Справа № 812/526/16
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року справа № 812/526/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю прокурора Лушер Н.М., представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Колективного підприємства № 52 «Термоізоляція» на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 29 липня 2016 року про відмову у розстроченні виконання рішення суду по справі № 812/526/16 за позовом керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до Колективного підприємства № 52 «Термоізоляція» про стягнення витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 812/526/16 за позовом керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до Колективного підприємства № 52 «Термоізоляція» про стягнення витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах в сумі 483744,56 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 16 червня 2016 року вищенаведений адміністративний позов по справі № 812/526/16 задоволено. Стягнуто з Колективного підприємства № 52 «Термоізоляція» на користь УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах у розмірі 483744,56 грн. (а.с. 121-123).

21 липня 2016 року Колективне підприємство № 52 «Термоізоляція» звернулось до Луганського окружного адміністративного суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду (а.с. 131-133).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 29 липня 2016 року судом відмовлено у задоволенні вищенаведеної заяви (а.с. 156-157).

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, Колективне підприємство № 52 «Термоізоляція» звернулось до Донецького апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою на вищенаведену ухвалу, яку обґрунтувало тим, що Колективне підприємство № 52 «Термоізоляція» знаходиться на території проведення антитерористичної операції, підприємство знаходиться у складному фінансовому становищі, яке склалося у звязку з перерваними економічними звязками, значним зменшенням попиту на послуги, тому єдиною підставою для виходу із складної ситуації є розстрочення відповідачеві у відповідності до статті 263 КАС України виконання рішення суду. З урахуванням зазначеного апелянт просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Колективного підприємства № 52 «Термоізоляція» про розстрочення виконання судового рішення (а.с. 165-168).

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів заслухавши, доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора та представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, встановила наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як вбачається із доводів апеляційної скарги, у якості головної підстави, що підтверджує у відповідності до статті 263 КАС України тяжке фінансове становище апелянта та неспроможність погасити заборгованість за рішенням суду відповідачем надано баланс та звіт про фінансові результати за 2014-2015 роки та 1 квартал 2016 року, які на його думку підтверджують ті обставини, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду

З приводу викладеного суд зазначає наступне.

Порядок відстрочення і розстрочення виконання, його зміну чи встановлення способу і порядку його виконання регулюється статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), яка встановлює, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Отже з наведеної норми вбачається, що суд, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини, що ускладнюють виконання судового рішення, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Варто зазначити, що суд у вирішенні цих питань повинен враховувати те, що обставини, за яких виконання рішення неможливе, повинні існувати насправді, в реальності, та безпосередньо перешкоджати його виконанню в строки, в обсязі та в порядку, визначені у рішенні.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано економічне обґрунтування, яке б свідчило про можливість погашення зазначеного боргу внаслідок застосування розстрочення виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову відповідачеві у наданні розстрочки виконання рішення суду, оскільки останнім не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які у відповідності до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України є належними для надання такої розстрочки, що відповідно до вимог статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Колективного підприємства № 52 «Термоізоляція» на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 29 липня 2016 року у справі № 812/526/16 - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 29 липня 2016 року у справі № 812/526/16 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі ухвалу виготовлено 01.09.2016 року.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_4