Справа № 804/10015/15
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2016 рокусправа № 804/10015/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року по справі №804/10015/15 за позовом публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и В :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року задоволено позов публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського" та визнано протиправними і скасовані податкові повідомлення рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 05 березня 2015 року №, яким зменшено відємне значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 025 064 грн. та №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 34 455 грн. та нараховано штрафні фінансові санкції у сумі 17 227,50грн.

Постанова суду фактично мотивована недоведеністю відповідачем тих обставин, які стали підставою для прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками перевіряючих осіб, які зроблено в Акті перевірки та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що посадовими особами Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування Публічним акціонерним товариством Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за листопад 2014 року, за результатами якої складено Акт № 84/28-01-46-02-05393043 від 19.02.2015 року.

В Акті перевірки зроблено висновки про порушення підприємством вимог:

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу, що призвело до завищення суми податкового кредиту на 1 059 519 грн., в тому числі в жовтні 2014 року на 946 896 грн., в листопаді 2014 року 112 623 грн.;

- п. 7 розділу ІІІ, п.п. 1 п. 4 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 № 678, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.12.2013року за № 2094/24626 (діючий на момент вчинення порушення), в частині відображення в податкових деклараціях з ПДВ за жовтень, листопад 2014 року суми нереального придбання товарів (робіт, послуг) та суми податкового кредиту при відсутності права на це згідно з податковою накладною оформленою з порушенням вимог ст. 201 Податкового кодексу;

- п. 201.6. Податкового кодексу, внаслідок відображення податкової накладної оформленої на нереальну поставку та складену з порушенням вимог податкового законодавства в реєстрі отриманих податкових накладних;

- п. 201.15 ст. 201 Податкового кодексу України та п. 2 розділу III, п. 2 розділу IV Порядок ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.11.2013 № 708.

Такі висновки СДПІ ґрунтуються на наступному.

Проведеною перевіркою встановлено господарські взаємовідносини ПАТ ДМКД та ТОВ Альтсервіс, ТОВ Кліпта Україна, ТОВ Дарнок, ТОВ ТБМ-Строймонтаж, результати яких відображено ПАТ ДМКД у податковому обліку.

Вказані господарські операції СДПІ вважає нереальними. Як вбачається з Акту перевірки, висновки про нереальність господарських операцій зроблено з огляду на аналіз податкової інформації, яка міститься, зокрема, в АІС «Податковий блок», згідно якої у ТОВ Альтсервіс, ТОВ Кліпта Україна, ТОВ ТБМ-Строймонтаж відсутні необхідні трудові ресурси, техніка для здійснення робіт (послуг), визначених в договорах, укладених з ПАТ ДМКД.

По взаємовідносинам позивача з ТОВ Дарнок, СДПІ зазначає про те, що позивачем до перевірки не надано сертифікати якості відповідно до договору №14-1157-02 від 01.07.2014р., з наданих товарно-транспортних накладних неможливо підтвердити фізичне переміщення та фактичне транспортування товару на адресу ПАТ ДМКД. В ТТН зазначені номери транспортних засобів, які належать легковим автомобілям, що вказує на відсутність фізичного переміщення товару.

Також, в акті перевірки СДПІ вказує на те, що первинні документи, надані в ході перевірки, свідчать про невідповідність таких документів один одному, а саме податкові накладні до договору №14-0824-02 від 29.04.2014 року, укладеного позивачем з ТОВ ТБМ-Строймонтаж, складені датою, що передує даті фактичного прийняття та відповідно підписання актів приймання виконаних підрядних робіт Замовником.

З огляду на вищевикладене, СДПІ робить висновок про те, що контрагентами-постачальниками ТОВ Альтсервіс, ТОВ Кліпта Україна, ТОВ Дарнок, ТОВ ТБМ-Строймонтаж складено документи для ПАТ ДМКД на ідентифіковану послугу, тобто послугу, що ідентифікується лише за найменуванням, та відповідно не є реальною, так як документально оформлена послуга не підтверджує її фактичне надання.

На підставі Акту перевірки СДПІ 05 березня 2015 року прийняті податкові повідомлення-рішення:

№, яким підприємству зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 025 064 грн.

№, яким підприємству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 34 455 грн. та нараховано штрафні фінансові санкції у сумі 17 227,50грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаних податкових повідомлень-рішень є предметом спору, який передано вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості висновків СДПІ щодо нереальності укладених правочинів між позивачем та зазначеними контрагентами. Суд першої інстанції вказав на те, що такі доводи СДПІ спростовуються встановленими обставинами справи, які свідчать про реальність господарських операцій, що не визнаються контролюючим органом.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що підставою для прийняття СДПІ оскаржених податкових повідомлень-рішень стали висновки контролюючого органу про завищення позивачем податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ Альтсервіс, ТОВ Кліпта Україна, ТОВ Дарнок, ТОВ ТБМ-Строймонтаж з огляду на позицію податкової служби про нереальність цих господарських операцій.

Тобто, завищення позивачем відємного значення суми податку на додану вартість та завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість контролюючий орган повязує з завищенням податкового кредиту.

Відповідно до пп. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України (в редакції на час здійснення спірних господарських операцій) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права визначено підстави для формування платником податкового кредиту і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товарів (робіт, послуг), сплата (нарахування) ПДВ, у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до ч.1 ст.138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Отже, предмет доказування обумовлений предметом спору, який передано на вирішення суду.

Предметом доказування у цій справі є обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції (поставки товару/послуг).

Таким чином, у спірних правовідносинах, з огляду на позицію податкового органу щодо нереальності укладених правочинів, має бути доведеним (спростованим) факт (реальність) здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ Альтсервіс, ТОВ Кліпта Україна, ТОВ Дарнок, ТОВ ТБМ-Строймонтаж.

Щодо господарських взаємовідносин ПАТ ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського з ТОВ Альтсервіс.

Між ПАТ ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського (Замовник) та ТОВ Альтсервіс (Підрядник) укладено наступні договори підряду: №14-1607-02 від 16.09.2014 року, №14-1651-02 від 24.09.2014 року, № 14-1215-02 від 14.07.2014 року (Т.1 а.с.121-139, 152-166).

Згідно укладених договорів Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується на свій ризик, власними силами і в терміни, визначені договорами, виконати у відповідності із затвердженими проектно-кошторисними документаціями, наступні будівельно-монтажні роботи на обєктах Замовника:

реконструкція сортопрокатного цеху. Перший пусковий комплекс (перша черга): Антикорозійний захист металоконструкції (договір №14-1215-02);

монтаж та виготовлення вентиляційних та аспираційних установок (договір №14-1651-02);

поточний ремонт основних виробничих фондів Замовника, у т.ч., але не виключно фасадів виробничих будівель і споруд ЦМП, ДЦ, УЗТ, ЦВП, ЦРМО РСЦ ЕЕРЦ РСЦ, газового цеху, приурочені до пуску установки пиловугільного палива (ПВП) ДЦ (договір №14-1607-02).

Вартість робіт по договорам № 14-1651-02 визначена сторонами згідно Договірної ціни, розрахованої на підставі локальних кошторисів та протоколу узгодження вартості виготовлення воздуховодів (Т.1 а.с.140, 141, 145-151).

Етапи та терміни виконання робіт по договору №14-1651-02 визначено сторонами в графіку виробництва робіт (Т.1 а.с.142); перелік обєктів, на яких виконувались роботи, визначено в Додатку №5 до Договору (Т.1 а.с.144).

Вартість робіт по договору №14-1215-02 визначена сторонами згідно договірної ціни, розрахованої на підставі локальних кошторисів, у відповідності з проектно-кошторисною документацією (Т.1 а.с.167, 168).

Етапи та терміни виконання робіт по договору №14-1215-02 визначено сторонами в графіку виробництва робіт (Т.1 а.с.169); перелік обєктів, на яких виконувались роботи, визначено в Додатку №5 до Договору (Т.1 а.с.171).

До складу податкового кредиту ПАТ "ДМКД" по взаємовідносинам із ТОВ Альтсервіс включено податкові накладні, а саме: в жовтні 2014 року на загальну суму 3 290 487,12 грн., в т.ч. ПДВ - 548414,52 грн., в листопаді 2014 року на загальну суму 37203,60 грн., в т.ч. ПДВ - 6200,60грн.

З метою підтвердження фактичного виконання сторонами умов договорів, позивачем надано копії наступних документів:

Акти прийомки виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року до договору №14-1651-02 №6 , №8, №5, №4, №9, №7 та розрахунки вартості робіт (Т.1 а.с.180-250, Т.2 а.с.1-8);

Акти прийомки виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року до договору №14-1215-02 №33, №43, №42, №41, №40, №39, №38, №36, №35, №37 (Т.2 а.с.11-50);

Акти прийомки виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року до договору №14-1607-02 №92, №5, №88, №2, №4, №86, №6, №1, №89, №84, №90 (Т2 а.с.51-73);

Довідку про вартість виконаних робіт/та витрати за жовтень 2014 року до договору №14-1651-02 (Т.1 а.с.179);

Довідку про вартість виконаних робіт/та витрати за жовтень 2014 року до договору №14-1215-02 (Т.2 а.с.9).

податкові накладні №1 від 08.10.2014р. №2 від 14.10.2014р., №3 від 24.10.2014р., №4 від 30.10.2014р., №10 від 31.10.2014р., №11 від 31.10.2014р., №12 від 31.10.2014р., №5 від 31.10.2014р., №6 від 31.10.2014р., №7 від 31.10.2014р., №8 від 31.10.2014р., №9 від 31.10.2014р., №1 від 05.11.2014р., 32 від 16.11.2014р. (Т.2 а.с.74-87).

Розрахунки між сторонами проводилися між сторонами в безготівковій формі, що підтверджується банківськими виписками (Т.2 а.с.88, 91,92).

З наданих позивачем первинних документів, копії яких долучено до матеріалів справи, можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено найменування (вид) виконаних робіт, їх кількість та вартість, визначено сторони господарських операцій та осіб відповідальних за здійснення господарських операцій. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.

Згідно з Актом перевірки вказані господарські операції з отримання робіт від ТОВ «Альтсервіс» відображені позивачем у бухгалтерському обліку.

Таким чином, встановивши обставини справи, як свідчать про факт придбання робіт, оплату вартості робіт, у тому числі сплату ПДВ у їх вартості, використання робіт у власній господарській діяльності (ремонт основних виробничих фондів позивача), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність доводів ДПІ щодо відсутності факту здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Альтсервіс», а відповідно і про безпідставність висновків ДПІ щодо завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Альтервіс».

Доводи контролюючого органу про неможливість виконання робіт ТОВ «Альтсервіс» з огляду на відсутність необхідних трудових ресурсів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях укладених договорів підряду, які передбачали можливість залучення Підрядником інших осіб для виконання робіт. Зустрічна звірка ТОВ «Альтсервіс» з цього приводу не проводилась, а посилання ДПІ на те, що позивач не надав до перевірки копій договорів Субпідряду, які укладені від імені ТОВ «Альтсервіс», не можливо визнати обґрунтованими, оскільки позивач не зобовязаний мати в наявності та зберігати договори, в яких він не є стороною. При цьому, колегія суддів враховує, що позивачем до перевірки надавалися відомості про допуск до обєктів осіб, які виконували роботи в межах укладених договорів підряду з ТОВ «Альтсервіс».

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що з огляду на обставини, які викладені в акті перевірки, пояснення представника відповідача у судовому засіданні, СДПІ фактично не заперечує сам факт виконаних робіт по ремонту основних виробничих фондів позивача, які зазначені в договорах підряду. При цьому, контролюючий орган під час проведеної документальної перевірки не встановив та не вживав заходів по встановленню фактичного виконавця цих робіт на обєктах позивача, зважаючи на його позицію про неможливість виконання робіт саме ТОВ «Альтсервіс».

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості висновків СДПІ про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Альтсервіс».

Щодо господарських взаємовідносин ПАТ ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського з ТОВ Кліпта Україна.

Між ПАТ ДМКД (Замовник) та ТОВ Кліпта Україна (Виконавець) укладено наступні договори:

№13-1052-02 від 30.04.2013р., предметом якого є виконання робот з очищення котловану № 13 від доменних, конверторних шлаків і виробничого сміття (Т.2 а.с.93-96);

№14-0059-02 від 14.01.2014р., предметом якого є виконання робіт з переробки негабаритів на котлованах промислового майданчика Замовника, або за межами території Замовника на майданчику Виконавця (т.3 а.с.41-43).

До складу податкового кредиту ПАТ "ДМКД" по взаємовідносинам із ТОВ "Кліпта Україна" включено податкові накладні: в жовтні 2014 року на загальну суму 1 128 122, 65 грн., в т.ч. ПДВ - 188 020,44 грн., в листопаді 2014 року на загальну суму 370 408,48 грн., в т.ч. ПДВ - 61 734,75 грн.

З метою підтвердження фактичного виконання сторонами умов договорів, позивачем надано копії наступних документів:

акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №32 від 03.11.2014р., №29 від 10.10.2014р., №30 від 20.10.2014р., №31 від 22.10.2014р. (Т.2 а.с.100, 102-104);

податкові накладні №29 від 10.10.2014р., №193 від 20.10.2014р., №31 від 22.10.2014р., №32 від 03.11.2014р. (Т.2 а.с.106-109).

Розрахунки між сторонами проводилися між сторонами в безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями, банківськими виписками (Т.1 а.с.110-115).

Надані позивачем документи, у своїй сукупності, відображають зміст та обсяг господарських операцій, найменування виконаних робіт, їх кількість та вартість, сторін господарських операцій та осіб відповідальних за здійснення господарських операцій.

Згідно з Актом перевірки вказані господарські операції з отримання робіт від ТОВ "Кліпта Україна" відображені позивачем у бухгалтерському обліку.

З огляду на акт перевірки та надані представником відповідача пояснення у судовому засіданні, судом встановлено, що фактично позиція СДПІ щодо нереальності господарських операцій полягає у недоведеності виконання робіт саме ТОВ "Кліпта Україна" з огляду на відсутність у Виконавця необхідних трудових та технічних можливостей. При цьому, в акті перевірки СДПІ вказує на те, що позивачем не надано жодних документів з приводу залучення ТОВ «Кліпта Україна» субпідрядних організацій для надання послуг.

В той же час, в акті перевірки відображено, що від ТОВ «Кліпта-Україна» на адресу позивача було направлено лист від 25.09.2014р. із проханням надати можливість проїзду на територію позивача транспортним засобам та технічному персоналу. У свою чергу, як зазначено в акті перевірки, позивач звернувся з листом до ТОВ «Науково-виробнича компанія Алкіон» з метою надання дозволу на вхід на територію відвалів комбінату 14 особам та 8 одиницям автотранспорту ТОВ «Кліпта-Україна».

Але, вказані обставини, які свідчать про доступ техніки та персоналу до обєктів, на яких мали виконуватися роботи згідно укладених договорів з ТОВ «Кліпта-Україна», контролюючий орган до уваги не приймає з посиланням на те, що до перевірки не надано жодних документів, які б свідчили про взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Науково-виробнича компанія Алкіон».

В той же час, встановлені обставини справи свідчать про те, що звернення позивача до ТОВ «Науково-виробнича компанія Алкіон», з метою отримання дозволу для доступу на територію відвалів комбінату працівникам та техніки ТОВ «Кліпта-Україна», пов'язане лише з тим, що доступ на територію шлакових відвалів комбінату (місце проведення робіт) можливе лише через територію ТОВ «Науково-виробнича компанія Алкіон». Про вказані обставини позивач повідомляв податкові органи під час оскарження податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку, але вказані пояснення позивача залишені поза увагою.

З приводу доводів СДПІ про те, що позивачем не надано жодних документів щодо залучення ТОВ «Кліпта Україна» субпідрядних організацій для надання послуг, колегія суддів вважає зазначити те, що позивач не зобовязаний мати в наявності та зберігати договори, в яких він не є стороною, при цьому, суд звертає увагу на те, що контролюючим органом, під час документальної перевірки, не було вжито заходів щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «Кліпта Україна» з цього приводу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зазначені СДПІ обставини не можуть бути підставою для висновків про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Кліпта-Україна».

Щодо господарських взаємовідносин ПАТ ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського з ПАТ ДМКД та ТОВ Дарнок.

Між ПАТ ДМКД (Покупець) та ТОВ Дарнок (Постачальник) укладено договір поставки №14-1157-02 від 01.07.2014 року, відповідно до якого Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність Покупця вугільну продукцію, названу в подальшому продукція, а Покупець прийняти та оплатити за неї, визначену договором грошову суму (Т.2 а.с.116-125).

До складу податкового кредиту жовтня-листопада 2014 року ПАТ "ДМКД" по взаємовідносинах з ТОВ "Дарнок" включено податкові накладні в сумі ПДВ 17520 грн., та 44688грн. відповідних періодів.

Про фактичне виконання сторонами умов договору свідчать наступні документи (т.2 а.с.131-159): рахунки, накладні №14/11-14 від 14.11.2014р., №22/11-14 від 22.11.2014р., №26/11-14 від 26.11.2014р., №11/11-14 від 11.11.2014р., №24/10-14 від 24.10.2014р., №27/10-14 від 27.10.2014р., паспорти якості (з зазначенням виробника ТОВ «Дарнок»). Транспортування товару від продавця до покупця здійснювалось автомобільним транспортом про що свідчать товарно-транспортні накладні №14/11-14 від 14.11.2014р., №22/11-14 від 22.11.2014р., №26/11-14 від 26.11.2014р., №11/11-14 від 11.11.2014р., №24/10-14 від 24.10.2014р., №27/10-14 від 27.10.2014р.

Розрахунки між сторонами проводилися між сторонами в безготівковій формі, що підтверджується банківськими виписками (Т.2 а.с.126-129).

Про оприбуткування товару позивачем, який надійшов від ТОВ «Дарнок», свідчать прибуткові ордери №338 від 18.11.2014р.,№343 від 25.11.2014р., №353 від 28.11.2014р., №332 від 14.11.2014р., №324 від 30.10.2014р., №323 від 30.10.2014р.

Отже, встановлені обставини справи свідчать про фактичну поставку товару на адресу позивача, оплату його вартості, у тому числі сплату податку на додану вартість у вартості товару, який віднесено позивачем до складу податкового кредиту.

Заперечуючи реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Дарнок» СДПІ вказує на те, що: «в наданих до перевірки товарно-транспортних накладних зазначено, що перевезення здійснювалось автопідприємством ТОВ «Укравтоальянс 2005», та зазначено номерні знаки двох автотранспортних засобів та двох напівпричепів (автомобіль НОМЕР_1 та транспортний засіб з номерами ВВ4226АТ, до нього причеп ВВ6246ХХ). Однак, згідно АІС «Автомобіль» ДАІ МВС України встановлено наступне. Номерні знаки ВВ4760АО зареєстровані за автомобілем MAZDA 3, тип кузова транспортного засобу легковий седан В, обєм двигуна 1598куб.см. Номерні знаки ВВ4226АТ зареєстровані за автомобілем ЗАЗ-DAEWOO Т13110, тип кузова транспортного засобу легковий седан В, обєм двигуна 1299куб.см.» (стор.20-21 Акту перевірки).

З цих підстав, СДПІ вказує на те, що оскільки номерні знаки належать легковим автомобілям, то неможливо підтвердити факт транспортування товару (антрациту) на адресу позивача.

Викладені в акті перевірки обставини не відповідають дійсності, оскільки за номерним знаком ВВ4760АО зареєстровано вантажний автомобіль марки DAF, як про те і зазначено в товарно-транспортних накладних (інформація Регіонального сервісного центру ВМС України в Дніпропетровській області); за номерним знаком ВВ4226АТ дійсно зареєстрований автомобіль ЗАЗ-DAEWOO Т13110, але вказаний номерний знак в жодній товарно-транспортній накладній не зазначений.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність висновків СДПІ щодо нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Дарнок».

Щодо господарських взаємовідносин ПАТ ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського з ТОВ ТБМ-Строймонтаж.

Між ПАТ ДМКД (Замовник) та ТОВ ТБМ-Строймонтаж (Підрядник) укладено договір №14-0824-02 від 29.04.2014 року, відповідно до якого Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконати ліквідацію основних виробничих фондів замовника, в тому числі демонтаж конструкцій та обладнання стану 120 Новопрокатного цеху (Т.2 а.с.160-161).

До складу податкового кредиту жовтня 2014 року ПАТ "ДМКД" по взаємовідносинам із ТОВ "ТБМ-Строймонтаж" включено податкові накладні на загальну суму 1 157 612,88 грн., в тому числі ПДВ 192 935, 48 грн.

З метою підтвердження фактичного виконання сторонами умов договору, позивачем надано копії наступних документів: акт приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2014р. №17,№16, №14, №15 (Т.2 а.с.170-173), податкові накладні №1, №2 від 10.10.2014р., №18,№19 від 29.10.2014р. (Т.2 а.с.175-178).

В актах приймання виконаних робіт зазначено вид робіт, який виконано, визначена одиниця виміру та обєм виконаних робіт, вартість виконаних робіт, визначені сторони господарських операцій та осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій. Тобто, зазначені акти дозволяють визначитися зі змістом та обсягом господарських операцій, які мали місце між позивачем та ТОВ "ТБМ-Строймонтаж".

Заперечуючи реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "ТБМ-Строймонтаж" СДПІ вказує на те, що до перевірки не надано жодних транспортних документів, які б свідчили про перевезення відходів, що утворилися під час демонтажу. При цьому, необхідність наявності таких документів СДПІ повязує з вимогами розділу 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. №363. В той же час, СДПІ не враховує, що вказані Правила визначають вимоги щодо документального оформлення перевезення вантажу, встановлюють права, обовязки та відповідальність власників автомобільного транспорту Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів Замовників. Тобто, сферою застосування цих Правил є правовідносини щодо надання послуг з перевезення вантажів, чого у спірному випадку місця не мало, оскільки господарські взаємовідносини між позивачем та ТОВ "ТБМ-Строймонтаж" не стосувалися надання послуг з перевезення вантажів.

Крім цього, СДПІ вказує на те, що у ТОВ "ТБМ-Строймонтаж" відсутні необхідні трудові та технічні можливості для виконання умов договору, оскільки на підприємстві працює три особи та у нього відсутні основні засоби. При цьому, встановивши під час документально перевірки те, що ТОВ "ТБМ-Строймонтаж" листами зверталося до позивача з проханням надати допуск на територію виконання робіт 17 працівникам та 10 одиниць автотранспорту, СДПІ вказує на те, що неможливо встановити зв'язок між особами, які виконували роботи, технічними засобами з ТОВ "ТБМ-Строймонтаж".

Вказані обставини, на думку колегії суддів, не можуть свідчити про неможливість виконання ТОВ "ТБМ-Строймонтаж" договірних зобовязань, оскільки останнє не було позбавлено можливості шляхом укладення цивільно-правових договорів забезпечити собі необхідні умови для виконання робіт за договором №14-0824-02 від 29.04.2014 року. При цьому, суд враховує те, що контролюючим органом, під час документальної перевірки, не було вжито заходів щодо проведення зустрічної звірки ТОВ "ТБМ-Строймонтаж" з цього приводу.

Окрім доводів щодо нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ "ТБМ-Строймонтаж", СДПІ посилається на те, що первинні документи, що надані в ході проведення перевірки, свідчать про невідповідність таких документів один одному, а саме податкові накладні складені датою, що передує даті фактичного прийняття робіт та відповідно підписання актів приймання виконаних підрядних робіт. В той же час, СДПІ не вказує, яке значення вказані обставини мають до висновків контролюючого органу щодо завищення підприємством відємного значення суми податку на додану вартість та завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, при цьому, враховуючи те, що як податкові накладні так і акти виконаних робіт складені в одному календарному місяці (жовтень 2014 року).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Крім цього, зі Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки сплата судового збору була відстрочена до ухвалення судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги. Розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні апеляційної скарги, становив 5 359 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року по справі №804/10015/15 - без змін.

Стягнути зі Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 5 359 (пять тисяч триста пятдесят девять) грн. 20 коп.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 01.09.2016р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська