Справа № 820/3545/16
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 р.Справа № 820/3545/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Філатова Ю.М. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

представник апелянта ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2 тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального закладу охорони здоров`я "Харківський обласний клінічний онкологічний центр" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2016р. по справі № 820/3545/16

за позовом ОСОБА_3

до Харківської обласної ради

про визнання дій незаконними та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, уточнивши який, просив суд визнати незаконним та скасувати рішення № 238-VІІ, прийняте 23 червня 2016 року на пленарному засіданні V сесії Харківської обласної ради про звільнення ОСОБА_3 з посади директора Комунального закладу охорони здоров'я "Харківський обласний клінічний онкологічний центр" з достроковим розірванням контракту від 03 жовтня 2008 року.

В обґрунтування позову представник позивача вказав, що спірне рішення Харківської обласної ради є цілком незаконним, таким, що порушує права позивача.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що правовідносини між позивачем та відповідачем склались у сфері трудових відносин, відповідач, по відношенню до позивача є фактично роботодавцем.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Харківської обласної ради про визнання дій незаконними та скасування рішення закрито.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Комунальний заклад охорони здоров`я "Харківський обласний клінічний онкологічний центр" посилаючись на те, що зазначена ухвала стосується його прав, свобод, інтересів та обовязків, як особи яка не брала участі у справі, подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм процесуального та процесуального права, неповне зясування судом обставин справи, що привело до невірного вирішення питання.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на законності та обгрунтованості ухвали суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Представник апелянта, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, виходив з того, що спір, який виникає із даних правовідносин, має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України установлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За правилами, встановленим частиною другою статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «публічна служба» в розумінні пункту 15 частини першої статті 3 КАС - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як встановлено судом з матеріалів справи, поданих представниками позивача та відповідача, між Харківською обласною державною адміністрацією в особі заступника голови ОДА ОСОБА_4 та ОСОБА_3 03 жовтня 2008 року був укладений контракт, за яким позивач працював на посаді керівника комунального закладу охорони здоров'я Харківського обласного клінічного онкологічного диспансеру (а.с. 70-75).

За додатковою угодою № 1 до контракту від 03 жовтня 2008 року, дію контракту продовжено з 07 жовтня 2013 року по 07 жовтня 2018 року (а.с. 76).

23 червня 2016 року на пленарному засіданні V сесії VII скликання Харківської обласної ради було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_3 з посади директора Комунального закладу охорони здоров'я Харківського обласного клінічного онкологічного диспансеру (а.с. 183).

При цьому, як зазначили представники позивача та відповідача під час розгляду справи, ранги та класи державного службовця ОСОБА_3 не отримував, присягу державного службовця не складав.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що посада директора Комунального закладу охорони здоров'я Харківського обласного клінічного онкологічного диспансеру не є посадою державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень, а робота на ній не належить до службової (публічної) діяльності.

Нормативний підхід до розуміння наведених вище норм процесуального права в контексті конкретних обставин справи дає підстави вважати, що відносини, які склалися між Облрадою та ОСОБА_3, не пов'язані з питаннями прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення з неї, а стосуються підстав та умов припинення строкового трудового договору, стороною в якому (роботодавцем) є орган місцевого самоврядування.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що спір, який виникає із таких правовідносин, має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правомірно вказав на те, що та обставина, що укладенню трудового договору передувало прийняття органом місцевого самоврядування рішення про призначення ОСОБА_3 на посаду директора комунального закладу охорони здоров'я та його звільнення з вказаної посади, не означає, що за фактом такого рішення ця посада набуває властивостей посади державного органу чи органу місцевого самоврядування, а діяльність на ній - проходження публічної служби.

ВАСУ у своїй постанові Пленуму від 20.05.2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» зазначив, що комунальна організація (установа, заклад) утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління (підпункт 3.4.5 пункту 3.4 розділу 3 цього Класифікатора).

З огляду на викладене комунальні підприємства, установи чи організації не є суб'єктом владних повноважень у розумінні положень КАС України, а діяльність директора комунального підприємства, установи чи організації не належить до публічної служби, визначеної цим Кодексом.

Відносини з приводу призначення чи звільнення директора комунального підприємства, установи чи організації є трудовими.

Видання, відповідного акта органом місцевого самоврядування не змінює правової природи цих відносин.

Суди повинні враховувати, що спори, які виникають з приводу призначення чи звільнення директора комунального підприємства, установи чи організації, не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічний підхід до розуміння наведених вище норм процесуального права Верховний Суд України висловив раніше в постанові від 23 червня 2015 року (справа № 21-588а15) та в постанові від 20 квітня 2016 року (справа № 802/3892/14-а).

Посилання апелянта на те, що рішення обласної ради не є самостійною підставою для припинення трудових відносин і тому цей спір не є трудовим, є безпідставним.

Так, ВСУ, приймаючи постанову у справі № 21-588а15, не обговорюючи питання правильності застосування судами норм Закону України «Про місцеве самоврядування» № 280/97-ВР, на порушення яких посилається позивач по справі, а саме прийняття рішення про звільнення головою облради одноособово, в той час, як воно повинно прийматися колегіально, дійшов висновку щодо непідсудності даної справи адміністративному суду України. При цьому, він звернув увагу саме на природу правовідносин, які не є публічно-правовими у розумінні КАС України.

Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2016 року по справі № 820/3545/16 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального закладу охорони здоров`я "Харківський обласний клінічний онкологічний центр" залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2016р. по справі № 820/3545/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст ухвали виготовлений 02.09.2016 р.