Справа № 301/453/16-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року № 876/3105/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

за участі секретаря судового засідання: Федчук М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області на постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 квітня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У травні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в Іршавському районі Закарпатської області, в якому просила: 1) зобовязати відповідача здійснити позивачу донарахування і виплату недоплаченої пенсії за період з 01.07.2006 р. по 30.04.2015 р. в сумі 11812,53 грн.; 2) зобовязати відповідача і надалі нараховувати і виплачувати позивачу пенсію з 01.05.2015 р. і довічно з урахуванням надбавки за вислугу років в розмірі 35% посадового окладу та надбавки за спеціальне звання (радник податкової служби III рангу); 3) зобовязати відповідача здійснити позивачу виплату індексації пенсії в сумі 5221,83 грн.; 4) зобов'язати відповідача здійснити позивачу виплату компенсації з урахуванням індексації пенсії в сумі 11574,80 грн.; 5) зобовязати відповідача перерахувати і виплатити позивачу компенсацію пенсії з урахуванням індексації пенсії до місяця фактичної виплати недоплаченої пенсії з урахуванням її індексації у звязку з проведенням розрахунку станом на 30.04.2015 р..

Також позивач у додатково поданій заяві просила визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду і поновити пропущений строк.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 13.04.2016 р. позов задоволено. Зобов'язано УПФ України в Іршавському районі Закарпатської області здійснити ОСОБА_1 нарахування і виплату недоплаченої пенсії за період з 01.07.2006 р. по 30.04.2015 р. в сумі 11812,53 грн.. Зобов'язано УПФ України в Іршавському районі Закарпатської області нараховувати і виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.05.2015 р. і довічно з урахуванням надбавки за вислугу років в розмірі 35% посадового окладу та надбавки за спеціальне звання (радник податкової служби III рангу). Зобов'язано УПФ України в Іршавському районі Закарпатської області здійснити ОСОБА_1 виплату індексації пенсії в сумі 5221,83 грн.. Зобов'язано УПФ України в Іршавському районі Закарпатської області здійснити виплату ОСОБА_1 компенсації з урахуванням індексації пенсії в сумі 11574,80 грн..

З цією постановою суду першої інстанції від 13.04.2016 року не погодився відповідач УПФ України в Іршавському районі Закарпатської області та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що до стажу роботи позивача, який дає право на одержання винагороди за вислугу років, було включено і період роботи на посаді бухгалтера у Берегівському комбінаті громадського харчування за період з 04.08.1976 р. по 01.12.1981 р.. Згідно ЗУ Про державну службу для призначення пенсії включається тільки стаж роботи державної служби. До стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у ст. 25 ЗУ Про державну службу та на посадах, віднесених КМУ до відповідної категорії посад державних службовців, а період роботи на посаді бухгалтера громадського харчування не передбачено. Крім цього, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. З 01.07.2006 р. ОСОБА_1 отримувала пенсію в сумі 994,58 грн., що перевищувала прожитковий мінімум для непрацездатних осіб в розмірі 359,00 грн.. Поскільки позивачка не має права на пенсію з врахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 35% та на проведення індексації її пенсії, то відповідно і компенсацію пенсії з урахуванням індексації Управління виплачувати не має законних підстав.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 13.04.2016 року.

Позивач подала заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду від 13.04.2016 р. залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 являється пенсіонером і перебуває на обліку в УПФ України в Іршавському районі Закарпатської області. Пенсія призначена відповідно до Закону України «Про державну службу».

Перед виходом на пенсію по 2 групі інвалідності загального захворювання в червні 2001 року ОСОБА_1 одержувала винагороду за вислугу років в розмірі 35 % окладу та надбавки за спеціальне звання (радник податкової служби 3 рангу).

Постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 25.12.2006 року та постановою Вищого адміністративного суду України від 27.01.2011 року, вирішено питання щодо виплати позивачу ОСОБА_1 недоплаченої пенсії за період з 01.11.2004 року по 30.06.2006 року з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 35% до посадового окладу, виплату індексації і компенсації пенсії за цей період (а.с. 8, 33).

У заявленому в травні 2015 року адміністративному позові просить позивач ОСОБА_1 здійснити нарахування і виплату неотриманої пенсії за період після 01.07.2006 р. і довічно, а також виплату індексації і компенсації пенсії за цей період.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання пенсії з врахуванням надбавки за вислугу років в розмірі 35% посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, а тому відповідач неправомірно не донараховує позивачу пенсію за розглядуваний період після 01.07.2006 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Визначення заробітної плати для обчислення пенсії державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 33 вказаного Закону № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3 Порядку виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затвердженою постановою КМ України від 12.09.1997 року № 1013, розмір винагороди визначається залежно від стажу роботи і обчислюється виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання. Винагорода за вислугу років враховується при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства.

Відповідно до п.3 постанови КМ України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років під час призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» враховуються в розмірах, установлених на день призначення пенсії.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітне плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітні плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніш нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Суд апеляційної інстанції враховує, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Матеріалами справи підтверджується, що на дату звільнення позивача ОСОБА_1 вона отримувала заробітну плату в яку входила винагорода за вислугу років у розмірі 35 % від посадового окладу, з врахуванням доплати за спеціальне звання, на які нараховувались страхові внески до Пенсійного фонду.

Таким чином, винагорода за вислугу років у розмірі 35% посадового окладу позивача, згідно постанови КМ України від 12.09.1997 року № 1013, та доплата за спеціальне звання, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, повинні бути враховані в заробітку застрахованої особи при обчисленні пенсії.

Отже, судом першої інстанції вірно визначено, що починаючи з 01.07.2006 р. УПФ України в Іршавському районі не донараховує позивачу ОСОБА_1 пенсію з урахуванням надбавки за вислугу років в розмірі 35% посадового окладу та надбавки за спеціальне звання.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом не наведено жодних обґрунтувань щодо питання визнання розміру пенсії з врахуванням у заробітній платі надбавки за спеціальне звання (радник податкової служби 3 рангу).

Однак, судом першої інстанції при задоволенні адміністративного позову не враховано, що відповідно до ст. 99 КАС України (в редакції на час подачі даного позову), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку поважними. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач дізналась і повинна була дізнатись про розмір своєї пенсії одразу після її призначення у 2001 році, та в подальшому при отриманні щомісячно пенсії у визначених пенсійним органом розмірах.

Крім цього, питання щодо правильності нарахування і виплати позивачу пенсії за період із 01.11.2004 року по 30.06.2006 року було предметом судової перевірки, зокрема, згідно постанови Іршавського районного суду Закарпатської області від 25.12.2006 року, постанови Апеляційного суду Закарпатської області від 24.04.2007 року та постанови Вищого адміністративного суду України від 27.01.2011 року.

До адміністративного суду із даним позовом з вимогами за період починаючи із 01.07.2006 р. позивач звернулась лише 27.05.2015 р..

Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду із відповідними позовними вимогами за період із 01.07.2006 року по 26.11.2014 року включно. Тому, позовні вимоги за цей період слід залишити без розгляду.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що вказаний вище період пропущеного строку звернення до адміністративного суду є значним, а наведені позивачем обставини щодо лікування позивача та хвороби матері, не є достатніми і безумовними для визнання поважними причин пропуску усього вказаного вище строку.

Питання щодо строку звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом від 27.05.2015 року також уже було предметом судового дослідження, де ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 року зазначено, що шестимісячним строком звернення до суду охоплюється частина позовних вимог починаючи із 27.11.2014 року (а.с. 93).

Відносно заявлених позивачем ОСОБА_1 позовних вимог за період із 27.11.2014 р., то суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що такі вимоги слід задоволити частково.

Так, оскільки розрахунок конкретної грошової суми пенсії є обов`язком відповідача УПФ України в Іршавському районі Закарпатської області, тому в судовому порядку слід зобовязати відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу, за відповідний період, з урахуванням надбавки за вислугу років в розмірі 35% посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, без зазначення судом конкретного грошового розміру.

Крім цього, не підлягає задоволенню вимога позивача про нарахування і виплату пенсії на майбутнє (довічно), оскільки завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав, а відповідач на законодавчому рівні має обовязок щодо дотримання вимог чинного законодавства при здійсненні владних повноважень в галузі пенсійного забезпечення.

Відносно позовних вимог про нарахування і виплату індексації та компенсації пенсії, суд апеляційної інстанції зазначає про необґрунтованість таких позовних вимог і відсутність в матеріалах справи доказів та розрахунків таких грошових виплат за період починаючи із 27.11.2014 року.

Відповідно до п.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції від 13.04.2016 року прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з частковим порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому оскаржену постанову суду слід скасувати та прийняти нову постанову, якою частину позовних вимог залишити без розгляду, а частину позовних вимог задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області задоволити частково.

Постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 квітня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області про зобов'язання вчинити дії скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог за період із 01 липня 2006 року по 26 листопада 2014 року включно залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період із 27 листопада 2014 року задоволити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням надбавки за вислугу років в розмірі 35% посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, починаючи з 27 листопада 2014 року, з врахуванням виплачених сум.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 за період із 27 листопада 2014 року відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Л.Я. Гудим

ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлено 02.09.2016 року.