Справа № 417/2562/16-а
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шкиря В.М.
Суддя-доповідач - Жаботинська Світлана Володимирівна
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року справа №417/2562/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Жаботинської С.В., суддів: Васильєвої І.А., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області постанову Марківського районного суду Луганської області від 29 червня 2016 року у адміністративній справі № 417/2562/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, з урахуванням уточнень, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив: визнати неправомірними дії посадових осіб відповідача; визнати незаконним та скасувати рішення комісії по призначенню пенсії при Управлінні Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області № 10 від 23.03.2016 року про відмову в зарахуванні до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах періоди роботи електрогазозварювальником; зобов'язати відповідача зарахувати до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, період роботи в Марківському міжколгоспному комбікормовому заводі з 23.07.1986 року по 25.07.1994 року та в КСП «Радянська Україна», який реформований в СТОВ «Україна» Марківського району Луганської області та в ПП СВФ «Агро» відділення «Україна Марківка» з 26.08.1994 року по 13.11.2006 року, з 04.03.2008 року по 26.08.2008 року та з 14.06.2010 року по 08.07.2010 року (а. с. 41-44).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 23.07.1986 року по 25.07.1994 року позивач працював електрогазозварювальником у Марківському міжколгоспному комбікормовому заводі Марківського району Луганської області. З 26.08.1994 року по 13.11.2006 року, з 04.03.2008 року по 26.08.2008 року та з 14.06.2010 року по 08.07.2010 року працював електрогазозварювальником у колективному сільськогосподарському підприємстві «Радянська Україна», яке в 2000 році реформовано в СТОВ «Україна», а 30.06.2008 року в ПП СВФ «Агро» відділення «Україна Маківка», що підтверджується записами у трудовій книжці.

Вказує на те, що 09 лютого 2016 року позивачу виповнилось 55 років, він має більше 30 років стажу роботи, з них більше 18 років електрогазозварювальником, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом з тим, відповідачем було відмовлено позивачу в призначенні пенсії, у зв'язку з відсутністю проведення атестації робочого місця.

За таких обставин, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою Марківського районного суду Луганської області від 29 червня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Визнано неправомірними дії посадових осіб управління Пенсійного фонду України у Марківському районі Луганської області щодо не зарахування до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах періоду роботи газоелектрозварником.

Визнано незаконним та скасовано рішення комісії по призначенню пенсії при Управлінні Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області №10 від 23.03.2016 про відмову в зарахуванні до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах періоди роботи газоелектрозварником.

Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Марківському районі Луганської області зарахувати до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, період роботи в Марківському міжколгоспному комбікормовому заводі з 23.07.1986 по 25.07.1994, та в КСП «Радянська Україна», який реформований в СТОВ «Україна» Марківського району Луганської області, та в ПП СВФ «Агро» відділення «Україна Марківка» з 26.08.1994 по 13.11.2006, з 04.03.2008 по 26.08.208 та з 14.06.2010 по 08.07.2010.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог (а. с. 57-60).

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що у позивача відсутня достатня кількість пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» до 21.08.1992 року, коли атестація робочих місць не вимагалась. Після введення в дію Порядку у позивача за період з 21.08.1992 року по 05.04.1998 року відсутні відомості щодо атестації робочого місця.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами ст. 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач з 23.07.1986 року по 25.07.1994 року працював електрогазозварником у Марківському міжколгоспному комбікормовому заводі Марківського району Луганської області, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 10) та копією посвідчення № 24 ( а.с. 13).

Відповідно до трудової книжки позивач з 26.08.1994 року по 13.11.2006 року, з 04.03.2008 року по 26.08.2008 року та з 14.06.2010 року по 08.07.2010 року працював електрогазозварником у колективному сільськогосподарському підприємстві "Радянська Україна", яке в 2000 році реформоване в СТОВ «Україна», а 30.06.2008 року - в ПП СВФ «Агро» відділення «Україна Маківка» (а.с. 11-12).

Згідно архівної довідки комунальної установи «Трудовий архів територіальних громад Марківського району», у наказах з особового складу та відомостях нарахування заробітної плати робітникам Марківського комбікормового заводу за період роботи з липня 1986 по липень 1994 року електрозварювальник гр. ОСОБА_1 на іншу посаду не переводився, відпустки без збереження заробітної плати не надавалися, на неповний робочий день переведень не було. (а.с. 14).

Матеріали справи містять архівні довідки про заробітну плату позивача від 25.01.2016 року (а.с. 15-16).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України наданого відділом статистики у Марківському районі Марківський міжколхозний комбікормовий завод ліквідовано 08.07.2002 (а.с. 17).

Відповідно довідки № 31 від 21.11.2016 року, ПП СВФ «Агро» є правонаступником СТОВ «Україна» на підставі наказу № 143 від 20.03.2008 року, СТОВ «Україна» є правонаступником КСП «Радянська Україна» на підставі протоколу № 2 від 08.02.2000 року, КСП «Радянська Україна» є правонаступником колгоспу «Радянська Україна» на підставі протоколу № 5 від 25.02.1992 року, колгосп «Радянська Україна» є правонаступником колгоспу «Октябрь» рішенням загальних зборів колгоспників протокол № 1 від 05.02.1977 року, колгоспу ім. Котовського протокол № 1 від 15.07.1957 року (а.с. 18).

Згідно довідки № 31 від 21.03.2016 року, виданої ПП СВФ «Агро», позивач працював повний робочий день в КСП «Радянська Україна», ПП СВФ «Агро» і за період з 26.08.1994 року по 13.11.2006 року, з 04.03.2008 року по 26.08.2008 року та з 14.06.2010 року по 08.07.2010 року виконував «Загальні професії» за професією, на посаді електрозварювальника, що передбачена Списком № 2, розділ ХХХІІ згідно Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року, Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року, що складає 12 років 09 місяців 10 днів (а.с. 19).

Згідно довідок ПП СВФ «Агро», позивач перебував членом колгоспу «Радянська Україна» з 02.01.1978 року та з 26.08.1994 року і працював у ньому зокрема і з 26.08.1994 року по 09.02.2000 року, який в подальшому з 2000 року реформований в СТОВ «Україна» Марківського району Луганської області (а.с. 20, 21).

Позивачу видана довідка від 21 березня 2016 року № 31 про те, що його заробіток, який враховується при обчисленні пенсії склав 6809 грн. 8731 коп. ( а.с. 23).

Згідно довідки ПП СВФ «Агро» від 21 березня 2016 року № 31 остання видана в тому, що за весь період діяльності КСП «Радянська Україна», ПП СВФ «Агро» атестація робочого місця електрогазозварника не проводилась ( а.с. 24).

22.03.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням комісії при Управлінні Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області № 10 від 23.03.2016 року ОСОБА_1 відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу роботи періоди з 26.08.1994 року по 13.11.2006 року, з 04.03.2008 року по 26.08.2008 року та з 14.06.2010 року по 08.07.2010 року, у зв'язку з відсутністю проведення атестації робочого місця ( а.с. 9).

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі статтею 100 Закону «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Отже відповідні умови праці до 21.08.1992 року повинні підтверджуватися документами, а з 21.08.1992 року повинні підтверджуватися атестацією робочих місць.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок, постанова № 422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерство охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 10 березня 2015 року № 21-51а15 та від 10 вересня 2013 року № 21-183а13.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

В матеріалах справи відсутні підтвердження проведення атестації на підприємствах за періоди роботи позивача з 21.08.1992 року по 25.07.1994 року, з 26.08.1994 року по 13.11.2006 року, з 04.03.2008 року по 26.08.2008 року, з 14.06.2010 року по 08.07.2010 року.

Крім того, матеріали справи містять довідку ПП СВФ «Агро» від 21 березня 2016 року № 31, з якої вбачається, що за весь період діяльності КСП «Радянська Україна», ПП СВФ «Агро» атестація робочого місця електрогазозварника не проводилась, а саме з 04.03.2008 року по 26.08.2008 року, з 14.06.2010 року по 08.07.2010 року.

Комісією при Управлінні Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області № 10 від 23.03.2016 року відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу роботи період роботи позивача з 26.08.1994 року по 13.11.2006 року в КСП «Радянська Україна», правонаступником якого є СТОВ «Україна», яке реформовано ПП СВФ «Агро».

А тому, позовні вимоги про визнання незаконним рішення комісії при Управлінні Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області № 10 від 23.03.2016 року та зобов'язання відповідача зарахувати до стажу період роботи з 26.08.1994 року по 13.11.2006 року в КСП «Радянська Україна», правонаступником якого є СТОВ «Україна», яке реформовано ПП СВФ «Агро», задоволенню не підлягають.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно рішення комісії при Управлінні Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області № 10 від 23.03.2016 року позивачу відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу роботи період з 26.08.1994 року по 13.11.2006 року, з 04.03.2008 року по 26.08.2008 року та з 14.06.2010 року по 08.07.2010 року.

Щодо періоду роботи в Маркіському міжколгоспному комбікормовому заводі з 23.07.1986 року по 25.07.1994 року рішення комісією не приймалось. Також, не приймалось рішення по зазначеному періоду роботи і Управлінням Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області. Тобто, спір щодо стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, а саме період роботи в Марківському міжколгоспному комбікормовому заводі відсутній. А тому, підстави для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення комісії про призначення пенсії до УПФУ в Марківському районі Луганської області та зобов'язання відповідача зарахувати до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, період роботи в Марківському міжколгоспному комбікормовому заводі з 23.07.1986 року по 25.07.1994 року відсутній і звернення до суду із зазначеними позовними вимогами є передчасними.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо визнання незаконним та скасування рішення комісії по призначенню пенсії при Управлінні Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області № 10 від 23.03.2016 року, зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 23.07.1986 року по 25.07.1994 року, з 26.08.1994 року по 13.11.2006 року, з 04.03.2008 року по 26.08.2008 року, з 14.06.2010 року по 08.07.2010 року в якості електрогазозварювальника не відповідає фактичним обставинам справи та зроблений з порушенням норм матеріального права.

Згідно п. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області - задовольнити.

Постанову Марківського районного суду Луганської області від 29 червня 2016 року у адміністративній справі № 417/2562/16-а - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: С.В.Жаботинська

Судді: І.А.Васильєва

Е.Г.Казначеєв