Справа № 569/5690/16-а
Суддя: Музичук Н.Ю. Н. Ю.
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/5690/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Музичук Н.Ю.

при секретарі Довбенко Г.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ПС2№443372 від 27 квітня 2016 року, В С Т А Н О В И В:

06 Травня 2016 року позивач звернувся в Рівненський міський суд з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ПС2№443372 від 27 квітня 2016 року, як незаконної за відсутністю вини і складу правопорушення в її діях.

За змістом позовної заяви позивач вказала, що згідно оскарженої постанови про адміністративне правопорушення він 27 квітня 2016 року о 07 год. 30 хв., по вул.. Київська в місті Рівне, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Nissan Almera», державний номерний знав ВК 7189 АК, порушила правила зупинки та здійснила зупинку за ближче ніж 30 метрів від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушила п. 15.9 е ПДР України Зупинка забороняється, а також порушення вимог п. 2.1. б ПДР України. З вищевказаною постановою не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню пояснюючи це тим, що 27 квітня 2016 року, вона дійсно зробила вимушену зупинку, оскільки з невідомих їй причин на панелі приборів загорівся значок несправності гальмівної системи, після чого вона зупинила автомобіль на узбіччі дороги та ввімкнула аварійні габаритні вогні з метою уникнення аварійної ситуації на дорозі та усунення технічної несправності транспортного засобу. В цей час до неї підійшов інспектор роти №4 УПП в м. Рівне ДПП рядовий поліції ОСОБА_3 та попросив предявити документи на транспортний засіб та посвідчення водія. Після перевірки документів інспектором, вона повідомила інспектора про вимушену зупинку транспортного засобу з причини технічної несправності. Однак, її пояснення та представлені документи не були взяті до уваги та, відповідно, була складена вищевказана постанова за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Письмових заперечень на позовну заяву відповідачем станом на час судового розгляду позовної заяви не надано.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала без зміни, повністю підтвердила обставини викладені в позові, та просить позов задовольнити. Вважає, що складу правопорушення та вини у вчиненні правопорушення в її діях немає, оскільки в неї була вимушена зупинка відповідно до п. 15.14 ПДР України. Після завершення роботи з інспектором поліції вона з консультації механіка СТО в телефонному режимі перевірила роботу гальма та поїхала на СТО на вул..Біла в мюРівне, де їй усунули несправність шляхом заміни гальмівної рідини, після чого вона поїхала на роботу. Документи СТО, а саме акт виконаних робіт, були отримані пізніше та надані до справи. Пояснила, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечив проти його задоволення, так як працівник УПП в м. Рівне при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення діяв в межах чинного законодавства та не порушував його. Підтвердив, що вважає доведеним правопорушення в діях позивача. В судовому засіданні підтверджене порушення вимог ПДР за ч. 1 ст.122 КпАП України в діях позивача, його доводи суперечні. Позивач не заперечує місця зупинки, водночас з огляду на наступні дії позивача у вигляді переїзду на СТО з вулиці Київська на вул. Біла в м. Рівне, вважає, що вона могла від»їхати 20-30 метрів і зробити зупинку в дозволеному місці. Додав, що позивач притягнута до відповідальності у виді штрафу оспореною постановою за два правопорушення в межах ч.1 ст.126 КпАП України. На спростування висновків інспектора в постанові щодо порушення за ст.126 КпАП України позивач, будучи ознайомленою з процесуальними правами, будь-яких заперечень чи пояснень не надавала. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Постановою серії ПС2№443372 від 27 квітня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності позивача ОСОБА_1 за сукупністю правопорушень, а саме за порушення правил зупинки ч.1 ст.122 КпАП України, та керування транспортним засобом без свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та накладено штраф в межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП в розмірі 425 грн.

Згідно вищевказаної постанови серії ПС2№443372 від 27 квітня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 в цей день о о 07 год. 30 хв., по вул. Київська в місті Рівне, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Nissan Almera», державний номерний знав ВК 7189 АК, порушила правила зупинки та здійснила зупинку за ближче ніж 30 метрів від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушила п. 15.9 е ПДР України Зупинка забороняється, а також в ході перевірки документів не представила свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в порушення вимог п. 2.1. б ПДР України.

Відповідно до положень п. 15.9 е ПДР України значено, що зупинка і стоянка заборонена ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до положень ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Встановлено, що за позовною заявою і поясненнями факт стоянки ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів позивачка не оспорює, пояснюючи це вимушеною зупинкою, однак обставини вимушеної зупинки позовною заявою не обґрунтовані, на підтвердження вимушеної зупинки докази надані тільки в судове засідання, що викликає сумнів їх своєчасності та достовірності. Крім того з пояснень потреба вимушеної зупинки саме в межах 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, в порушення п. 15.9 е ПДР України, не вбачається. Крім того встановлене ос пореною постановою порушення вимог п. 2.1. б ПДР України в діях позивача ні позовною заявою ні поясненнями позивача спростоване не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, склад правопорушення за ч. 1 ст. 122, ч.1 ст.126 КпАП України зазначеного постановою і вина в її вчиненні знайшла своє підтвердження в суді. Встановлені обставини правомірно оцінені інспектором УПП в м. Рівне при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а порушення вимог п. 15.9 е ПДР України Зупинка забороняється, а також порушення вимог п. 2.1. б ПДР України і правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП України, в діях позивача суд вважає підтвердженим в порядку, передбаченому ст. 251 КпАП України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, посадова особа відповідача накладенням штрафу за порушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП не перевищив свої повноваження та не порушив вимоги КУпАП.

Доказів, які б спростовували зазначене і підтверджене в постанові про адміністративне правопорушення серії ПС2 №443372 від 27 квітня 2016 року правопорушення в діях позивача не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2,7-10,18,70-72,86,99, 122,158-163,167,171-2,185,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ПС2 №443372 від 27 квітня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ст. 126 ч.1 КпАП України відмовити.

Постанова місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук