожнього руху - стоянка на тротуарі. Ним були надані пояснення щодо причини вимушеної зупинки та висловлена незгода з повідомленням про порушення ПДР. Його пояснення та заперечення проти порушень ПДР були проігноровані Інспекторами УПП та пояснено ними, що буде винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, яку він вправі оскаржити в судовому порядку. Під час спілкування з відповідачем його самопочуття погіршилось і він негайно повернувся до прийомного відділення лікарні для отримання невідкладної медичної допомоги. Повторним обстеженням в нього був встановлений гіпертонічний криз (підвищений артеріальний тиск 120 на 180). В той час коли черговий лікар ОСОБА_3 та старша медична сестра ОСОБА_4 надавали йому медичну допомогу, відповідач створював перешкоди в роботі медичних працівників, наполягаючи на отриманні ним, коли він був перед непритомному стані, постанови про накладення адміністративного стягнення.

Перед тим як розпочинати розгляд справи йому не були розясненні права і тому він не зміг скористатися юридичної допомогою, а також не представлено посадову особу, яка буде розглядати дану справу. Вважає, що справа взагалі не розглядалась, а лише була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення. При розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки адміністративного правопорушення (проступку), за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Таким чином, вважає постанову від 24 липня 2016 року, серія ДР № 109286 незаконною та такою, що винесена з порушенням норм законодавства України та підлягає скасуванню.

Інспектором УПП при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення не надано жодного доказу, що підтверджував б те, що він порушив правила дорожнього руху. Не були враховані його пояснення, в яких він зазначив, що транспортний засіб не знаходиться на тротуарі, а також те, що він змушений був зробити вимушену зупинку, у зв'язку з різким погіршенням стану здоров'я. Якщо на думку відповідача його транспортний засіб і стояв на тротуарі, то ним не було враховано підпункт в. п. 15.10 Розділу 15 ПДР, де зазначено, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставленні на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2м. Відповідач ніяких замірів не робив, а лише приблизно на його погляд зазначив, що його транспортний засіб стояв на краю тротуару де для руху пішоходів залишилось менше 2 метрів.

На підставі викладеного позивач просить суд скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровськ, капрала 8 роти 4 батальйону ОСОБА_2 від 24 липня 2016 року, Серія ДР № 109286 про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті пятдесят п'ять) гривень. Справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю у діях складу такого правопорушення. Стягнути на його користь понесені судові витрати у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна гривня) 20 коп. (а.с.2-5).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що в дійсності не вчиняв даного правопорушення. Зупинка була здійснена вимушено і не на тротуарі.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити. .

Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги, з наступних підстав, що встановлені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення від 24 липня 2016 року, серія ДР № 109286, яка винесена інспектором УПП в м. Дніпропетровськ, капралом 8 роти 4 батальйону ОСОБА_2 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу згідно із ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень (а.с.6).

Відповідно до даної постанови, ОСОБА_1 24 липня 2016 року о 11 год.20 хв., керуючи автомобілем Opel Omega, державний номер НОМЕР_1, здійснив стоянку на тротуарі по вул. Електрична, буд. 15 чим порушив п. 15.10 "в" ПДР.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема , необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Правилами дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, п. 15.10 "в" чітко визнано, що стоянка забороняється: в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Відповідно до п. 1.10 Правилами дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дане правопорушення не знайшло підтвердження. Дії відповідача не відповідають вимогам ст. 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення.

Викладені в спірній постанові про адміністративне правопорушення серії ДР № 109286 від 24.07.2016 року обставини в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, жодних допустимих доказів їх достовірності відповідачами надано не було.

Зокрема, не було спростовано доводів позивача про те, що він здійснив вимушену зупинку і не на тротуарі, для руху пішоходів залишалося щонайменше 2 м.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку про відсутність події та складу правопорушення, у якому позивача визнано винним оскаржуваною постановою про адміністративне правопорушення ДР № 109286 від 24.07.2016 року, якою за ч. 1 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 255,00грн..

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 258, 268, 287, 288, 289 КУпАП ст.ст. 3, 11, 17, 18, 19, 69-71, 159-163, КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 24 липня 2016 року серії ДР № 109286, якою за ч.1 ст.122 КУпАП на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 255,00 грн., справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя А.О. Сухоруков