Справа № 826/5032/15
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5032/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

01 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя : Шелест С.Б.

Судді: Мєзєнцев Є.І., Пилипенко О.Є.

При секретарі судового засідання: Кравченко Л.А.

За участі представників:

позивача: Чернецький К.А.;

відповідача: Богдановська Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишня» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.06.16р. у справі №826/5032/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишня» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України, Головних державних ревізорів-інспекторів Головного управління ДФС у м. Києві Піронкова В.І., Губи О.І., Волобуєва Д.І про визнання відсутності повноважень (компетенції), визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень

у с т а н о в и в:

позивач звернувся з позовом до суду у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

визнати (встановити) відсутність повноважень і компетенції у ГУ Міндоходів у м. Києві та в його працівників - головних державних ревізорів-інспекторів: Піронкова В.І., Губи О.І., Волобуєва Д.І., на проведення ними фактичної перевірки у використовуваному позивачем павільйоні, за адресою: АДРЕСА_1, на момент проведення у період з 07.10.14р. по 14.10.14р. та складення акту перевірки від 14.10.14р. № 26/173/21/32590691 «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і розбірної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами» й передачі його для подальшого прийняття рішень, а зазначені дії - протиправними;

визнати протиправними (неправомірними) й нечинними та скасувати рішення: ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 07.11.14р. № , № та № про застосування фінансових санкцій; ГУ ДФС у м. Києві від 05.02.15р. № 1693/10/26-15-10-08-16 «Про результати розгляду первинної скарги»; ДФС України від 05.03.15р. № 4599/6/99-99-10-01-02-25 «Про результати розгляду скарги».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.06.16р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не повно з'ясовано обставин справи, а саме те, що перевірку позивача проведено посадовими особами, у яких відсутня компетенція; рішення прийняті податковим органом за результатами розгляду скарг порушують права товариства; позивачем не було допущено порушень вимог податкового законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за результатами фактичної перевірки ТОВ «Вишня» з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами у павільйоні, що використовується позивачем та розташований за адресою: АДРЕСА_1, посадовими особами ГУ Міндоходів у м. Києві (правонаступником є ГУ ДФС у м. Києві) складено акт № 26/173/21/32590691 від 07.10.14р.

На підставі зазначеного акта відповідачем прийняті рішення про застосування фінансових санкцій від 07.11.14р.:

№, яким до позивача відповідно до абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.95р. № 481/95-ВР (надалі Закон № 481/95-ВР) та у зв'язку з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.08р. № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», ст. 18 Закону № 481/95-ВР застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 10 000 грн.;

№, яким до позивача відповідно до абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР та у зв'язку з порушенням вимог ст. 111 вказаного Закону застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 10 000 грн.;

№, яким до позивача відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР та у зв'язку з порушенням вимог ст.ст. 1, 153 Закону № 481/95-ВР застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6 800 грн.

Підставою для прийняття зазначених рішень слугували встановлені перевіркою порушення позивачем вимог:

постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» від 30.10.08р. № 957, ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме встановлено факт реалізації алкогольного напою, а саме: горілки «Admiral original», міцністю 40% об., місткістю 0,5 л., за ціною 29 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 07.10.14р. № 4664, в той час як станом на 07.10.14р. мінімальна роздрібна ціна на горілку місткістю 0,5 л. та міцністю 40% об. становить 39,90 грн.

ст. 111 Закону № 481/95-ВР, а саме встановлено факт реалізації цигарок «Style super slims rose» за ціною 10,50 грн. за пачку, в той час як максимальна роздрібна ціна зазначена виробником на пачці цигарок становить 10 грн;

ст.ст. 1, 153 Закону № 481/95-ВР, а саме згідно довідки Департаменту промисловості та розвитку підприємництва від 07.05.13р. серії ТС № 2204 про функціональне призначення тимчасової споруди, торговельна площа павільйону, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, становить 18 кв.м., що є меншою аніж передбачено законодавством.

За результатами адміністративного оскарження зазначених рішень податкового органу про застосування фінансових санкцій ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення від 05.02.15р. № 1693/10/26-15-10-08-16 «Про результати розгляду первинної скарги», ДФС України - від 05.03.15р. № 4599/6/99-99-10-01-02-25 «Про результати розгляду скарги», якими скарги позивача залишено без задоволення, а рішення без змін.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред'явлення позову щодо визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у відповідачів; рішення за результати розгляду скарг позивача не порушує його прав та інтересів; позивачем не спростовані встановлені під час перевірки порушення вимог податкового законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, п. 3 ч. 2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Компетенція - це сукупність повноважень, прав та обов'язків державного органу, установи або посадової особи, які вони зобов'язані використовувати для виконання своїх функціональних завдань.

Під компетенційними спорами розуміються спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 6 ч. 4 ст. 105 КАС України визначено, що адміністративний позов може містити вимогу про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що адміністративний позов, відповідно до приписів п. 6 ч. 4 ст. 105 КАС України, може містити вимогу про встановлення компетенції, однак, така вимога може мати місце лише у спорі між близькими за функціями суб'єктами владних повноважень, що виник з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що між позивачем та податковим органом відсутній спір про розподіл повноважень в частині проведення перевірки та складання за її результатами акта, а тому вірним є висновок суду першої інстанції, що у даному випадку ТОВ «Вишня» не наділено адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред'явлення позову щодо визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у відповідача.

Правова позиція у спірних правовідносинах узгоджується з позицією ВАСУ викладеною в ухвалі від 05.04.16р. у справі №К/800/8203/15.

Як випливає зі змісту статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Таким чином, у контексті наведених приписів, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду, а ознакою такого порушення є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Оскільки рішення контролюючого органу в процедурі адміністративного оскарження рішень не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків, то відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішень ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення від 05.02.15р. № 1693/10/26-15-10-08-16 «Про результати розгляду первинної скарги», ДФС України - від 05.03.15р. № 4599/6/99-99-10-01-02-25 «Про результати розгляду скарги».

Такі рішення суб'єкта владних повноважень самі по собі не мають безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення її можливості їх реалізувати та не покладає на неї певні обов'язки, не можуть вважатись такими, що порушують права, свободи чи інтереси цієї особи. Рішення, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи, у даному випадку, є саме рішення про застосування фінансових санкцій

Колегія суддів наголошує, що звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах. Отже, навіть якщо поведінка суб'єкта владних повноважень не відповідає діючим нормативно-правовим актам, однак це жодним чином не впливає на права, свободи чи інтереси особи, констатація судом факту незаконності такої поведінки не виконуватиме завдання адміністративного судочинства, що виключає існування підстав для задоволення відповідного позову.

З огляду на викладене, є вірним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову у цій частині.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 111 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.95р. № 481/95-ВР (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі Закон №481/95-ВР) встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення. Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Відповідно до п.п. 13, 22 Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 № 218 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.08.02р. за № 679/6967, встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби повинна бути зазначена на пачці, коробці або сувенірній коробці тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення. Розрахунки з покупцями за придбані тютюнові вироби здійснюються відповідно до встановленого законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, перевіряючими в акті перевірки зафіксовано факт реалізації продавцем позивача у павільйоні, що використовується ТОВ «Вишня» та розташований за адресою: АДРЕСА_1, цигарок «Style super slims rose» за ціною 10,50 грн. за пачку, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією фіскального чеку від 07.10.14р. № 4663. При цьому, максимальна роздрібна ціна зазначена виробником на пачці цигарок становить 10 грн., що не заперечувалось позивачем.

Відповідно до абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10 000 гривень.

Застосований до позивача згідно з рішенням від 07.11.14р. № штраф у вказаному розмірі узгоджується з положеннями абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР; дане порушення позивачем не спростовано, а відтак відсутні правові підстави для скасування осопрюваного рішення.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 153 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

За змістом ст. 1 Закону №481/95-ВР місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

З наявного в матеріалах справи договору оренди нерухомого майна від 01.12.12р. № 98, укладеного між позивачем в особі директора ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_7 вбачається, що торговельна площа павільйону, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, становить 21 кв.м.

З довідки про реєстрацію електронних контрольно-касових апаратів (РРО) від 20.11.13р. № 419, виданої ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві позивачу вбачається, що відповідно до заяви торговельна площа вказаного об'єкта становить 21 кв.м.

Разом з тим, з наявної у матеріалах справи довідки Департаменту промисловості та розвитку підприємництва Київської міської державної адміністрації від 07.05.13р. серії ТС № 2204 про функціональне призначення тимчасової споруди вбачається, що торговельна площа павільйону, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, становить 18 кв.м.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що місце торгівлі позивача не відповідає вимогам податкового законодавства.

Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: порушення вимог статті 153 цього Закону - 6800 гривень.

Застосований до позивача рішенням від 07.11.14р. № розмір штрафу узгоджується з положеннями абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР; дане порушення позивачем не спростовано, а відтак зазначене рішення є правомірним.

Частиною 10 ст. 18 Закону №481/95-ВР, Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Згідно з Додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.08р. № 957 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.14р. № 177) «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, мінімальна роздрібна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту, що застосовується з 1 серпня 2014 року, становить 199,50 гривень.

Відповідно до п. 1 примітки до вказаного Додатку, мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п'ять зірочок та інших спиртових дистилятів і спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об'ємом (у відсотках) та місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Таким чином, мінімальна роздрібна ціна на горілку, міцністю 40% об. та місткістю 0,5 л., відповідно до вимог вказаної постанови Кабінету Міністрів України, становить 39,90 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачем було реалізовано алкогольний напій, а саме: горілку «Admiral original», міцністю 40% об., місткістю 0,5 л., за ціною 29 грн., тобто за ціною меншою аніж встановлено законодавством.

При цьому, необхідно зазначити, що у фіскальному чеку від 07.10.14р. № 4664, не зважаючи на фактичне придбання горілки «Admiral original», вказано горілку « 5 капель», 0,5 л., що не заперечується позивачем та підтверджується поясненнями продавця ТОВ «Вишня» - ОСОБА_8, копія яких наявна в матеріалах справи. Крім того, позивач стверджує про те, що горілка «5 капель», 0,5 л. вже давно ним не реалізується та в наявності взагалі відсутня.

Колегією суддів не примаються до уваги доводи позивача про те, що мала місце помилка внаслідок програмування касового апарату, оскільки жодними доказами такі доводи не підтверджуються.

Відповідно до абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000 гривень.

Застосований до позивача рішенням від 07.11.14р. № розмір штрафу узгоджується з положеннями абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР; дане порушення позивачем не спростовано, а відтак зазначене рішення є правомірним.

Зазначені рішення відповідають формі та змісту встановленим вимогам законодавства, а відтак доводи у цій частині є необґрунтованими.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишня» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.06.16р. у справі №826/5032/15 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.06.16р. у справі №826/5032/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Мєзєнцев Є.І.

Пилипенко О.Є.

Повний текст ухвали складений: 01.09.16р.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Мєзєнцев Є.І.