Справа № 161/4197/16-а,2-а/161/268/16
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року Справа № 876/4696/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Бадівської О.О.,

представника відповідача Крючевської В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №23 від 21.03.2016 року.

Позивач посилався на те, що спірною постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КУпАП, та застосовано стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Вважає вказану постанову протиправною, оскільки його вже притягували до відповідальності за те ж порушення у 2015 році, а також відповідачем невірно встановлено особу порушника, оскільки він є директором КП «Волинська обласна стоматологічна поліклініка», яка не є власником приміщення, у якому проводиться реконструкція.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.06.2016 року позивачу у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_2, подавши на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що судом першої інстанції не доведено, що саме в приміщенні КП «Волинська обласна стоматологічна поліклініка» проводяться роботи без декларації про початок виконання будівельних робіт та що саме ним як директором підприємства вчинено адміністративне правопорушення.

Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Вислухавши суддю-доповідача, представника відповідача, яка просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

В справі встановлено, що інспектором відділу ДАБК Літвицьким С.І. відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, на підставі наказу № 30 від 11 березня 2016 року та звернення гр. ОСОБА_4 № 51/28-20 від 23.02.2016 року проведено позапланову перевірку законності проведення робіт з реконструкції підвального приміщення в двоповерховій будові по пр. Відродження, 51 в м. Луцьку, за результатами якої, в присутності директора КП «Волинська обласна стоматологічна поліклініка» ОСОБА_2, був складений акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11 березня 2016 року.

Актом зафіксовано, що у підвальному приміщенні на пр. Відродження, 51 КП «Волинська обласна стоматологічна поліклініка» проводиться реконструкція без декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Об'єкт віднесено до III категорії складності.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю були складені припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 18 березня 2016 року, яким позивача було зобов'язано усунути виявлені порушення та припинити виконання будівельних робіт та протокол про адміністративне правопорушення від 11 березня 2016 року, в якому зазначено, що відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 8 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

21 березня 2016 року відповідачем прийнята постанова №23, якою директор КП «Волинська обласна стоматологічна поліклініка» ОСОБА_2 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КУпАП та підданий штрафу в розмірі 8500 гривень.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що спірна постанова є законною, оскільки наявні докази свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та надаючи правову оцінку вказаним відносинам, зазначає наступне.

Як передбачено ст.15 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року за № 393/96-ВР, з наступними змінами та доповненнями, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно з п.4 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції). Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до пункту 7 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням чи письмової заяви про проведення перевірки щодо дотримання суб'єктом господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій; перевірка виконання суб'єктом господарювання вимог інспекції щодо усунення порушень ліцензіатом ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Пунктами 16, 17 Порядку передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Таким чином, законодавством передбачено обов'язок органу державного архітектурно-будівельного контролю провести позапланову перевірку, в разі звернення фізичних осіб про порушення містобудівного законодавства, за результатами якої скласти акт перевірки, в якому або підтвердити викладені у зверненні особи порушення містобудівного законодавства або спростувати їх.

Разом з тим, частиною 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за те ж правопорушення у 2015 році не є підставою для звільнення його від обов'язку зареєструвати декларацію про початок будівельних робіт.

Виконання будівельних робіт без декларації про початок виконання будівельних робіт мало місце в 2016 році, тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення в 2015 році не має правового значення.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

За таких обставин відповідачем були правильно встановлені час та обставини вчинення правопорушення, не були порушені строки накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу та притягнення позивача до відповідальності, що передбачена ч. 8 ст. 96 КУпАП.

Доводи апелянта в частині того, що він помилково притягнутий до відповідальності, оскільки КП «Волинська обласна стоматологічна поліклініка» не є власником спірного приміщення, і що відповідач, приймаючи постанову, достовірно не встановив, що замовником будівельних робіт є саме директор КП «Волинська обласна стоматологічна поліклініка» суд апеляційної інстанції до уваги не приймає з наступних підстав.

Будівельні роботи з реконструкції підвального приміщення проводилися КП «Волинська обласна стоматологічна поліклініка» без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, що підтверджується актом перевірки, який підписаний позивачем без застереження.

КП «Волинська обласна стоматологічна поліклініка» є юридичною особою, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Місцезнаходження юридичної особи є пр. Відродження, 51 у м. Луцьку.

Зазначене приміщення рішенням обласної ради у 2007 році було передано на баланс та у користування Волинської обласної стоматологічної поліклініки, яке в процесі реорганізації перетворилося у КП «Волинська обласна стоматологічна поліклініка» згідно рішення Волинської обласної ради від 03.03.2011 №3/31.

Відповідно до п.п. 1.3 Статуту КП «Волинська обласна стоматологічна поліклініка» підприємство є правонаступником всіх майнових прав та обов'язків лікувального закладу «Волинська обласна стоматологічна поліклініка». Згідно з п. 5.6 Статуту, поточне керівництво діяльністю Підприємства здійснює директор. Власник не має права втручатися у діяльність директора підприємства. Підпунктом 5.11 Статуту визначено, що директор підприємства несе відповідальність за фінансово-господарську діяльність підприємства та виконання покладених на нього завдань.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до І-ІІІ категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Частиною 8 ст. 96 КУпАП передбачена відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, вчинених щодо об'єктів ІІІ категорії складності у вигляді штрафу від 500 до 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Окрім того, в судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що вони проживають в АДРЕСА_1, де знаходиться КП «Волинська обласна стоматологічна поліклініка». В період лютого-березня 2016 року в підвалі їх будинку проводяться ремонтні роботи, що негативно впливає на конструкцію всього будинку.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується належними і допустимими доказами. Встановлені відповідачем порушення позивач не спростував.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач довів законність своїх дій належними доказами, які вказані вище.

З урахуванням викладеного суд приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.06.2016 року у справі №161/4197/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський