Справа № 815/4921/15-а
Суддя: Кічмаренко С. М.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4921/15
Провадження№ 2а-522/133/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого-судді Кічмаренка С. М.,

за участю секретаря Гудзь О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання неправомірними дії щодо складання вимог ( приписів), визнання протиправними та скасування вимог ( приписів) про демонтаж елементу вуличної торгівлі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом про визнання дій посадових осіб Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради щодо складання вимоги (припису) про демонтаж елементу вуличної торгівлі № 005752 від 20.08.2015 року, визнання протиправною та скасування вимоги (прпису) про демонтаж елементу вуличної торгівлі № 005752 від 20.08.2015 року.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив наступне.

Він зареєстрований як фізична особа-підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Свою підприємницьку діяльність здійснюю шляхом продажу чаю, кофейних виробів, інших напоїв із спеціально переобладнаних автомобілів.

Для належного оформлення дозволу на здійснення даного виду господарської діяльності ним був укладений договір № 83/П-СЛ- 2014/03-0 балансоутримання місць для паркування від 21.05.2014 р. з комунальним підприємством «Одестранспарксервіс».

На думку позивача, дії посадових осіб Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради щодо складання вимоги (припису) про демонтаж елементу вуличної торгівлі №005752 від 20.08.2015 р. є незаконними, а сама вимога (припис) підлягає скасуванню, у звязку з тим, що був порушених порядок складання та вручення вищевказаного припису, а також норми діючого законодавства України.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в позові.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, що підтверджується розписками, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав.

Зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, перевіривши доводи наявними в справі доказами, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як випливає з матеріалів справи, ОСОБА_1, зареєстрований як фізична особа-підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців під № 0003490 від 25.12.2009 року.

Свою підприємницьку діяльність (КВЕД 47.99 - інші види роздрібної торгівлі поза магазинами) здійснюю шляхом продажу чаю, кофейних виробів, інших напоїв із спеціально переобладнаних автомобілів.

Для належного оформлення дозволу на здійснення даного виду господарської діяльності, ОСОБА_1 (далі Оператор) був укладений договір № 83/П-СЛ- 2014/03-0 балансоутримання місць для паркування від 21.05.2014 р. з комунальним підприємством «Одестранспарксервіс», створеним рішенням Одеської міської ради №1534-VI від 22.11.2011 р.

Згідно п. 1.1. договору, Уповноважена особа надає право Оператору організовувати та проводити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування (майданчиках для паркування) загальною площею 13,75 м2, що розташовані за адресою: 65014, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 39.

Відповідно до п.2.4.1. договору, Оператор має право самостійно здійснювати діяльність, у межах визначених діючим законодавством і цим договором.

Термін дії Договору визнається на період з 21 травня 2014 року по 31 січня 2016 року.

Відповідно до умов вищезазначеного договору (п. 3.2.) позивачем щомісячно здійснюється оплата збору за місця для паркування транспортних засобів на розрахунковий рахунок ГУ ДКС України в Одеській області.

Автомобіль, з якого здійснюється торгівля (номерний знак НОМЕР_1), знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, буд. 39 відповідно до схеми розміщення майданчику для паркування транспортних засобів, що розроблена КП «Одестранспарксервіс», з понеділка по пятницю з 08.00 - до 16.00 год.

Торгівлю із транспортного засобу здійснює найманий позивачем працівник - ОСОБА_2, який працює відповідно до умов трудового договору від 02.07.2015 р.

Як пояснив позивач в судовому засіданні, приблизно з 12.00 до 12.30 години до ОСОБА_2 підійшов невідомий молодий чоловік, який не представився, жодних документів, які б посвідчували його особу, службових посвідчень не надавав та вручив йому вимогу (припис) про демонтаж елементу вуличної торгівлі № 005752 від 20.08.2015 року, при цьому ні в якому документі (журналі) ОСОБА_2 не розписувався та ніяким чином не засвідчував отримання даної вимоги (припису).

Дана вимога (припис) не містить інформації про обєкт господарювання на імя якого надана вимога, яка саме посадова особа Управління його підписала, підпису в.о. начальника Управління.

Також, оскаржувана вимога не наводить належного правового обґрунтування необхідності демонтажу елементу вуличної торгівлі, тобто не містить переліку, які саме порушення були допущені з боку позивача при здійсненні торгівлі, які санітарно-гігієнічна та екологічні правила були порушені.

У приписі № 005752 від 20.08.2015 року зазначено, що «Ваш елемент вуличної торгівлі, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 39, встановлений з порушенням ОСОБА_3 розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі (далі - ОСОБА_3)», що затверджені рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013р. № 3961-VI та чинного законодавства України.

ОСОБА_3, зокрема на підставі Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011р. «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» (далі - Наказ) жодним чином не стосується здійснення торгівлі із спеціально обладнаних автомобілів.

Пункт 1.3 Наказу визначає, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Пункт 1.4. Наказу передбачає, що пересувна тимчасова споруда - споруда, яка не має закритого приміщення для тимчасового перебування людей, у якій може бути розміщене торговельне обладнання, низькотемпературний прилавок, лоток, ємність, торговельний автомат, інші пристрої для сезонної роздрібної торгівлі та іншої підприємницької діяльності.

Вищенаведені положення Наказу жодним чином не стосуються торгівлі, що здійснюється із автомобільного транспорту, оскільки він тимчасовою спорудою не є.

ОСОБА_3 розміщення тимчасових споруд (п. 4.1) дають визначення термінів, які використовуються в них. Зокрема ОСОБА_3 визначають, що елементи вуличної торгівлі - це окремо розташовані торгівельні автомати, лотки, ємності, торговельне обладнання, низькотемпературні прилавки, інші пристрої для роздрібної торгівлі та іншої підприємницької діяльності, платіжні термінали, паркомати, споруди соціально-культурного чи іншого призначення, що не відносяться до ТС, відкриті (літні) майданчики, у складі яких відсутні помости, огорожі, намети, шатри; а пересувна тимчасова споруда (збірно-розбірна) - споруда, яка не має закритого приміщення для тимчасового перебування людей, у якій може бути розміщене торговельне обладнання, низькотемпературний прилавок, лоток, ємність, торговельний автомат, інші пристрої для сезонної роздрібної торгівлі та іншої підприємницької діяльності, у тому числі спеціальні причепи та напівпричепи (згідно з ДСТУ 2984-95 «Засоби транспортні дорожні»), а також відкриті (літні) майданчики, за виключенням майданчиків, у складі яких відсутні помости, огорожі, намети, шатри.

Тобто, як видно із аналізу вищенаведених правових норм, ні ОСОБА_3 розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі від 09.10.2013р., ні Наказ «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» від 21.10.2011р. жодним чином не регулюють здійснення торгівлі із автомобілів, тобто пристроїв, що мають мотор, номерний знак та самостійно пересуваються.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пункт 7 ч. 1 ст. 7 КАС України визначає, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування. їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пункт 1.1. Положення про Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, що затверджено рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011 p. № 384-VI визначає, що Управління є виконавчим органом Одеської міської ради, та створюється відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

При складанні вимоги (припису) про демонтаж елементу вуличної торгівлі № 005752 від 20.08.2015 р. Відповідач стверджує, що ОСОБА_1 допущено порушення ОСОБА_3 розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі, що затверджені рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013р. №3961 -VI.

Пункт 1.1 ОСОБА_3 зазначає, що вони розроблені на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», а також - Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 244 від 21.10.2011р «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», а оскільки Міністерство є центральним органом виконавчої влади, то, використовуючи ОСОБА_3 у своїй діяльності, Відповідач виконує саме делеговані повноваження від органу державної виконавчої влади.

У відповідності до ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також, в п. 1 ч.1 ст. 17 КАС України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, позивачем виконані усі необхідні дії пов'язані з розміщенням та експлуатацією об'єкта торгівлі.

В порушення вимог ч.2 ст. 49, ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідач не надав належних доказів та не довів суду законність та обґрунтованість оскаржуваних рішень.

Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, врахувавши ту обставину, що позивачем було виконано всі необхідні вимоги щодо розташування свого обєкту торгівлі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11,99,159-163,186 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання неправомірними дії щодо складання вимог ( приписів), визнання протиправними та скасування вимог ( приписів) про демонтаж елементу вуличної торгівлі,- задовольнити.

Визнати неправомірними дії посадових осіб управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради щодо складання вимоги ( припису) про демонтаж елементу вуличної торгівлі № 005752 від 20.08.2015 року.

Визнати протиправною та скасувати вимогу ( припис) про демонтаж елементу вуличної торгівлі № 005752 від 20.08.2015 року.

Стягнути з Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення.

Особи які брали участь в судовому засіданні але не були присутні під час проголошення постанови можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: ОСОБА_4

17.03.2016