Справа № 812/431/16
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року справа №812/431/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2016 року у справі №812/431/16 за позовом Державної фінансової інспекції в Луганській області до виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Державна фінансова інспекція в Луганській області звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просила зобов'язати виконавчий комітет Рубіжанської міської ради вчинити певні дії, а саме, виконати пункт 1 вимоги щодо усунення порушень законодавства від 31.03.2015 № 12-08-13-13/659 в частині стягнення з замовників коштів на рахунок Цільового фонду розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Рубіжне у загальній сумі 46916 грн. 36 коп., а саме: з ТОВ «РУ-ТЕКС» у розмірі 45262 грн. 36 коп., громадянина ОСОБА_2 у розмірі 1654 грн. (а.с. 4-6, 204-209).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2016 року відмовлено у задоволенні зазначеного позову Державної фінансової інспекції в Луганській області (а.с. 232-234).

Позивач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити позов в повному обсязі (а. с. 240-242).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України судом апеляційної інстанції справу розглянуто в порядку письмового провадження за матеріалами, наявними у справі.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, вивчила доводи апеляційної скарги, перевірила їх за матеріалами справи і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до п. 1.4.1 плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції в Луганській області на І квартал 2015 року, на підставі направлення на проведення ревізії від 06.01.2015 №3, заступником начальника відділу контролю органів влади, оборони та місцевого самоврядування Держфінінспекції в Луганській області Бакаревим В.Г. проведено ревізію фінансово-господарської діяльності у виконавчому комітеті Рубіжанської міської ради за період з 01.01.2012 до 31.12.2014, за наслідками якої складений акт від 27.02.2015 № 08-21/002 (а.с. 7-64).

Актом перевірки встановлені порушення вимог п. 2.1 та п. 2.2 порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Рубіжне, затвердженого рішенням Рубіжанської міської ради від 09.12.2010 № 2/54 та ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме, через неукладення з замовниками договорів про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Рубіжного на загальну суму 52835,94 грн. на рахунки Цільового фонду розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Рубіжне не надійшло коштів на зазначену суму (а. с. 41-44).

На підставі акту перевірки позивачем прийнято вимогу від 31.03.2015 № 12-08-13-13/659 (далі - Вимога) (а.с.67-69).

Відповідно до п.2 вимоги позивач запропонував стягнути з замовників кошти на рахунок Цільового фонду розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Рубіжне у загальній сумі 52835,94 грн., а саме: з гр. ОСОБА_4 у сумі 1264,03 грн., з TOB «РУ-ТЕКС» у сумі 45262,36 грн., з гр. ОСОБА_5 у сумі 215,00 грн., з гр. ОСОБА_6 у сумі 2051,35 грн., з гр. ОСОБА_2 у сумі 1654,00 грн., з гр. ОСОБА_7 у сумі 1215,00 грн., з гр. ОСОБА_8 у сумі 946,18 грн., гр. ОСОБА_9 у сумі 228,02 грн.(а.с. 67-69). Зазначена вимога не оскаржена в судовому порядку.

Спірним у справі є наявність підстав для зобов'язання відповідача виконати пункт 1 вимоги щодо усунення порушень законодавства від 31.03.2015 № 12-08-13-13/659 в частині стягнення з замовників коштів на рахунок Цільового фонду розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Рубіжне у загальній сумі 46916 грн. 36 коп., а саме: з ТОВ «РУ-ТЕКС» у розмірі 45262 грн. 36 коп., громадянина ОСОБА_2 у розмірі 1654 грн.

Згідно статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-XII (далі - Закон №2939) головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

За приписами пунктів 7, 10 ст.10 Закону №2939 органу державного фінансового контролю надається право: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до п.п 5 п.4 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 310 (далі - Положення №310) Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку (п.п.15, 21 п.6 Положення №310)

Відповідно до п.2 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (далі - Порядок №550) інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

За приписами пунктів 45, 46 Порядку №550 у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому.

Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний контролюючий орган з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Відповідно до п.50 Порядку №550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Суд першої інстанції на підставі наведених вище норм закону дійшов обґрунтованого висновку про те, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

В даному випадку відповідач намагається відшкодувати виявлені збитки шляхом виконання вимоги.

Відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Наведена правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року № 21-63а14, 20 січня 2015 року у справі № 21-603а14, 27 січня 2015 року у справі № 21-436а14, 21 квітня 2015 року у справі № 21-96а15, а також від 23 лютого 2016 року у справі № 818/1857/14, які за приписами ч.2 ст. 244-2 КАС України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахування викладеного, колегія суддів зазначає, що органи державного фінансового контролю мають право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У даному випадку у вимозі від 31.03.2015 № 12-08-13-13/659 Державна фінансова інспекція в Луганській області вимагає від відповідача стягнути збитки з конкретних осіб ( ТОВ «РУ-ТЕКС» у розмірі 45262 грн. 36 коп., громадянина ОСОБА_2 у розмірі 1654 грн.).

Таким чином, збитки завдані бюджету у спірних правовідносинах, не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

З огляду на встановлені обставини та аналіз наведених норм законів, нормативно-правові акти, якими регулюються спірні відносини, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, спір за суттю вирішений з дотриманням норм процесуального та матеріального права, внаслідок чого апеляційна скарга не підлягає задоволенню, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.197 ч.1 п.2, ст.198 ч.1 п.1, ст.200, ст.205 ч.1 п.1, ст.206, ст. 212, ст. 244-2 ч.2, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Луганській області залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2016 року у справі №812/431/16 за позовом Державної фінансової інспекції в Луганській області до виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області про зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді: А.В. Гайдар

Р.Ф.Ханова