Справа № 527/486/16-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016 р.Справа № 527/486/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Калиновського В.А. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 30.06.2016р. по справі за заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення по справі №527/486/16-а

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Глобинської міської ради, Виконавчого комітету Глобинської міської ради

про визнання неправомірними та скасування рішень, визнання неправомірними дій (бездіяльності) та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до суду із адміністративним позовом до Глобинської міської ради, Виконавчого комітету Глобинської міської ради про визнання неправомірними та скасування рішень, визнання неправомірними дій ( бездіяльності) та зобовязання вчинити дії.

Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 21.04.2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Глобинської міської ради в частині прийняття рішення від 27.08.2015 року № 526 «Про встановлення пріоритету заявника, на місце розташування рекламного засобу по вул. Леніна в районі готелю «На висоті»» та скасовано рішення Глобинської міської ради Полтавської області від 27.08.2015 року № 526 «Про встановлення пріоритету заявника, на місце розташування рекламного засобу по вул. Леніна в районі готелю «На висоті».

Визнано неправомірною бездіяльність виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області в частині не прийняття рішень за заявами ФОП ОСОБА_1 від 07.08.2015 року про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами за адресами: вул. Леніна в м. Глобине в районі готелю «На висоті», в районі магазину «Мак», та за адресою: вул. Кірова в районі зупинки «Свинокомплекс».

Зобовязано виконавчий комітет Глобинської міської ради Полтавської області розглянути заяви ФОП ОСОБА_1 від 07.08.2015 року про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами за адресами: вул. Леніна в м. Глобине в районі готелю «На висоті», в районі магазину «Мак», та за адресою: вул. Кірова в районі зупинки «Свинокомплекс», з прийняттям відповідних рішень.

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про винесення додаткового судового рішення про стягнення з відповідачів судових витрат.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 30.06.2016 року заяву про винесення додаткового судового рішення залишено без руху.

Не погодившись із судовим рішенням, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 30.06.2016 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної ухвали з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідачі правом надання письмових заперечень на апеляційну скаргу не скористався.

Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлялись.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без руху заяву ФОП ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність її вимогам ч. 3 ст. 106 КАС України, а саме, заявником не надано копію заяви про винесення додаткового судового рішення для направлення сторонам у справі, оскільки розгляд вищевказаного питання вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно частин 1 та 2 статті 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 98 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Під час прийняття постанови суд, зокрема, вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати (стаття 161 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову,чи постановити додаткову ухвалу якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується наявними в ній доказами, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про винесення додаткового судового рішення про стягнення з відповідачів судових витрат.

Колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо залишення без руху заяви ФОП ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення, з посиланням не невідповідність її вимогам ч. 3 ст. 106 КАС України, оскільки вказаною статтею Кодексу встановлені вимоги саме до позовної заяви, а не до заяви особи, яка брала участь у справі, про винесення додаткового судового рішення.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотримання норм процесуального права.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвала Глобинського районного суду Полтавської області від 30.06.2016р. по справі №527/486/16-а не відповідає вимогам ст.159 КАС України, а тому відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.199 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нової, про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

З приводу розподілу судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначені Законом України «Про судовий збір» від 14.07.2011 року № 3674-VI.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір сплачується у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року 1378 грн. 00 коп.

Таким чином розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 1378 грн. 00 коп.

Разом з тим, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями довідки МСЕК та пенсійного посвідчення.

Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 94 КАС України, згідно якої встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. У разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

В свою чергу, положеннями наведеної статті не встановлено право суду стягувати з суб'єкта владних повноважень на користь держави витрат зі сплати судового збору у випадку задоволення апеляційної скарги особи, звільненої від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 168, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 199, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 30.06.2016р. по справі №527/486/16-а скасувати.

Справу за заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення по справі №527/486/16-а за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Глобинської міської ради, Виконавчого комітету Глобинської міської ради про визнання неправомірними та скасування рішень, визнання неправомірними дій (бездіяльності) та зобов'язання вчинити дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлений 02.09.2016 р.