Справа № 522/20129/15-а
Суддя: Кічмаренко С. М.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/123/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Кічмаренко С.М.

при секретарях Науменко Г.О., Гудзь О.О., Мельник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сталь і папір термінал» до ОСОБА_2 комітету Одеської міської ради та ОСОБА_3 розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання протиправними дій про скасування рішення та припису, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сталь і папір термінал» звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 комітету Одеської міської ради та ОСОБА_3 розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання протиправними дій про скасування рішення та припису, посилаючись на наступні обставини.

Рішенням ОСОБА_2 комітету Одеської міської ради від 27.08.2015 р. № 279 «Про демонтаж тимчасових споруд», зобовязано ОСОБА_3 розвитку споживчого ринку та захисту споживачів Одеської міської ради вжити заходів з демонтажу тимчасових споруд згідно з переліком, який є додатком до цього рішення, зокрема, тимчасову споруду що належить ТОВ «Сталь і папір термінал» та розташована за адресою: м. Одеса, вул. Гоголя, 12.

На підставі згаданого рішення ОСОБА_2 комітету Одеської міської ради від 27.08.2015 року за № 279, ОСОБА_3 розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради видало припис № 006261 від 10.09.2015, адресований суб'єкту господарювання: ТОВ «Сталь і папір термінал», який містить вимогу про демонтаж тимчасової споруди за адресою : м. Одеса, вул. Гоголя, 12 у строк до 13 вересня 2015 року, а також містить попередження про те, що у випадку невиконання припису, демонтаж буде здійснюватись ОСОБА_3 розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради з відшкодуванням коштів за демонтаж, евакуацію та охорону.

Позивач вважає, що рішення ОСОБА_2 комітету та припис ОСОБА_3 розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів прийняті у спосіб не передбачений, законодавством у звязку з чим підлягають скасуванню.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив адміністративний позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 комітет Одеської міської ради проти задоволення позову заперечував, з тих підстав, що рішення Виконкому постановлено у спосіб передбачений законом, та відповідно до повноважень делегованих Одеської міською радою щодо спірних правовідносин.

Відповідач ОСОБА_3 розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради проти задоволення позову заперечувало, з підстав наведених на обґрунтування заперечень ОСОБА_2 комітетом Одеської міської ради.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Сталь і папір термінал» підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «Сталь і папір термінал» на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 Одеського міського нотаріального округу від 24.12.2009 запис №886 набуло право власності на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Гоголя, 12 та в цілому складається з будівлі літ. «А», загальною площею 2951,2 кв.м., відображеної у технічному паспорті від 28.11.2011 року.

За наслідком реконструкції зазначеної вище нежитлової будівлі ТОВ «Сталь і папір термінал» 27 грудня 2012 року отримало Свідоцтво про право власності САЕ 797938 на нежитлову будівлю загальною площею 2954, 2 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Гоголя, 12.

Наприкінці 2014 року з метою поліпшення якості послуг населенню ТОВ «Сталь і папір термінал» збудувало некапітальний пункт дрібно - роздрібної торгівлі (критий літній майданчик ресторану), загальною площею 131, 50 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Гоголя, 19, який примикає до фасадної частини нежитлової будівлі, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Гоголя, 12, та належить на праві власності ТОВ «Сталь і папір термінал».

08.04.2014 ТОВ «Сталь і папір термінал» отримало висновок 01-15/ст -14 від ОСОБА_3 з питань охорони обєктів культурної спадщини щодо проектної документації га виконання робіт на обєкт, розташований в історичному ареалі.

20.05.2014 ОСОБА_3 архітектури та містобудування Одеської міської ради листом 01-06/348 погоджило місце розміщення пересувної тимчасової споруди (літній майданчик площею 131, 5) за адресою: м. Одеса, вул. Гоголя, 12.

07.05.2014 Управлянням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради надало ТОВ «Сталь і папір термінал» висновок № 01-13/1150 про можливість встановлення тимчасової споруди згідно вимогам чинного законодавства щодо товарної специфікації та укладення договору на право тимчасового користування місцями для розміщення тимчасових споруд.

Таким чином, власником некапітального пункту дрібно роздрібної торгівлі (критого літнього майданчику ресторану) є ТОВ «Сталь і папір термінал», оскільки право власності на зазначені тимчасові споруди виникло з моменту закінчення будівництва і державній реєстрації не підлягає.

Зазначений критий літній майданчик відноситься до тимчасових споруд, оскільки на підставі ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

П. п. 4 п. 1.6. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Мінюсту України № 7/5 від 07.02.2002 року - передбачено, що право власності та інші речові права на тимчасові споруди не підлягають державній реєстрації.

Згідно ч. 2 ст. 331 Цивільного Кодексу України - якщо законом не передбачено виникнення права власності на новостворену нерухому річ з моменту державної реєстрації або з моменту прийняття до експлуатації, то право власності на неї виникає з моменту завершення будівництва.

Відповідно до п. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідно до статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» встановлені делеговані повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Вказаним Законом не передбачені повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо зносу будівель, споруд та інше.

Статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено порядок знесення будівель та споруд та визначено орган, який уповноважений на знесення - це інспекція державного архітектурно-будівельного контролю.

Законодавством України надано право знести будь-яке нерухоме майно лише інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за рішенням суду, яким буде встановлено, що зазначене нерухоме майно збудовано самочинно.

Також у разі істотного відхилення від проекту, порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила здійснює будівництво, провести відповідну перебудову (ч.7 ст.376 ЦК України).

Таким чином, чинне законодавство та Закон України «Про місцеве самоврядування з Україні» не передбачає демонтаж (знос) будівлі, споруди та інше за рішенням органу місцевого самоврядування, в зв'язку з чим рішення ОСОБА_2 комітету Одеської міської від 27.08.2015 р. № 279 «Про демонтаж тимчасових споруд», яким зобовязано ОСОБА_3 розвитку споживчого ринку та захисту споживачів Одеської міської ради вжити заходів з демонтажу тимчасових споруд згідно з переліком, який є додатком до цього рішення, зокрема, тимчасову споруду що належить ТОВ «Сталь і папір термінал» та розташована за адресою: м. Одеса, вул. Гоголя, 12, прийнято з грубим порушенням зазначених норм законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Помилковим є твердження сторони відповідачів про наявність повноважень передбачених законом щодо вирішення спірних питань викладених у рішенні ОСОБА_2 комітеті у позасудовому порядку.

Додатково судом враховано, що подані відповідачами докази не носять характеру безстороннього висвітлення обставин справи, що позбавляє за відсутності інших доказів від відповідачів права посилатися на положення частини 4 статті 70 КАС України як на такі, що звільняють цю сторону від обовязку довести правомірність дій та рішень субєкта владних повноважень.

Отже, резюмуючи, суд має констатувати, що субєктом владних повноважень, не зважаючи на встановлений тягар доведення для такої категорії судових справ, не доведено правомірність діяльності його посадовими особами у досліджуваних правовідносинах.

Для вирішення існуючого спору приватної особи із субєктом владних повноважень для суду вирішальне значення має обовязкова до застосування в спірних правовідносинах Європейського Суду з прав людини. При цьому, Європейський Суд вказував на необхідність дотримання справедливої рівноваги, що повинна бути дотримана між захистом прав окремої особи та вимогами загального інтересу з тим, аби конкретна особа не зазнала особистого та надмірного тягаря в результаті порушення такої справедливої рівноваги (п. 19 судового рішення від 18 грудня 1984 року (стаття 50) у справі Спорронг (Sporrong) та Лоннрот (Lonnroth) проти Швеції).

Субєкти владних повноважень, на яких покладено обовязок діяти з метою забезпечення загального інтересу, взагалі не посилалися під час ухвалення оскаржуваних рішень та вчинення оспорюваних вчинків на мету забезпечення будь-якого загального суспільного інтересу, а вочевидь й не довели, що під час вчинення таких дій було дотримано справедливу рівновагу між захистом прав окремої особи та вимогами загального інтересу.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав про визнання неправомірним та скасування рішення ОСОБА_2 комітету Одеської міської ради від 27.08.2015 р. № 279 «Про демонтаж тимчасових споруд», яким зобовязано ОСОБА_3 розвитку споживчого ринку та захисту споживачів Одеської міської ради вжити заходів з демонтажу тимчасових споруд згідно з переліком, який є додатком до цього рішення, зокрема, тимчасову споруду що належить ТОВ «Сталь і папір термінал» та розташована за адресою: м. Одеса, вул. Гоголя, 12 та припису № 006261 від 10.09.2015, адресованого суб'єкту господарювання: ТОВ «Сталь і папір термінал», який містить вимогу про демонтаж тимчасової споруди за адресою : м. Одеса, вул. Гоголя, 12 у строк до 13 вересня 2015 року, а також містить попередження про те, що у випадку невиконання припису, демонтаж буде здійснюватись ОСОБА_3 розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради з відшкодуванням коштів за демонтаж, евакуацію та охорону.

Встановлені судом обставини надають суду підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування рішення відповідача й приписів та визнання прийнятого рішення субєктом владних повноважень протиправним.

Керуючись статтею 19 Конституції України, положеннями судового рішення Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 1984 року (стаття 50) у справі Спорронг (Sporrong) та Лоннрот (Lonnroth) проти Швеції, ст.ст.70-72, 158-163 КАС України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сталь і папір термінал» до ОСОБА_2 комітету Одеської міської ради та ОСОБА_3 розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання протиправними дій та скасування рішення та припису - задовольнити.

Рішення ОСОБА_2 комітетом Одеської міської ради від 27.08.2015 року за № 279 «Про демонтаж тимчасових споруд», згідно з яким ОСОБА_3 розвитку споживчого ринку та захисту споживачів Одеської міської ради повинно вжити заходів з демонтажу тимчасових споруд згідно з переліком, який є додатком до цього рішення, зокрема, тимчасової споруди що належать ТОВ «Сталь і папір термінал» та розташована за адресою: м. Одеса, вул. Гоголя, 12 визнати протиправним, та скасувати.

Припис № 006261 від 10.09.2015 ОСОБА_3 розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради адресований суб'єкту господарювання: ТОВ «Сталь і папір термінал», який містить вимогу про демонтаж тимчасової споруди за адресою : м. Одеса, вул. Гоголя, 12 у строк до 13 вересня 2015 року, що містить попередження про те, що у випадку невиконання припису, демонтаж буде здійснюватись ОСОБА_3 розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради з відшкодуванням коштів за демонтаж, евакуацію та охорону визнати протиправним, та скасувати.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частини рішення), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: С.М.Кічмаренко

13.04.2016