Справа № 22а-9530/11
Суддя: Пікуль В. П.
Дата ухвалення: 2011-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-9530/11 Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А.Є. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: Головуючого судді: Пікуля В.П.

Суддів : Акопян В.І., Лобова О.А.

розглянула в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 25 травня 2010 року та за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на окрему ухвалу цього ж суду від 25 травня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Диканського району Полтавської області про визнання неправомірних дій та зобовязання відповідача у належному розмірі нараховувати і виплачувати підвищення до пенсії дитині війни

Колегія суддів, заслухавши доповідь судці-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 25 травня 2010 року цивільний позов задоволений.

Визнано бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області протиправною в частині не нарахування позивачу підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в розмірі встановленому ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за періоди із 01 липня 2008 року по 30 квітня 2010 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати з 01 липня 2008 року по 30 квітня 2010 року, з урахуванням проведених раніше виплат.

Вирішено питання судових витрат.

Окремою ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 25 травня 2010 року вказано на порушення закону працівниками управління Пенсійного фонду України Диканського району Полтавської області.

Не погодившись з рішенням Диканського районного суду Управління Пенсійного фонду України у Диканському районі подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки вважає, що рішення районного суду ухвалено з порушенням норм бюджетного законодавства України, приписів Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та неврегульованості на законодавчому рівні порядку проведення вказаних виплат.

В апеляційній скарзі Головне управління ПФУ в Полтавській області просить окрему ухвалу місцевого суду скасувати як незаконну та таку, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, зазначає, що окрема ухвала суду була винесена необгрунтовано та з порушенням норм матеріального права.

Заява Головного управління ПФУ в Полтавській області про поновлення строку на апеляційне оскарження окремої ухвали є безпідставною, оскільки у відповідності до вимог ст. 186 КАС України фактично строк пропущений не був.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно

встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст.1 Закону України « Про соціальний захист дітей війни».

Задовольняючи позов суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обовязку по здійсненню позивачу доплати до пенсії, на підставі ст.6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни».

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО % від мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин, вирішуючи спір і задовольняючи позов, суд правомірно виходив з того, що відповідач як орган , уповноважений призначати та виплачувати пенсії та доплати до них, повинен був діяти відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу належні нарахування, але на порушення зазначеної статті таких нарахувань не провів, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Враховуючи, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, встановленими ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта , який би визначав або встановлював інший розмір, немає, тому правомірним вважає колегія суддів і застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень даної статті.

Безпідставними вважає колегія суддів, посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що розмір підвищення до пенсії позивачу в липні-грудні 2008 року, в 2009 році, січні-квітні 2010 року повинен виплачуватись, не відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

Окрім того, в ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що рішенням Диканського районного суду від 31 березня 2009 року зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати за 2007 рік з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року за 2008 рік з 22 травня 2008 року по ЗО червня 2008 року.

Вказаною постановою місцевого суду були визнані незаконними дії посадових осіб управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області стосовно нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії як дитині війни на підставі Постанови КМ України від 28. 05. 2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", та вказано на необхідність проводити такі нарахування і виплати згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що зарахування та виплата позивачу протягом липня-грудня 2008 року, всього 2009 року та січня-квітня 2010 току включно підвищення до пенсії в значно меншому розмірі, ніж встановлено законом призвело до гедоотримання ним значних грошових коштів., грубого порушення його законних прав та спричинило товторне звернення до суду для захисту своїх прав.

Враховуючи, що попереднім судовим рішенням вже були визнані дії УПФУ в Диканському районі їолтавської області незаконними, а працівниками управління протягом липня-грудня 2008 року, всього 1009 року та січня-квітня 2010 року грубо ігноруються вимоги вищевказаного закону, окрема ухвала не іідлягає скасуванню.

На підставі наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовують іисновків суду першої інстанції, рішення та окрема ухвала суду є законними та обґрунтованими, юстановлені з дотриманням процесуального законодавства, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.303,п.1 ч.І ст.307, ст.ст.308, 314, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України у Диканському районі та Головного правління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 25 травня 2010 року та окрему ухвалу ого ж суду від 25 травня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає оскарженню протягом двадцяти нів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Судді: В.П.Пікуль

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ді: