Справа № 635/5576/15-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 р.Справа № 635/5576/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Філатова Ю.М. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 10.12.2015р. по справі № 635/5576/15-а

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області

про скасування постанови про накладення штрафу в розмірі 680, 00 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області, звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області, в якому просив суд: скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. за виконавчим провадженням № ВП 46753296.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 10.12.2015 року адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1, на підставі ч. 1ст. 185 КАС України, як особою, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про його інтереси, подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 55 Конституції України, п. 13 ч. 3 ст. 11, ст.ст. 5, 11, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 8 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою Харківського районного суду Харківської області від 12.10.2011 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про визнання діяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області по не виконанню приписів ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з 20.01.2011 р. по 23.07.2011 р., з урахуванням сплачених сум. (а.с. 19-21).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного правління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 01.12.2011 р. було відкрито виконавче провадження ВП 30155507 про примусове виконання виконавчого листа № 2-а-4915/11, виданого 11.11.2011 р. щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, що мешкає в с. Високий Харківського району Харківської області, вул. Луначарського, 85, з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з 20.01.2011 р. по 23.07.2011 р., з урахуванням сплачених сум (а.с. 18).

За вказаною постановою розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області від 19.12 2011 року № 170181 ОСОБА_1 було проведено перерахунок та виплату пенсії, з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з 20.01.2011 р. по 23.07.2011 р. (а.с. 17).

27.12.2011 р. адміністративна справа № 2034/2-а-4915/11 була направлена до Харківського апеляційного адміністративного суду

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2012 р. по справі №2034/2-а-4915/11 апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області задоволено частково. Постанову Харківського районного суду Харківської області від 12.10.2011 року по справі № 2034/2-а-4915/11 скасовано в частині визнання протиправної бездіяльності та зобов'язання Управління здійснити перерахунок ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати за 23.07.2011 року. Прийнято у зазначеній частині нову постанову, якою в задоволенні позову - відмовлено. В іншій частині постанову Харківського районного суду від 12.10.2011 року по справі № 2034/2-а-4915/11 залишено без змін. (а.с. 22).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного правління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 15.03.2015 р. було відкрито виконавче провадження ВП 46753296 про примусове виконання виконавчого листа № 2034/2-а-4915/11, виданого 17.12.2014 р щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, що мешкає в с. Високий Харківського району Харківської області, вул. Луначарського, 85, з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з 20.01.2011 р. по 23.07.2011 р., з урахуванням сплачених сум (а.с. 11).

Обидва виконавчі листи були видані Харківським районним судом Харківської області на виконання постанови Харківського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2011 року по справі № 2034/2-а-4915/11.

В постанові про накладення штрафу від 15.07.2015 р. державний виконавець вказав, що інформації про виконання рішення суду по справі № 2034/2-а-4915/11 згідно з виконавчим провадженням № 46753296 ні на постанову про відкриття виконавчого провадження, ні на вимогу державного виконавця до відділу примусового виконання рішень не надходило (а.с 9).

Після отримання вищезазначених документів управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області 09.07.2015 р. надало до управління державної виконавчої служби довідку від 08.07.2015 р. року про здійснення нарахування у сумі 92,60 грн. згідно з рішенням суду по справі № 2034/2-а-4915/11 з урахуванням раніше виплачених сум та з урахуванням постанови Харківського апеляційного адміністративного суду № 2034/2-а-4915/11 від 02.07.2013 року. (а.с. 26).

Листами від 11.03.2015 р. за вих. № 2272-13/14 та від 15.03.2015 р. № 3286-13/14 управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області повідомило управління виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області про те, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, кошти в Державному бюджеті враховані в розмірах передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. № 745 відсутні (а.с. 16-17).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що фінансове забезпечення та фактична відсутність коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем семиденного та, повторно, п'ятиденного строку виконати судове рішення в цій частині. Таким чином, дії державного виконавця стосовно винесення постанови відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 15.07.2015 р. про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду є незаконними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно із частинами першою та другою статті 75 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно із частиною першою статті 89 Закону № 606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як свідчать матеріали справи, позивачем на виконання постанови Харківського районного суду Харківської області від 12.10.2011 року було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 20.01.2011 р. по 23.07.2011 р., проте зазначені виплати не були фактично проведені у зв'язку із відсутністю відповідних коштів на рахунках позивача, які не були перераховані Пенсійним фондом України. Таким чином, позивач судове рішення у частині, яку він повинен був і міг виконати, виконав, провівши відповідні перерахунки доплат до пенсії ОСОБА_1

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30 квітня 2002 року № 8-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за № 442/6730; було чинним на час виникнення спірних відносин; далі - Положення), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - Управління) є органами ПФУ, підпорядкованими відповідно головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 та підпункту 2 пункту 2.2 розділу ІІ Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

З наведеного вбачається, що до повноважень управлінь Пенсійного фонду України в районах питання планування доходів та видатків не віднесено, а виплати пенсій та інших платежів, управління здійснює виключно у межах фінансових ресурсів, виділених Пенсійним фондом України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції інстанції про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем семиденного та, повторно, п'ятиденного строку виконати судове рішення в цій частині.

Накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більше ускладнює його фінансове становище та ще більше утруднює виконання судового рішення про виплату доплати до пенсії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 30 червня 2015 року (справа № 21-1044а15).

Згідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не довів правомірність своїх заперечень проти адміністративного позову, законність та обґрунтованість прийнятої ним постанови про накладення штрафу у розмірі 1360,00 гривень за невиконання без поважних причин рішення суду.

Натомість позивач, на виконання вимог ч.1 ст. 71 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги про скасування вказаної постанови.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає, що дії відповідача, пов'язані з прийняттям оскаржуваної постанови про накладення штрафу, не кореспондуються з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського районного суду Харківської області від 10.12.2015 року по справі № 635/5576/15-а прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 10.12.2015р. по справі № 635/5576/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 02.09.2016 р.