Справа № 816/359/16
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 р.Справа № 816/359/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

представник позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2 тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2016р. по справі № 816/359/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод"

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Полтавський автоагрегатний завод", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.09.2015 № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем неправильно застосовано статті 1, 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", що призвело до протиправного нарахування пені; протягом 2013-2014 рр. позивач здійснював поставки товарів контрагентам у Республіку Білорусь, зокрема Відкритому акціонерному товариству "Мінський тракторний завод", який майже по кожній поставці окремої партії товарів порушував строки оплати її вартості; позивач звертався до Економічного суду міста Мінська з позовами про стягнення заборгованості, після добровільної сплати контрагентом позивача вартості окремих поставлених партій товарів судом приймалися рішення про припинення провадження у справі у звязку із затвердженням мирової угоди. Вважає помилковим твердження відповідача про те, що єдиним документом, який підтверджує вчинення позивачем у вказаних справах дій, спрямованих на своєчасне погашення боргу, є рішення суду про стягнення боргу, оскільки згідно з висновками Верховного Суду України підстава для нарахування пені за порушення термінів має визначатись із урахуванням підстав припинення провадження у справі.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 року адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 29.09.2015 № НОМЕР_1 в частині нарахування грошового зобовязання в розмірі 161014,13 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», ст.ст. 7, 9, 11, 69, 70, 86, 159 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на законності та обгрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови в частині задоволених позовних вимог, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що період із 19.08.2015 по 09.09.2015 ДПІ у м. Полтаві проведена позапланова виїзна документальна перевірка ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" з питань дотримання вимог валютного законодавства за період із 01.01.2014 по 19.08.2015, за результатами якої складено акт від 16.09.2015 № 1708/16-01-22-03/00232124 /а.с. 18 - 34/.

Згідно із висновками акта від 16.09.2015 № 1708/16-01-22-03/00232124 під час перевірки встановлено порушення статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" при виконанні експортних контрактів, а саме: від 06.03.2012 № 12/38, укладеного з нерезидентом компанією ВАТ "Мінський тракторний завод" (Республіка Білорусь) стосовно несвоєчасного надходження валютної виручки від нерезидента в сумі:

- 36480 доларів США /291584,64 грн по граничному строку 25.12.2013;

- 36480 доларів США /291584,64 грн по граничному строку 28.01.2014;

- 18240 доларів США /209205,07 грн по граничному строку 06.05.2014;

- 18240 доларів США /216726,20 грн по граничному строку 25.06.2014;

- 18240 доларів США /212598,00 грн по граничному строку 21.07.2014;

- 36480 доларів США /472509,97 грн по граничному строку 19.08.2014;

від 09.12.2013 № ОВК3908Д, укладеного з нерезидентом ВАТ "Бобруйський завод тракторних деталей і агрегатів" (Республіка Білорусь) стосовно несвоєчасного надходження валютної виручки від нерезидента в сумі 9085 доларів США /191223,14 грн по граничному строку 31.05.2015.

На підставі вказаного акта перевірки ДПІ у м. Полтаві 29.09.2015 винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким позивачу нараховано суму грошового зобовязання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в загальному розмірі 258514,12 грн /а.с. 36/.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 16.02.2016 №3284/6/99-99-10-01-04-25 податкове повідомлення-рішення від 29.09.2015 № НОМЕР_1 та рішення за результатами розгляду первинної скарги залишено без змін /а.с. 37-40/.

Позивач не погодився із вказаним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що ДПІ у м. Полтаві протиправно нараховано ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" податковим повідомленням-рішенням від 29.09.2015 № НОМЕР_1 суму грошового зобовязання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 161014,13 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 № 185/94-ВР виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно з частиною четвертою статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Отже, строк в 180 днів, передбачений частиною першою статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", не є безумовним, оскільки Національним банком України можуть бути встановлені також інші строки.

Згідно з постановами Правління Національного банку України "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" від 16.11.2012 № 475, від 14.05.2013 №163, від 14.11.2013 № 453, від 12.05.2014 № 270 розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2012 між ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" та нерезидентом ВАТ "Мінський тракторний завод" (Республіка Білорусь) укладено зовнішньоекономічний експортний контракт № 12/38 /а.с. 58-59/.

На виконання умов цього контракту ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" здійснило експорт запасних частин до пневматичних гальмівних систем на адресу ВАТ "Мінський тракторний завод" згідно з ВМД, зокрема:

- від 26.09.2013 № 009762 на суму 36480 доларів США /291584,64 грн /а.с. 71/;

- від 30.10.2013 № 011059 на суму 36480 доларів США /291584,64 грн /а.с. 74/;

- від 05.02.2014 № 001075 на суму 18240 доларів США /145792,32 грн / а.с. 83/;

- від 27.03.2014 № 003201 на суму 18240 доларів США /194659,10 грн / а.с. 86/;

- від 22.04.2014 № 004184 на суму 18240 доларів США /204787,28 грн / а.с. 89/;

- від 21.05.2014 № 005131 на суму 36840 доларів США /427405,04 грн / а.с. 92/.

З урахуванням вищевказаних вимог законодавства виручка резидента ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" в іноземній валюті підлягала зарахуванню на його рахунок не пізніше 90 календарних днів з дати виписки вивізної вантажної митної декларації, а саме:

- ВМД від 26.09.2013 № 009762 на суму 36480 доларів США /291584,64 грн по граничному строку 25.12.2013;

- ВМД від 30.10.2013 № 011059 на суму 36480 доларів США /291584,64 грн по граничному строку 28.01.2014;

- ВМД від 05.02.2014 № 001075 на суму 18240 доларів США /145792,32 грн по граничному строку 06.05.2014;

- ВМД від 27.03.2014 № 003201 на суму 18240 доларів США /194659,10 грн по граничному строку 25.06.2014;

- ВМД від 22.04.2014 № 004184 на суму 18240 доларів США /204787,28 грн по граничному строку 21.07.2014;

- ВМД від 21.05.2014 № 005131 на суму 36840 доларів США /427405,04 грн по граничному строку 19.08.2014.

Однак згідно платіжних доручень від 12.03.2014 № 27685599 (по ВМД від 26.09.2013 № 009762), від 18.04.2014 № 1 (ВМД від 30.10.2013 № 011059), від 10.10.2014 № 104885796 (ВМД від 05.02.2014 № 001075, ВМД від 27.03.2014 № 003201), від 24.10.2014 № 110167729 (ВМД від 22.04.2014 № 004184), від 18.11.2014 № 119416032 (ВМД від 21.05.2014 № 005131) /а.с. 98-103/ розрахунки здійснювались із порушенням законодавчо встановленого строку 90 днів.

Із матеріалів справи вбачається, що у звязку із порушенням ВАТ "Мінський тракторний завод" строків оплати вартості окремих партій товарів ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" зверталось до Економічного суду міста Мінська із позовами до про стягнення заборгованості.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Згідно із поясненнями представників сторін та матеріалів справи ДПІ у м. Полтаві за результатами попередніх перевірок позивача вже було нараховано пеню за період від дня закінчення 90-денного строку на повернення валютної виручки до дня винесення судом ухвал про прийняття позовів до провадження у зазначених вище справах. Вказана пеня сплачена позивачем у повному обсязі, про що також зазначено в акті перевірки від 16.09.2015 № 1708/16-01-22-03/00232124.

Ухвалою Економічного суду міста Мінська від 28.03.2014 у справі № 60-25/2014 припинено провадження у справі у звязку із затвердженням мирової угоди між ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" та ВАТ "Мінський тракторний завод" внаслідок відмови позивача від стягнення боргу після його добровільної сплати відповідачем (за постачання товару по ВМД від 26.09.2013 № 009762 на суму 36480 доларів США) /а.с. 42/.

Ухвалою Економічного суду міста Мінська від 28.04.2014 у справі № 96-25/2014 припинено провадження у справі у звязку із затвердженням мирової угоди між ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" та ВАТ "Мінський тракторний завод" внаслідок відмови позивача від стягнення боргу після його добровільної сплати відповідачем (за постачання товару по ВМД від 30.10.2013 № 011059 на суму 36480 доларів США) /а.с. 44/.

Ухвалою Економічного суду міста Мінська від 21.10.2014 у справі № 244-25/2014 припинено провадження у справі у звязку із затвердженням мирової угоди між ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" та ВАТ "Мінський тракторний завод" внаслідок відмови позивача від стягнення боргу після його добровільної сплати відповідачем (за постачання товару по ВМД від 05.02.2014 № 001075 на суму 18240 доларів США) /а.с. 50/.

Ухвалою Економічного суду міста Мінська від 21.10.2014 у справі № 259-25/2014 припинено провадження у справі у звязку із затвердженням мирової угоди між ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" та ВАТ "Мінський тракторний завод" внаслідок відмови позивача від стягнення боргу після його добровільної сплати відповідачем (за постачання товару по ВМД від 27.03.2014 № 003201 на суму 18240 доларів США) /а.с. 52/.

Вказані рішення Економічного суду міста Мінська надавались позивачем інспекторам під час перевірки.

ДПІ у м. Полтаві, посилаючись на частину третю статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", якою встановлено, що в разі прийняття судом рішення припинення (закриття) провадження у справі терміни, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці терміни було зупинено, здійснила нарахування ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" пені за період з дня винесення Економічним судом міста Мінська ухвал про прийняття позовів до провадження по дату погашення заборгованості нерезидентом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно не погодився із зазначеним висновком контролюючого органу з огляду на таке.

Так, відповідно до норм статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" підставою для зупинення строків, передбачених статтями 1, 2 Закону, є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків є рішення суду про задоволення позову.

Аналогічні наслідки мають наставати у разі, коли провадження у справі припиняється за заявою резидента про відмову від позову у звязку з тим, що нерезидент виконав зобовязання за експортно-імпортним контрактом після подання позовної заяви до суду, що є підтвердженням правомірності поведінки резидента.

Отже, підстава для нарахування пені за порушення термінів має визначатися з урахуванням причин припинення провадження у справі. Зокрема, якщо провадження у справі припинено за заявою позивача про відмову від позовних вимог у звязку з виконанням відповідачем умов контракту, що свідчить про порушення відповідних строків нерезидентом, підстав для поновлення строків та нарахування резиденту пені немає.

Зазначеної позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 27.02.2012 справа № 21-387а11.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно з додатком № 1 /а.с. 33/ до акта перевірки від 16.09.2015 № 1708/16-01-22-03/00232124 "Розрахунок пені ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод", за порушення строків розрахунків при виконанні умов зовнішньоекономічних контрактів" за зовнішньоекономічним експортним контрактом № 12/38 від 06.03.2012, укладеного із нерезидентом ВАТ "Мінський тракторний завод" (Республіка Білорусь), позивачу нараховано пеню в такому розмірі: 14007,42 грн по ВМД від 26.09.2013 № 009762; 27992,13 грн по ВМД від 30.10.2013 № 011059; 66943,98 грн по ВМД від 05.02.2014 № 001075; 52070,60 грн по ВМД від 27.03.2014 № 003201; 15964,60 грн по ВМД від 22.04.2014 № 004184; 72356,68 грн по ВМД від 21.05.2014 № 005131.

Враховуючи викладене. колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ДПІ у м. Полтаві неправомірно нараховано пеню за порушення строків розрахунків при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту № 12/38 від 06.03.2012, укладеного із нерезидентом ВАТ "Мінський тракторний завод", у загальному розмірі 161014,13 грн, в тому числі: в сумі 14007,42 грн по ВМД від 26.09.2013 № 009762; 27992,13 грн по ВМД від 30.10.2013 № 011059; 66943,98 грн по ВМД від 05.02.2014 № 001075; 52070,60 грн по ВМД від 27.03.2014 № 003201, оскільки рішеннями Економічного суду міста Мінська підтверджено правомірність поведінки резидента.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ДПІ у м. Полтаві протиправно нараховано ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" податковим повідомленням-рішенням від 29.09.2015 № НОМЕР_1 суму грошового зобовязання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 161014,13 грн.

Зважаючи на те, що податкове повідомлення-рішення є правовим актом індивідуальної дії, та згідно з частиною другою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неправомірності визнається судом протиправним і скасовується, суд першої інстанції правомірно, згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вийшов за межі позовних вимог про скасування вищевказаного рішення, натомість визнав його протиправним і скасував.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують, оскільки вони є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки дублюють заперечення на позов, які подавались до суду першої інстанції, були враховані ним при вирішення справи по суті.

Інших доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення відповідачем, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, до суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 року по справі № 816/359/16 в частині задоволення позовних вимог прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2016р. по справі № 816/359/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 02.09.2016 р.