Справа № 803/1225/16
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року Справа № 803/1225/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

суддів Дмитрука В.В., Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області, відповідач 1), Державної фіскальної служби України (далі ДФС України, відповідач 2) про визнання бездіяльності Головного управління ДФС у Волинській області та Державної фіскальної служби України протиправною щодо неприйняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах державної податкової служби (податкової міліції) внаслідок захворювання за наслідками нещасного випадку, а також зобовязання відповідачів прийняти таке рішення та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 працював в органах Державної фіскальної служби України на посаді заступника начальника оперативного управління Луцької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області, однак 28.01.2016 року його було звільнено з посади та із органів податкової міліції.

24.03.2016 року йому було встановлено ІІІ групу інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах ДПС (податкової міліції) внаслідок захворювання за наслідками нещасного випадку.

Позивач зазначає, що 05.04.2016 року звертався до ГУ ДФС у Волинській області із рапортом, в якому просив здійснити передбачену законодавством виплату йому одноразової грошової допомоги, однак 28.04.2016 року йому було відмовлено у виплаті такої допомоги. Не погодившись з цим, він подав скаргу до ДФС України, проте на його адресу надійшла відповідь від 01.08.2016 року, в якій було зазначено, що відсутні підстави для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Позивач вважає, що ГУ ДФС у Волинській області та ДФС України було допущено протиправну бездіяльність, яка виразилась у неприйнятті відповідного рішення на його користь. Зазначає, що право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, передбачено Податковим кодексом України, Законом України Про Національну поліцію, та Законом України Про міліцію.

На підставі вищенаведеного позивач просить визнати протиправну бездіяльність відповідачів щодо неприйняття рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги та зобовязати їх прийняти таке рішення, а також здійснити виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

В письмових запереченнях на позовну заяву представник відповідачів не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 та просить відмовити у задоволенні позову, оскільки він не має права на отримання одноразової грошової допомоги, тому що дія Закону України Про Національну поліцію не поширюється на працівників податкової служби. Крім того, згідно довідки обласної МСЕК Волинського обласного бюро МСЕ від 24.03.2016 року №014156 ОСОБА_1 було встановлено ІІІ групу інвалідності та зазначено захворювання, яке «повязане з проходженням служби в ОВС», а не в органах ДФС (ДПС), де він працював. Також ОСОБА_1 не звертався до роботодавця з повідомленням про нещасний випадок, а тому відсутній акт проведення розслідування нещасного випадку в установі.

В судовому засіданні позивач та його представник адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять його задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, просить у його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх письмовими доказами, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в органах Державної фіскальної служби України на посаді заступника начальника оперативного управління Луцької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області.

28.01.2016 року на підставі наказу від 28.01.2016 року №22-О «Про звільнення ОСОБА_1М.» його було звільнено із займаної посади та з органів податкової міліції в запас Збройних Сил України за п.64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114 (а.с.8).

24.03.2016 року позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, яке повязане з проходженням служби в органах ОВС, про що зазначено в довідці обласної МСЕК Волинського обласного бюро МСЕ до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 25.03.2016 року серії 12 ААА №245735 (а.с.9).

05.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДФС у Волинській області із рапортом від 05.04.2016 року, в якому просив здійснити виплату йому одноразової грошової допомоги у звязку з тим, що йому встановлено ІІІ групу інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах державної податкової служби (податкової міліції) внаслідок захворювання за наслідками нещасного випадку, а саме перенесених черепно-мозгових травм у розмірі 60% відповідного трирічного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності (а.с.6).

На зазначене звернення ГУ ДФС у Волинській області надіслало ОСОБА_1 лист від 28.04.2016 року №560/Ц/03-20-05-44 (а.с.7), в якому йому було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги. В цьому листі відповідач 1 зазначив, що 07.11.2015 року втратив чинність Закон України Про міліцію. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, однак ця постанова та Закон України Про Національну поліцію не поширюються на працівників податкової міліції, тому проводити розрахунки та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції згідно з цими нормативно-правовими актами не має підстав.

Позивач не погодився з відмовою ГУ ДФС у Волинській області у виплаті одноразової грошової допомоги та подав скаргу до ДФС України, яка листом від 01.08.2016 року №8080/Ц/99-99-05-02-01-14 (а.с.15-16) також відмовила позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги з тих самих підстав, які зазначені у вищевказаному листі ГУ ДФС у Волинській області.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між позивачем та відповідачами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особі зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 356.1 статті 356 Податкового кодексу України встановлено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Частиною 6 статті 23 Закону України Про міліцію передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

З довідки обласної МСЕК Волинського обласного бюро МСЕ до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 25.03.2016 року серії 12 ААА №245735 слідує, що інвалідність позивача настала внаслідок захворювання, що повязане з проходження ним служби в органах внутрішніх справ. Зазначений висновок суд розцінює також як проходження позивачем служби в органах ДФС (ДПС). На підставі наведеного суд дійшов висновку, що на позивача поширюється право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.6 ст.23 Закону України Про міліцію. Зазначене право також зберігається за позивачем і після втрати чинності Закону України Про міліцію, оскільки відповідно до абз.3 п.15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України Про Національну поліцію право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України Про міліцію, зберігаються і здійснюються в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України Про Національну поліцію.

Суд зазначає, що до набрання чинності Законом України Про Національну поліцію.

діяв Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707. Вказана постанова Кабінету Міністрів України на даний час є чинною, а тому під час виплати одноразової грошової допомоги позивачу відповідачі зобовязані використовувати саме Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, а не Порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, на який вони посилаються.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що відповідачі допустили протиправну бездіяльність у неприйнятті рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах державної податкової служби (податкової міліції) внаслідок захворювання за наслідками нещасного випадку, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області та Державної фіскальної служби України на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1102,40 грн., сплачений відповідно до квитанції від 12.08.2016 року №.

Керуючись статтями 160 ч.3, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, Закону України Про Національну поліцію, Закону України Про міліцію, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Волинській області та Державної фіскальної служби України щодо неприйняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах державної податкової служби (податкової міліції) внаслідок захворювання за наслідками нещасного випадку.

Зобовязати Головне управління ДФС у Волинській області та Державної фіскальної служби України прийняти рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах державної податкової служби (податкової міліції) внаслідок захворювання за наслідками нещасного випадку, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Присудити на користь ОСОБА_1 (43000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (ідентифікаційний код 39400859) судовий збір у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.).

Присудити на користь ОСОБА_1 (43000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197) судовий збір у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде складено 05 вересня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя В.Д. Ковальчук

Судді В.В. Дмитрук

ОСОБА_4