Справа № 819/3041/15
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року Справа № 876/11077/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Кухтея Р.В.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_1 третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив з того, що норми законодавства забезпечують права і інтереси осіб щодо забезпечення гарантованого відшкодування коштів лише вкладників банку за їх вкладами. В результаті укладення між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договорів відступки прав вимоги, всі права кредитора за первинними договорами про приєднання до публічного договору банківського вкладу перейшли до позивача. Згідно наявних договорів, обмежень щодо можливості передачі кредиторам своїх прав не передбачено, відтак, заміна кредитора проведена у відповідності до ст..ст. 512,517 ЦК України, тому ОСОБА_2 отримав всі права вкладника.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким в задоволенні позовним вимог відмовити повністю.

Покликання маються на те, що про існування договору цесії позивач і ОСОБА_3 повідомили банк, після введення тимчасової адміністрації, коли укладення договорів та заміна особи вкладника протирічить Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Також, оскільки обовязку проводити будь-яке переоформлення набутих позивачем прав вимоги чинним законодавством не визначено, то відповідач не зобовязаний був проводити те, що не передбачене законом. Разом з тим, поскільки позивач грошові кошти банку не надавав, безпосередньо не укладав з банком жодних договорів, а набув своїх прав на підставі договору цесії, тому в світлі законодавства не відповідає ознакам «вкладника» і не може вимагати включити його в реєстр вкладників.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає за необхідне задоволити такі частково з наступних підстав.

Судом встановлено що 14.03.2014 року між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» (надалі - Банк) та ОСОБА_3 укладений договір №660042254 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року, Вклад «Постійний клієнт» 13 міс.».

Відповідно до п. 3.1. Публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року, банк приймає від Вкладника вклад, внесений на умовах (сума, валюта, процентна ставка, строк зберігання тощо), які визначені у цьому Договорі та Договорі про приєднання до Договору та зобов'язується повернути Вклад та сплатити проценти за його користування.

Згідно договору № 660042254 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року Вклад «Постійний клієнт» 13 міс.», мінімальна сума вкладу 1000 грн., поповнення рахунку протягом усього строку, дата повернення вкладу 14 квітня 2015 року.

Листом від 05.02.2015 року на адресу АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повідомили банк про відступку ОСОБА_2 прав вимоги за договором №660042254 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року Вклад «Постійний клієнт» 13 міс.», в частині на суму 200 000 грн., та просили здійснювати виплату коштів по вказаному депозиту у відповідності з укладеним договором про відступку прав вимоги.

Відступлення права вимоги було здійснено на підставі договору від 23.01.2015 року про відступку права вимоги за договором №660042254 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року Вклад «Постійний клієнт» 13 міс.», укладеному між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати в господарських справах Верховного Суду України на спільному засіданні вже вирішувала питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у спорі цієї ж категорії і у постанові від 16 лютого 2016 року (справа № 21-4846а15) вказала, що виходячи із системного аналізу частини третьої статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», статті 1 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки та банківську діяльність», пункту шостого статті 2 Закону № 4452-VI та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відтак, з урахуванням вимог ст.244-2 КАС України вказана позиція Верховного Суду України є обовязковою для врахування судами при розгляді справ у подібних спорах.

На підставі наведеного, враховуючи характер спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що є наслідком скасування постанови суду та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України, та у відповідності до ч.2 ст.157 КАС України слід розяснити позивачу, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року скасувати та провадження у справі № 819/3041/15 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії - закрити.

Розяснити ОСОБА_2, що даний спір підлягає до розгляду в порядку господарського судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Р.В. Кухтей

ОСОБА_4

Повний текст виготовлено 02.09.2016 року