Справа № 818/300/16
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 р.Справа № 818/300/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Філатова Ю.М. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спільного українсько-білоруського підприємства "Укртехносинтез" (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2016р. по справі № 818/300/16

за позовом Спільного українсько-білоруського підприємства "Укртехносинтез" (у формі товариства з обмеженою відповідальністю)

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання виконати певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

12.07.2016 представник позивача подав до суду заяву, в якій просить прийняти додаткову постанову про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень 00 копійок, мотивуючи свою заяву тим, що судом не було вирішено питання про розподіл витрат на правову допомогу.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2016 року у задоволені заяви про винесення додаткового рішення відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою задовольнити заяву про винесення додаткового рішення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм процесуального права, а саме: ст. 168 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 14.04.2016 судом було оголошено вступну та резолютивну частину постанови по справі № 818/300/16, в якій у четвертому абзаці резолютивної частини зазначено про стягнення на користь позивача 70 000 (сімдесят тисяч гривень) витрат на правову допомогу (а. с. 33).

Ухвалою суду від 18.04.2016 у четвертому абзаці резолютивної частини постанови від 14.04.2016 по справі № 818/300/16 виправлено описку, а саме зазначено суму витрат на правову допомогу, яка підлягає стягненню на користь позивача - 164,44 (сто шістдесят чотири) замість 70 000 (сімдесят тисяч гривень) (а.с. 43-44).

При роздрукуванні повного тексту постанови у четвертому абзаці резолютивної частини постанови було допущено описку, а саме не зазначено стягнути "70 000 (сімдесят тисяч гривень) витрат на правову допомогу" (а.с. 41).

Зазначена описка була виправлена ухвалою суду від 14.07.2016 року (а.с. 104).

Відмовляючи в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до резолютивної частини постанови та зі змісту мотивувальної частини повного тексту постанови від 14.04.2016 по справі № 818/300/16 суд вирішив питання про розподіл витрат на правову допомогу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Дана норма передбачає вичерпні підстави для винесення додаткового судового рішення.

Аналогічні положення закріплені в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, в пункті 17 якої зазначено:

За правилами статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного судового рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України про відмову в ухваленні додаткового судового рішення суд постановляє ухвалу.

З аналізу наведеного, убачається, що заява про постановлення додаткового рішення може бути подано після проголошення рішення і до закінчення строку на його виконання. Якщо клопотання заявлено за межами цього строку, суд відмовляє у постановленні додаткового судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року було задоволено адміністративний позов Спільного українсько-білоруського підприємства "Укртехносинтез" у формі ТОВ до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Позивач в заяві про ухвалення додаткового судового рішення посилається на те, що судом першої інстанції не було вирішено питання про розподіл витрат на правову допомогу.

Проте це спростовується матеріалами справи, оскільки відповідно до резолютивної частини постанови та зі змісту мотивувальної частини повного тексту постанови від 14.04.2016 по справі № 818/300/16 вбачається, що суд вирішив питання про розподіл витрат на правову допомогу проте допустив описку, яку було виправлено ухвалою суду.

Таким чином, підстави вважати, що не всі позовні вимоги розглянуті у даній справі, відсутні.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2016 року по справі № 818/300/16 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спільного українсько-білоруського підприємства "Укртехносинтез" (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2016р. по справі № 818/300/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст ухвали виготовлений 02.09.2016 р.