Справа № 826/23667/15
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

31 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Земляної Г.В.

Межевича М.В.

за участю секретаря Приходько К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконною відмови, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Київській області оформлену листом №28-10-0.4-222/40-15 від 09.07.2015 р., щодо погодження та затвердження розробленого ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр» проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_3 та іншим громадянам для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту) на території Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області та зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Київській області повторно розглянути питання щодо погодження та затвердження розробленого ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр» проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_3 та іншим громадянам для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту) на території Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

На вказану постанову ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області було зроблено Висновок державної експертизи землевпорядної документації від 24.09.2014 р. №1177-12е, у якому зазначено, що поданий на державну експертизу Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 16 громадянам України (ОСОБА_3 та інші) для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту) на території Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, не в повній мірі відповідає вимогам законодавства України, встановленим нормам і правилам, повертається на доопрацювання.

Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області супровідним листом від 19.03.2015 р. №28-10-0.4-4470/2-15 на адресу ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр» було повернуто «Проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України ОСОБА_3 та інші» та зазначено, що зауваження 5 не враховано. Конкретизувати порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства, що розташоване на земельних ділянках, які передаються у власність громадянам (ст. 20 Закону України «Про фермерське господарство»).

ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр» після доопрацювання було подано Проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту) на території Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області від 09.07.2015 р. №28-10-0.4-222/40-15 на адресу ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр» було направлено лист в якому зазначено, що зауваження 10.5, яке зазначено у висновку державної експертизи землевпорядної документації від 24.09.2015 р. №1177-12е, враховано частково. Та звернуто увагу на вимоги п. 1 статті 120 Земельного кодексу України, що у разі набуття права власності на жили будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти . До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на які вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Угодою між засновником та членами ФГ «Дар» від 15.03.2011 р. не визначені правові наслідки для майбутніх власників земельних ділянок (членів фермерського господарства) у разі переходу права власності на будівлі і споруди від фермерського господарства до інших фізичних або юридичних осіб.

З огляду на викладене, Головне управління рекомендувало ФГ «Дар» та його членам врегулювати питання щодо майнової приналежності об'єктів нерухомості, шляхом поєднання в одній особі власників об'єктів нерухомого майна та майбутніх власників земельних ділянок, на яких розміщене зазначене нерухоме майно.

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Київській області, затверджене Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 р. №24, Головне управління Держгеокадастру у Київській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане. Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Київської області (п. 3 Положення). Згідно з пп.27 п. 4 Положення, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань проводить в установленому законодавством порядку державну експертизу програм і проектів з питань землеустрою. Надає роз'яснення з питань, що належать до його компетенції (пп. 29 п. 4 Положення).

Відповідно до ст.ст. 22, 25 Закону України «Про землеустрій», землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації.

Склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою регламентуються відповідною нормативно-технічною документацією з питань здійснення землеустрою.

Документація із землеустрою формується і зберігається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується: у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою; в електронній формі - електронним цифровим підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, згідно із законодавством про використання електронного цифрового підпису.

Згідно з ст. ст. 26, 27 Закону України «Про землеустрій» розробниками документації із землеустрою є юридичні та фізичні особи, що володіють необхідними технічним і технологічним забезпеченням, мають ліцензію на проведення робіт із землеустрою і є відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Відносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором.

Замовники документації із землеустрою мають право здійснювати контроль за виконанням робіт із землеустрою в порядку, встановленому законом.

Замовники документації із землеустрою за рахунок власних коштів мають право на вибір розробника та укладання з ним договору, якщо інше не передбачено законодавством України.

У відповідності до ст.50 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 123 Земельного кодексу України, умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст.186-1 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати:

- додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій»;

- надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями;

- проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Аналіз приведених норм дає підстави для висновків, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається уповноваженому органу його розробником і повинен відповідати вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації, в тому числі положенням статті 50 Закону України «Про землеустрій».

За своїм змістом положення ст. 186, 186-1 Земельного кодексу встановлюють певний етап контролю, уповноваженим суб'єктом здійснюється оцінка на предмет відповідності документації із землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. для забезпечення відповідності документації із землеустрою вимогам законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області, було направлено лист від 09.07.2015 р. №28-10-0.4-222/40-15, в якому зазначено зауваження та рекомендації щодо врегулювання питання щодо майнової приналежності об'єктів нерухомості, шляхом поєднання в одній особі власників об'єктів нерухомого майна та майбутніх власників земельних ділянок, на яких розміщене зазначене нерухоме майно.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що лист Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 09.07.2015 р. №28-10-0.4-222/40-15 за змістом не є відмовою у погодженні та затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_3 та іншим громадянам для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту) на території Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, розробленого ТОВ «Кагарлицький земельно-кадастровий центр», а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2016 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Земляна Г.В.

Межевич М.В.

Повний текст ухвали складено 01.09.2016 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Межевич М.В.