Справа № 805/3780/13-а
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Зінченко О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року справа №805/3780/13-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Докучаєвську Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у м. Докучаєвську Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2013 року у справі №805/3780/13-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Докучаєвську Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у м. Докучаєвську Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 22.03.2013 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Докучаєвську Донецької області (далі УПФУ в м.Докучаєвську), Управління Державної казначейської служби України у м. Докучаєвську Донецької області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- визнати неправомірними дії начальника УПФУ в м.Докучаєвську, виражені у відмові перерахунку щомісячного грошового утримання;

- стягнути з УПФУ в м.Докучаєвську шляхом списання з їх розрахункового рахунку ненараховану та невиплачену частину щомісячного грошового утримання в сумі 108094,84 грн., з яких: за 2011 рік в сумі 3461,01 грн., за 2012 рік в сумі 74134,24 грн., за січень-березень 2013 року в сумі 30502,59 грн.;

- зобовязати УПФУ в м.Докучаєвську здійснити з 1 квітня 2013 року перерахунок належного щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розміру 90% заробітної плати працюючого судді Докучаєвського міського суду, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання (а.с.2-3, 66).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2013 року зазначені позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені повністю, а саме:

- визнано неправомірними дії начальника УПФУ в м. Докучаєвську, що виражені у відмові перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_2;

- стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 не нараховану та не виплачену частину щомісячного довічного грошового утримання в загальній сумі 108094,84 грн.;

- зобов'язано УПФУ в м. Докучаєвську здійснити з 01 квітня 2013 року перерахунок ОСОБА_2 належного щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру 90 відсотків заробітної плати працюючого судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до вимог статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідач - УПФУ в м.Докучаєвську не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі через порушення норм матеріального і процесуального права (а. с. 77-80).

Відповідач - Управління Державної казначейської служби України у м. Докучаєвську Донецької області не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі через порушення норм матеріального і процесуального права (а.с. 89-91).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.06.2013 скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року у справі №805/3780/13-а в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Докучаєвську Донецької області, Управління державної казначейської служби у м. Докучаєвську Донецької області про визнання дій неправомірними, стягнення не нарахованої та невиплаченої частини щомісячного грошового утримання та зобовязання вчинити певні дії за період з 01.01.2011 року по 22.09.2012 року і в цій частині позовні вимоги залишені без розгляду (а. с. 118). Зазначена ухвала не оскаржена в касаційному порядку, набрала законної сили.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.06.2013 скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2013 року у справі № 805/3780/13-а , прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволені частково, а саме: визнані неправомірними дії УПФУ в м. Докучаєвську щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 22.09.2012 року у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючого судді відповідно до частини третьої статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ;

зобов'язано УПФУ в м. Докучаєвську Донецької області, починаючи з 22.09.2012, нараховувати та виплачувати ОСОБА_2 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно вимог статей 129, 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, але без перевищення десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено (а. с. 120-121).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України 8 червня 2016 року скасовано постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.06.2013 у справі № 805/3780/13-а, і справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а. с. 181-189).

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні за матеріалами, наявними у справі.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, вивчила доводи апеляційних скарг, перевірила їх за матеріалами справи і дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 23 лютого 1994 року до 28 грудня 2010 року працював на посаді судді, остання посада - заступник голови Докучаєвського міського суду Донецької області.

Наказом виконуючого обов'язки голови Докучаєвського міського суду Донецької області від 28 грудня 2010 року № 49-К «Про звільнення у звязку з відставкою заступника голови суду ОСОБА_2К.» на підставі постанови Верховної ОСОБА_3 України «Про звільнення суддів» від 2 грудня 2010 року № 2766-VI, звільнено заступника голови Докучаєвського міського суду Донецької області ОСОБА_2 із займаної посади з 28 грудня 2010 року у зв'язку з відставкою відповідно до статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (а. с. 4).

Згідно розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного (довічного) грошового утримання працюючому судді та судді у відставці, отримання вихідної допомоги, що складений начальником відділу кадрів Докучаєвського міського суду Донецької області, усього стаж роботи позивача станом на 28 грудня 2010 року становить 26 років 10 місяців 21 день, стаж роботи суддею станом на 28 грудня 2010 року - 16 років 10 місяців 5 днів (а. с. 13).

З наведеного розрахунку встановлено, що позивачу зараховано половину часу навчання у Харківському юридичному інституті імені ОСОБА_4 - 1 рік 11 місяців та час служби в лавах Радянської армії - 1 рік 11 місяців 24 дні, з урахуванням чого загальний стаж роботи ОСОБА_2 на посаді судді, що дає право на встановлення щомісячного довічного грошового утримання, перевищує 25 років, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання саме у розмірі 90, а не 86, відсотків заробітної плати працюючого судді.

Листом УПФУ в м. Докучаєвську від 26.08. 2011 за № 157/С-01-01-01, позивачеві повідомлено, що з 29.12.2010 року йому призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86 відсотків від заробітної плати на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 08-23/103 від 18 січня 2011 року (а. с. 14-15).

В звязку зі змінами в системі оплати праці суддів, що є зміною не тільки через збільшення сум виплат, а й через види і кількість складових виплат, що становлять заробітну плату судді ( суддівську винагороду), як це передбачено ст.129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453 VI позивач неодноразово звертався до пенсійного органу про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, але в перерахунку йому відмовлено.

Так, листами УПФУ в м.Докучаєвську від 28.03.2012 № 26/с-22-01-04 та від 19.02.2013 №6/с-22-01-15 на письмові звернення позивача від 15.03.12 та 06.02.2013 відповідно позивачу повідомлено про виплату йому щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% від заробітної плати та відсутність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання (а. с. 16, 17).

Відповідно до довідок територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, виданих ОСОБА_2, заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці згідно ст..129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» складала: липень-вересень 2012 року 14546,40 грн.; жовтень-листопад 2012 року 14757,60 грн.; грудень 2012 року 14968,80 грн. січень-листопад 2013 року 18925,50 грн. (а. с. 7-10).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Позовні вимоги, заявлені позивачем вирішується судом апеляційної інстанції, починаючи з 22.09.2012 року, з огляду на зазначену вище ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.06.2013, якою позовні за період з 01.01.2011 року по 22.09.2012 року в цій частині позовні вимоги залишені без розгляду.

Суть спору у справі по-перше, полягає у визнанні неправомірними дій начальника УПФУ в м.Докучаєвську, виражених у відмові позивачеві в перерахунку щомісячного грошового утримання, виходячи із розміру 90% заробітної плати працюючого судді Докучаєвського міського суду, оскільки довічне грошове утримання призначено позивачеві пенсійним органом у розмірі 86% від заробітної плати, тому що не було зараховано час навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Є. Дзержинського 01 рік 11 місяців та служба в лавах Радянської армії 01 рік 11 місяців 24 дні.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно не зараховано позивачеві до стажу роботи судді, який дає право на встановлення щомісячного довічного грошового утримання, половину часу навчання у Харківському юридичному інституті імені ОСОБА_4 - 1 рік 11 місяців та час служби в лавах Радянської армії - 1 рік 11 місяців 24 дні, з урахуванням чого загальний стаж роботи позивача на посаді судді, що дає право на встановлення щомісячного довічного грошового утримання, перевищує 25 років, а тому позивач має право на призначення щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90, а не 86, відсотків заробітної плати працюючого судді.

На підставі встановлених обставин у справі суд апеляційної інстанції погоджує такий висновок суду першої інстанції, виходячи з наступних норм матеріального закону.

Пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Вказане питання до набрання чинності Законом № 2453-VI визначалося приписами абзацу 2 частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів», згідно якої до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також, питання щодо стажу роботи, який дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, було врегульовано нормами постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865, що втратила чинність 01 січня 2012 року, зокрема, згідно абзацу 2 пункту 3-1 зазначеної постанови до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, слід зазначити, що згідно довідки № 08-23/103 від 18 січня 2011 року про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області, розмір заробітної плати, яка враховується при призначенні позивачеві довічного грошового утримання, становить - 7 921,71 грн., 90 відсотків вказаної суми становить 7 129,54 грн., тобто відповідач йому щомісяця повинен був виплачувати по 7 129,54 грн. довічного грошового утримання.

Спірними у справі є також питання щодо правомірності дій пенсійного органу у відмові в перерахунку довічного грошового утримання внаслідок змін в законодавстві, якими регулюється розмір, і як наслідок грошового утримання суддів у відставці.

Відповідно до ч.1 ст.126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Згідно з п. 8 ч.4 ст. 47 Закону № 2453-VI незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина 6 статті 47 вказаного Закону).

За правилами частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-XII, чинної на час призначення позивачеві щомісячного довічного грошового утримання, судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Згідно з частиною 3 статті 138 Закону № 2453-VІ у редакції, чинній до 1 жовтня 2011 року, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

1 січня 2012 року введено в дію статтю 129 Закону № 2453-VІ, якою по-новому врегульовано питання, пов'язані із суддівською винагородою, та запроваджено поетапне збільшення посадових окладів суддів.

Частиною 3 статті 138 Закону № 2453-VІ у редакції Закону № 3668-VI (набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

У частині 5 вказаної норми Закону визначено, що виплата щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», припиняється. На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Конституційний Суд України Рішенням від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 частину 3, перше, друге, третє речення частини 5 статті 138 Закону № 2453-VI у редакції Закону № 3668-VI визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

У пункті 8 Рішення № 3-рп/2013 визначено, що частина 3 статті 138 Закону № 2453-VІ у редакції Закону № 3668-VІ, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина 3 статті 138 Закону № 2453-VІ у редакції до змін, внесених Законом № 3668-VІ.

Оскільки за змістом пункту 4 Рішення № 3-рп/2013 воно має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними, то право на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру виникає з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року і до ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 3-рп/2013 правовідносини щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання регулювалися статтею 138 Закону № 2453-VІ у редакції Закону № 3668-VI, а після ухвалення Рішення № 3-рп/2013 - частина 3 статті 138 Закону № 2453-VІ у редакції Закону № 3668-VІ не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність Натомість підлягає застосуванню частина 3 статті 138 Закону № 2453-VІ у редакції до змін, внесених Законом № 3668-VІ, а саме: «щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

На підставі аналізу наведених норм законодавства та встановлених обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що пенсійний орган зобовязаний здійснити перерахунок та виплату позивачеві належного щомісячного довічного грошового утримання за період з 1 квітня 2013 року (позивач в позові визначив початок перерахунку з 01.03.2013) до 2 червня 2013 року включно, виходячи з розміру 90 відсотків заробітної плати працюючого судді, яке не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а з 3 червня 2013 року - 90 відсотків заробітної плати працюючого судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 08-23/36 від 09.01.2013 року т( а.с.10), в якій зазначено, що заробітна плата працюючого на відповідній посаду судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці згідно ст.129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI склала 18925,50грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з УПФУ в м.Докучаєвську шляхом списання з його розрахункового рахунку ненараховану та невиплачену частину щомісячного грошового утримання колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, виходячи з того, що задоволенням попередніх позовних вимог відновлено порушене право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру 90 відсотків заробітної плати працюючого судді, оскільки суд зобовязав здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та виплатити його. При цьому суд апеляційної інстанції враховує дискреційні функції пенсійного органу щодо здійснення нарахування та перерахування сум пенсійних виплат. Також слід зазначити, що спосіб захисту, запропонований позивачем є неприйнятним з огляду на його суперечність нормам ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення».

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що внаслідок порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині пропущення строку звернення до адміністративного суду та внаслідок порушення норм матеріального закону щодо стягнення з Державного бюджету України не нарахованої та невиплаченої частини щомісячного грошового утримання в сумі 108094,84грн. суд частково невірно вирішив спір, внаслідок чого апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.197 ч.1 п.2, ст.198 ч.1 п.3, ст.202 ч.1 п.4, ст.205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Докучаєвську Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у м. Докучаєвську Донецької області задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2013 року у справі №805/3780/13-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Докучаєвську Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у м. Докучаєвську Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Докучаєвську Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у м. Докучаєвську Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Докучаєвську Донецької області щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку щомісячного грошового утримання.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Докучаєвську Донецької області здійснити з 1 квітня 2013 року до 2 червня 2013 року включно перерахунок та виплату ОСОБА_2 належного щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з виходячи з розміру 90 відсотків заробітної плати працюючого судді, що працює на відповідній посаді, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 08-23/36 від 09.01.2013 року, яке не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Докучаєвську Донецької області здійснити з 3 червня 2013 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 належного щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру 90 відсотків заробітної плати працюючого судді, що працює на відповідній посаді, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 08-23/36 від 09.01.2013 року без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді: А.В. Гайдар

ОСОБА_3