Справа № 554/9199/15-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року К/800/46963/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Ємельянової В.І.

Олексієнка М.М., Ситникова О.Ф.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 4 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2015 року по справі № 554/9199/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення коштів. Просив суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити в повному обсязі грошову компенсацію за піднайм (найм) житлового приміщення в період з 10 липня 2014 року по 1 березня 2015 року відповідно до поданого рапорту від 10 липня 2014 року.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 4 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2015 року, позов задоволено.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити в повному обсязі грошову компенсацію за піднайм (найм) житлового приміщення в період з 10 липня 2014 року по 1 березня 2015 року відповідно до поданого рапорту від 10 липня 2014 року.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. Для інших військовослужбовців військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовця та членів його сім`ї або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №450 затверджено Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки та Державної спеціальної служби транспорту (далі Порядок) за піднайом (найом) ними жилих приміщень.

Згідно пункту 2 Порядку грошова компенсація особам офіцерського складу та курсантам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) в розмірі, який не перевищує: у м. Києві - 2 мінімальні заробітні плати; у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - 1,5 мінімальної заробітної плати; в інших населених пунктах - 1 мінімальної заробітної плати.

З аналізу зазначених норм вбачається, що підставою для виплати грошової компенсації є рапорт військовослужбовця.

Відповідно до пункту 4 Порядку грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця, зокрема, особам офіцерського складу - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 7 лютого 2008 року.

Згідно наказу Департаменту охорони здоров`я Міністерства оборони України № 131 від 17 грудня 2007 року сформовано Центри формування та зберігання медичної техніки і майна непорушених запасів; фінансове забезпечення 151 Центру формування та зберігання медичної техніки і майна непорушених запасів - військова частина НОМЕР_2 - зараховано за лікувальним закладом - військова частина НОМЕР_1 .

Відповідно до витягну з протоколу № 165 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13 лютого 2014 року позивача разом із сім`єю зараховано на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 як особу, яка потребує поліпшення житлових умов в загальній черзі з 13 лютого 2014 року.

10 липня 2014 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 з рапортом про виплату йому грошової компенсації за піднайом (найом) житла, в чому йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю довідки КЕВ про перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачу начальником КЕВ було відмовлено у видачі довідки КЕВ про перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку з чим він звернувся з позовом до суду.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2014 року, залишеною в цій частині без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року, дії керівництва КЕВ були визнані незаконними та зобов`язано адміністрацію КЕВ видати довідку про перебування позивача на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

На виконання судового рішення начальником КЕВ 10 лютого 2015 року довідку КЕВ про перебування позивача на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, було направлено командуванню військової частини НОМЕР_1 .

2 березня 2015 року позивач повторно звернувся з рапортом до відповідача про виплату йому грошової компенсації за піднайом (найом) житла.

Судами встановлено, що грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення ОСОБА_1 отримує з 2 березня 2015 року.

Як на підставу для відмови у виплаті позивачу грошової компенсації за піднайом (найом) жилого приміщення згідно рапорту від 10 липня 2014 року відповідач послався на відсутність довідки КЕВ м. Полтава про його перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Разом з тим, пунктом 6 Порядку грошова компенсація не виплачується у разі: наявності у військовослужбовця або членів його сім`ї за місцем проходження військової служби жилого приміщення, яке відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, площею, що відповідає мінімальним нормам, визначеним житловим законодавством; нездачі службового жилого приміщення (у тому числі в гуртожитку) за попереднім місцем проходження військової служби.

Отже, чинним законодавством не передбачено такої підстави для відмови у виплаті грошової компенсації як не надання довідки КЕВ.

Підставою для виплати грошової компенсації є подача в установленому порядку рапорту військовослужбовця.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що оскільки позивачем рапорт про виплату грошової компенсації за піднайм (найм) житлового приміщення подано 10 липня 2014 року, то саме з цього часу позивачу і повинна виплачуватись вказана грошова компенсація.

Таким чином, суди обґрунтовано задовольнили позовні вимоги ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень за період з 10 липня 2014 року по 1 березня 2015 року відповідно до поданого позивачем 10 липня 2014 року рапорту.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і не дають підстав вважати, що судами при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 4 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п`яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Олексієнко М.М.

Ситников О.Ф.