Справа № 461/10062/15-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 р. № 876/930/16
ОСОБА_1 апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Святецького В.В.

за участі секретаря судового засідання: Федчук М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради, треті особи: Управління архітектури департаменту містобудування ОСОБА_1 міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю "Р.Д.", про визнання незаконним та скасування положення додатку,

встановив:

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 міської ради, в якому просив визнати незаконним та скасувати положення додатку 2Р-К затвердженого ухвалою ОСОБА_1 міської ради від 23.04.2015 р. № 4527 в розділі «Перелік тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Личаківському районі м. Львова» за порядковим номером « 36» щодо внесення нової тимчасової споруди за адресою: вул. Зелена - вул. ОСОБА_3, площею 30 кв.м., замовник (субєкт господарювання) - ТзОВ «Р.Д».

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 15.01.2016 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

З цією постановою суду першої інстанції від 15.01.2016 року не погодився позивач ОСОБА_2 та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду є незаконною і такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає про відсутність обмежень у чинному законодавстві повноважень адміністративних судів щодо визнання незаконними та скасування рішень органів місцевого самоврядування. Законодавством на сьогодні не передбачено повноважень органів місцевого самоврядування щодо встановлення порядків та правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, окрім як під час проведення ярмарок, державних та місцевих святкових, урочистих масових заходів на строк проведення таких заходів. В паспорті прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, виданого Управлінням архітектури департаменту містобудування ОСОБА_1 міської ради 22.07.2015 р., вказано, що він виданий на підставі ухвали ОСОБА_1 міської ради від 23.04.2015р. № 4527. Відтак, прийняття ОСОБА_1 міською радою рішення про включення спірної тимчасової споруди в «Перелік тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Личаківському районі м. Львова» є протиправним та підлягає скасуванню у зв`язку із відсутністю повноважень у ОСОБА_1 міської ради на прийняття такого рішення. Висновки суду першої інстанції про видачу ТзОВ «Р.Д.» паспорту прив'язки, оформленого відповідно до вимог наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244, не відповідають обставинам справи, оскільки такий паспорт прив`язки був виданий не у встановленому Порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, а на підставі ухвали ОСОБА_1 міської ради від 23.04.2015р. № 4527. Крім того, судом першої інстанції не надано жодної оцінки тим обставинам, що відповідно до пункту 1.14 «Правил пожежної безпеки України» тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально - культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, крім тих, що розміщуються на території ринків, відповідно до затвердженого плану-схеми повинні розміщуватися на відстані не менше 10 м. від інших будівель та споруд. Всупереч протипожежним нормам, ОСОБА_1 міська рада ухвалою від 23.04.20 1 5р. № 4527 надала дозвіл на встановлення нової тимчасової споруди на відстані 4,3 метрів від фасаду житлового будинку.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18.08.2015 р. позивач ОСОБА_2 та інші мешканці будинку № 19 на вул. Івасюка в м. Львові звернулися зі скаргою на ім`я ОСОБА_1 міського голови щодо вжиття заходів по демонтажу торгового павільйону за адресою: м. Львів, вул. Івасюка, 19, площею 30 м.кв. (а.с. 8-9).

У відповідь на дану скаргу, Личаківська районна адміністрація ОСОБА_1 міської ради листом № 33-зв-1167 від 01.09.2015 р. повідомила про те, що вказана тимчасова споруда увійшла в перспективну схему розміщення ТС як частина комплексної програми благоустрою території міста згідно ухвали ОСОБА_1 міської ради від 23.04.2015 р. № 4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах м. Львова». Ця ТС встановлена ТзОВ «Р.Д.» на підставі дозвільних документів та відповідно до погодженого Паспорту прив'язки ТС від 22.07.2015 р. (а.с. 10).

Також встановлено, що ухвалою ОСОБА_1 міської рада № 4527 від 23.04.2015 року «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м.Львова» вирішено: 1) Здійснити заміну власників тимчасових споруд згідно з додатком 1-ЗМ та врахувати ці зміни власників у додатках 2Р-З, 2Р-К, 1П до цієї ухвали; 2) Вважати договори оренди землі або договори оренди конструктивних елементів благоустрою попередніх користувачів, зазначених у графі 3 додатка 1-ЗМ, такими, що втратили чинність; 3) Управлінню природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування продовжити на 2 роки до 30.12.2016р. договори оренди землі для розміщення тимчасових споруд, перелічених у додатку 2Р-З, та укласти додаткові угоди; 4) Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики укласти та продовжити договори на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою для розміщення тимчасових споруд терміном їх закінчення до 30.12.2016 р. згідно з додатками 2Р-К, 1П; 5) Субєктам підприємницької діяльності, переліченим у додатках 2Р-З, 2Р-К, до 30.09.2015 р. привести всю необхідну документацію на розміщення тимчасових споруд у відповідність до чинного законодавства України; 6) Встановити мораторій на доповнення Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд у м. Львові новими тимчасовими спорудами терміном до 30.12.2015 р. (а.с. 15, 86).

Додаток 2Р-К до вказаної вище ухвали ЛМР № 4527 від 23.04.2015 року містить Перелік тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності в м. Львові, у тому числі в Личаківському районі м. Львова (а.с. 21, 91).

У заявленому до суду позові позивач ОСОБА_2 оскаржує частину вказаного вище додатку 2Р-К по Личаківському районі м. Львова, зокрема, відносно тимчасової споруди за порядковим номером « 36» по вул. Зелена - вул. ОСОБА_3, площею 30 кв.м., субєкт господарювання - ТзОВ «Р.Д».

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заявленої позовної вимоги, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду, а відповідач - це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Із змісту наведених правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов'язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем і конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій. Задоволення адміністративного позову є можливим в разі встановлення судом фактів того, що оскаржені позивачем рішення, дії чи бездіяльність відповідача вчинені з порушенням ознак, передбачених частиною 3 статті 2 КАС України.

Із змісту адміністративного позову та матеріалів справи видно, що позивач ОСОБА_2 фактично оскаржує лише частину вказаного вище додатку 2Р-К по Личаківському районі м. Львова, зокрема, відносно тимчасової споруди за порядковим номером « 36» по вул. Зелена - вул. ОСОБА_3, площею 30 кв.м., субєкт господарювання - ТзОВ «Р.Д».

В ухвалі ОСОБА_1 міської ради № 4527 від 23.04.2015 р., зокрема в пунктах 1, 4, 5 цієї ухвали, вказано, що додаток 2Р-К «Перелік тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» є додатком саме до цієї ухвали.

У копії такого додатку 2Р-К зазначено, що він затверджений ухвалою ОСОБА_1 міської ради № 4527 від 23.04.2015 р. (а.с. 91-зв.).

Однак, із змісту вказаної ухвали № 4527 від 23.04.2015 р. є очевидним, що цією ухвалою не затверджувався зазначений додаток 2Р-К.

Крім цього, слід зазначити, що Технічні умови на встановлення розглядуваної тимчасової споруди у м. Львові по вул. Зелена - вул. ОСОБА_3, площею 30 кв.м., оформлялись субєктом господарювання ТзОВ «Р.Д» ще у вересні 2014 року (а.с. 141-144).

Отже, оскаржений позивачем додаток 2Р-К, не являється окремим рішенням субєкта владних повноважень, тобто відповідача ОСОБА_1 міської ради. Такий додаток 2Р-К містить лише фактичний перелік тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не оскаржує вказану ухвалу ЛМР № 4527 від 23.04.2015 р. в частині затвердження додатку 2Р-К.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що розглядувана тимчасова споруда у м. Львові по вул. Зелена - вул. ОСОБА_3, площею 30 кв.м., станом на час звернення позивача до суду із даним позовом була уже фактично встановлена і здійснювала господарську діяльність. На цю ТС було видано 22.07.2015 року Паспорт привязки № 7 (а.с. 67), а 09.02.2016 року видано новий Паспорт привязки № 78.

Відповідно до пунктів 2.1 - 2.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 р., підставою для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності є Паспорт прив'язки ТС.

Крім цього, суд апеляційної інстанції враховує, що доводи позивача (апелянта) про те, що розглядувана ТС встановлена із порушенням правил пожежної безпеки та будівельних норм, а діяльність цієї ТС створює для позивача дискомфорт у приживанні в житловому будинку № 19 по вул. Івасюка в м. Львові, не мають правового значення при вирішенні питання щодо правомірності оскарженого додатку 2Р-К, оскільки наведені позивачем обставини стосуються питань законності видачі Паспорта привязки ТС, відповідності ТС погодженому проекту, забезпечення належного функціонування цієї ТС та усунення виявлених порушень.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскарженої постанови суду першої інстанції.

Керуючисьст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради про визнання незаконним та скасування положення додатку залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Л.Я. Гудим

ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлено 02.09.2016 року.