Справа № 335/8387/16-а
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/8387/16-а 2-а/335/266/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., при секретарі Дворниковій Я.П., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2013-2015 роки; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 з 25 березня 2016 року пенсію за віком, передбачену ст. 26 та відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2013-2015 роки, здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи з 25 березня 2016 року, вирішити питання про відшкодування понесених витрат, повязаних з розглядом справи судового збору за подачу адміністративного позову в розмірі 551 грн. 20 коп., та витрат на правову допомогу в розмірі 700 грн .

Позивач посилається на те, що вона перебувала на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя як отримувач пенсії по вислузі років у відповідності до п. «е» ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії вона продовжила працювати та працює до цього часу. З 25 березня 2016 року ОСОБА_1 набула право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і звернулась до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком. ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області 25 березня 2016 року позивача було фактично переведено з пенсії, призначеної у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», на пенсію за віком у відповідності до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому під час розрахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік.

Не погоджуючись з таким розрахунком пенсії, ОСОБА_1 14 червня 2016 року звернулась до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з заявою про перерахунок їй пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії. Листом від 02.07.2016 року № 178/А-9 позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, просить провести призначення їй пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст. 40 Закону. Позивач вважає, що відповідач умисно підмінює поняття «призначення пенсії за іншим законом» поняттям «переведення з одного виду пенсії на інший в межах одного закону». Різниця в зазначених поняттях полягає у тому, що при переведенні з одного виду пенсії на інший в межах одного закону застосовується показник заробітної плати, з якого обраховувалась пенсія при призначенні її вперше, а при призначенні пенсії за віком за іншим законом використовується показник середньої заробітної плати за три роки перед зверненням з заявою про призначення пенсії.

У відповідності до ст. 183-2 КАС України відповідач надав суду заперечення проти позову, відповідно до змісту яких заперечує проти позову у повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Позивач ОСОБА_1 народилась 24 вересня 1965 року.

03 серпня 2009 року ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя позивачеві була призначена пенсія за вислугу років відповідно до п. «е» ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати та працює по теперішній час.

Станом на день призначення пенсії позивачці виповнилось повних 44 роки, а тому пенсія за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не могла бути призначена за будь-яких умов.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, «у частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника. Пенсія за вислугу років даним Законом не передбачена та за рахунок коштів Пенсійного фонду не виплачується.

Разом з тим ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачає такий вид пенсії, як пенсія за вислугу років.

Відтак суд вважає, що твердження позивача про те, що їй була призначена пенсія відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», відповідачем не спростоване.

25.03.2016 року у звязку з досягненням пенсійного віку позивач звернулась до відповідача із заявою про переведення її на пенсію за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідач письмово повідомив позивача, що їй у 2009 році призначено пенсію за вислугу років , а тому її згідно заяви від 25.03.2016 року переведено на пенсію за віком.

Враховуючи, що ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачена пенсія по вислузі років, суд вважає дії відповідача щодо відмови в застосуванні показника середньої заробітної плати по Україні за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до вищезазначеного закону протиправними, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вона звернулася вперше. Крім того, позивач продовжувала працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

Крім того, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме п. 2 розділу XV Прикінцевих положень, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються особам: які працювали або працюють на підземних роботах, працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, за вислугою років.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що пільгова пенсія по вислузі років призначається відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», хоча і обраховується з 2004 року за ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і виплата і доставка пенсій покривається за рахунок підприємства, на якому працювала особа, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду.

Враховуючи наведене та позицію Верховного Суду України, відповідачу необхідно було провести перерахунок пенсії позивачу з урахування вимог ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач вперше за цим Законом звернулась до УПФУ з заявою про нарахування пенсії.

Таким чином, доводи відповідача, що позивач скористалась первинним призначенням при оформленні пенсії надаючи заяву в 2009 році, подальше звернення позивача до відповідача є вимогою про переведення його пенсії з одного виду на інший, не можуть бути прийняті судом до уваги як такі, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, є безпідставними і юридично неспроможними.

Згідно абзацу першого частини першої ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід), за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно частини другої статті 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з частиною третьою ст. 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних, органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої, заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Однак, як встановлено судом, позивач при переведенні з пільгової пенсії по вислузі років на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не надавала згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а лише була ознайомлена з цим фактом, тому відповідач в своєму розрахунку протиправно зменшує розмір пенсії, застосувавши показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Таким чином, особам, які звернулися за призначенням пенсій в 2016 році, пенсії повинні призначатися із застосуванням середнього показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2013-2015 роки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій відповідача протиправними, призначення та виплату пенсії є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та, враховуючи, що виплата пенсії носить постійний характер, чітко встановлений законодавством, суд вважає необхідним не визначати кінцевого періоду перерахування грошового утримання та зобовязати ОСОБА_2 пенсійного Фонду України в Запорізькому районі Запорізької області призначити та здійснювати виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 25 березня 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

У відповідності до ст. 94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд керується Законом України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, згідно якого розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Позивачем не надано достатніх документів, зокрема, розрахунку часу, витраченого представником позивача, у звязку з чим неможливо встановити скільки часу витрачено на надання правової допомоги при підготовці позову до суду, тому у задоволені вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дати виникнення права на пенсію з 25 березня 2016 року.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити та здійснювати виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 25 березня 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: В.В. Калюжна