Справа № 751/7809/16-а
Суддя: Мороз К. В.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/7809/16-а
Провадження №2-а/751/269/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Мороз К.В.,

при секретарі Гнатюк І.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача, другого відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в місті Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби, другий відповідач виконуючий обовязки начальника Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_4 про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови, винесеної Чернігівською митницею Державної Фіскальної служби України у справі про порушення митних правил № 0105/10201/16 від 20 липня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності в частині накладення стягнення. Мотивуючи адміністративний позов тим, що 20 липня 2016 р. Чернігівською митницею Державної Фіскальної служби України по справі про порушення митних правил №0105/10201/16 винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності, відповідно до ст. 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 443589 грн. 06 коп..

Позивач вважає, що постанова винесена без повного та належного дослідження всіх обставин справи та без урахування наявних доказів та наданих доказів, а тому є незаконною, і підлягає скасуванню відповідно до ст. 531 МК України.

02 березня 2016 року о 12 годині 32 хвилини позивач заїхав у зону митного контролю пункту пропуску "Славутич -Комарин", митного поста "Нові Яриловичі" Чернігівської митниці, у напрямку виїзд з України, з використанням смуги руху "зелений коридор" на автомобілі WV Golf III VARIANT 1.8, реєстраційний номер 02-GB-BX. Відповідач виявив, що позивачем 01 січня 2016 року в режимі "тимчасове ввезення" на митну територію України ввіз транспортний засіб WV Golf III VARIANT 1.8, реєстраційний номер 02-GB-BX. Позивач надав паспорт громадянина України для поїздок за кордон серії КС№01342, виданий органом 2 BGR, 14.11.1997р., та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №.

В порушення положень ст. ст. 507, 511, МК України, працівники митниці старший державний інспектором м/п "Енергія" Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_5

Миколайович та інші працівники митного переходу, якими було протиправно, з надуманих підстав, вилучено: автомобіль позивача, документи на автомобіль та документи позивача, та в подальшому складено протокол з численним порушеннями законодавства. Вказані працівники відповідача з 12 години 32 хвилин 02 березня 2016 року, в порушення вимог ст. 507 Митного кодексу України, без пояснень підстав затримання незаконно утримували позивача з 17 годин до 05 години 03 березня 2016 року в неотоплюваному приміщенні митного переходу без води та харчування. Приблизно на початку першої години 03.03.2016 року працівники митного переходу надали протокол про порушення митних правил №0105/10201/16 від 02.03.16р.. Позивач в протоколі в поясненнях вказав, що: з протоколом не згоден, протокол складено з порушеннями вимог діючого законодавства. Після тривалого і неправомірного утримання автомобіля, документів о 06 годин 45 хвилин 03 березня 2016 року працівники відповідача надали Картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначеним № 102010100/2016/00002 і повернули автомобіль, документи. 03 березня 2016 року повернувшись до м. Києва через різке погіршення стану здоров'я позивач звернувся за медичною допомогою, внаслідок переохолодження та нервового стресу загострилися хронічні захворювання.

09 липня 2016 року позивач отримав по пошті копію листа №2581/25-70-20-02 від 05.07.2016р.. Лист був оформлений з порушеннями вимог та не містив необхідних реквізитів, а саме був відсутній оригінал підпису керівника відповідача заступника начальника митниці - начальника УБМБ ОСОБА_6, замість оригінала підпису фотокопія підпису. Відповідно лист не є належним повідомленням позивача про час і місце розгляду справи митниці 20.07.2016 р.. Позивач по пошті направив клопотання від 15.07.2016 року про перенесення розгляду справи митниці, яка призначена на 20 липня 2016 року на 11 годину 00 хвилин, на інший час, так як через хворобу не міг бути присутнім у вказаний час при розгляді справи митниці, на підтвердження хвороби 20.07.16 р. додана копія листка непрацездатності серія АДА №357338.. Одночасно було направлено телефонограму та електронний лист з клопотанням про перенесення.

27 липня 2016 року позивач по пошті отримав постанову у справі про порушення митних правил №0105/10201/16.

В протоколі, а в подальшому і в постанові відповідачем вказано дату 01.01.2016 року як дату і подію ввезення позивачем в режимі "тимчасове ввезення" на митну територію України автомобіля. Відповідно 01.01.2016 року є датою зафіксованою у автоматизованій митній системі "Інспектор 2006", як дата події відомої відповідачу з 01.01.2016р. і вказану дату відповідач вважає датою вчинення позивачем адміністративного порушення. Відповідно постанова повинна була винесена до 01.07.2016 року, тобто в строк шість місяців з дня вчинення правопорушення і виявлення правопорушення 01.01.2016р..

В постанові вказано посилання на лист Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві від 25.02.2016 №1-36/вх849-16, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: м. Київ. Печерський узвіз. буд.19 кв. 3.

В постанові вказано, що 02.03.2016 p., отримано від посольства Бельгії в Україні лист № 6122/16-523/2-147 від 02.03.2016р., відповідач отриману з листів-відповідей посольств інформацію перекрутив і на підставі перекрученої недостовірної і неперевіреної інформації в постанові робить безпідставний та помилковий висновок, що в розумінні ч. 50 ст. 4 Митного Кодексу України ОСОБА_3 мав статус резидента України на 01.01.2016 р.

Позивач був одружений з громадянкою ОСОБА_7 і має дорослого сина громадянина ОСОБА_7 який мешкає за кордоном України і до якого на день народження позивач направлявся 02.03.2016 року на автомобілі, який використовував не як комерційний транспортний засіб.

В постанові відповідачем помилково вказано про строк один рік ввезення автомобіля в Україну, автомобіль ввозили в Україну на два місяці.

ОСОБА_3 не є підприємцем, який переміщує автомобіль-товар через кордон, тому не порушував митного режиму і не користувався як підприємець митними пільгами стосовно товару. В постанові відповідач вказує про розрахунок платежів наявний в матеріалах справи митниці, незрозуміло яким чином визначена вартість автомобіля та сума платежів з штрафом в 300 відсотків у розмірі 147863,02 грн., підлягають сплаті на момент ввезення автомобіля на митну територію України 01.01.2016р.

В постанові вказано, що позивач: "... вчинив протиправні дії Позивача спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 147863,02 грн., а саме користування протиправно податковою пільгою шляхом надання до митного контролю паспорт громадянина України для поїздок за кордон серії КС№013427, який містить неправдиві відомості щодо перебування ОСОБА_3 на консульському обліку в Посольстві України у Королівстві ОСОБА_7.

Позивач не згоден з такими безпідставними твердженнями, оскільки не вчиняв протиправних дій спрямованих на ухилення від сплати митних платежів та штрафів у розмірі 147863.02 грн., оскільки не повинен був сплачувати такі платежі. Відповідач не обґрунтував не надав доказів про обов'язок позивача сплатити митні платежі з штрафами у розмірі 147863,02 грн. . Позивач не користувався протиправно податковою пільгою шляхом надання до митного контролю паспорту громадянина України для поїздок за кордон.

Паспорт громадянина України ОСОБА_3 для поїздок за кордон серії КС№013427 не містить неправдивих відомостей щодо перебування ОСОБА_3 на консульському обліку в Посольстві України у Королівстві ОСОБА_7, що підтверджується листом посольства в ОСОБА_7 про який в протоколі відповідач не вказав. Твердження про паспорт позивача є: необґрунтованим, безпідставним, неправдивим, не доведеним, не встановленим відповідно до вимог діючого законодавства. Відповідач не надавав уповноваженим особам для дослідження та не проводив дослідження паспорта та відомостей в паспорті. Відповідач на підставі листа посольства Бельгії помилково визначив відомості в паспорті, як неправдиві і з цього помилкового висновку зробив наступний помилковий висновок про наявність вини.

Позивач вважає, що документи які невідомо як отримані і на які посилається відповідач як на достовірні - містять неправдиві відомості про позивача та про його паспорт.

В постанові вказано: "Беручи до уваги викладене, вивчивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, а саме, вчинення інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів - доказана", проте позивач не вчиняв передбачених ст. 485 МК України інших протиправних дій спрямованих на ухилення від сплати митних платежів.

Відповідно висновку експерта звіту про оцінку майна №СІ - 160310-001 на 10.03.2016р. автомобіль має вартість 13091 грн. 40коп., приблизно 500 доларів США. Позивач не працює, так як має хронічні хвороби, утримує двох пристарілих батьків, не має зарплатні та над доходів для сплати кримінальних штрафів нарахованих відповідачем.

Позивач вважає 01.01.2016 року днем виявлення відповідачем правопорушення, а саме тих дій позивача, які - відповідач вважає правопорушенням - ввезення на митну територію України автомобіля, та надання паспорта позивачем працівникам митного переходу 01.01.2016 року. Відповідно 01.07.2016 року сплив термін в шість місяців, що встановлений для накладення адміністративного стягнення передбаченого ст.485 МК України.

На підставі викладеного, постанова від 20 липня 2016 р. Чернігівської митниці Державної Фіскальної служби України по справі про порушення митних правил №0105/10201/16, була складено та постановлена з порушеннями вимог діючого законодавства України - підлягає скасуванню. Оскаржувана постанова винесена без з'ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил, зокрема, при розгляді справи працівниками Чернігівської митниці не були з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, оскільки не перевірено належним чином чи дійсно позивач перебував на обліку в консульському відділі посольства Бельгії та ОСОБА_7 у Україні, а паспорт позивача містить правдиві відомості, оскільки протилежне не доведено в суді.

Очевидна відсутність вини у формі умислу у позивача та відсутність у діях намірів на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також відсутні інші дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, тобто відсутня особлива мета у діях позивача 01.01.2016 р. під час ввезення автомобіля в Україну.

27 липня 2016 року позивач по пошті отримав постанову у справі про порушення митних правил № 0105/10201/16, що підтверджується копією поштового конверта який додається. Відповідно визначено строк на подачу цієї заяви у десять днів з дня отримання оскаржуваної постанови, тобто до 06 серпня 2016 року відповідно до ст. 529 МК України. Тому позивач заявляє клопотання про поновлення строків на подання цієї заяви до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що 20.07.2016 року неправомірно винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності, без повного належного дослідження доказів, за відсутністю складу адміністративного проступку, з порушенням прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не уповноваженою особою. Позивач через хворобу не міг особисто бути присутнім, надати докази, а відповідач розглянув справу чим порушив право позивача на захист. 01.01.2016 року, коли автомобіль ввозився на митну територію потрібно було витребувати письмове декларування і зобов'язання про зворотне вивезення, йому повинні були повідомити про режим ввезення транспортного засобу. Митниця не виконує добросовісно свої права і обовязки. ОСОБА_3 один раз в два місяці вивозив транспортний засіб, зараз він не має можливості виїхати, оскільки наявна карта відмови в оформленні випуску транспортного засобу комерційного призначення. ОСОБА_3 фактично 17 годин утримувався в Чернігівській митниці, лише поліція його звільнила, забрала паспорт, пересвідчилася і повернула авто ОСОБА_3. Зараз ОСОБА_3 хворіє, потрібна операція, можливо і за межами України, це є наслідком цих подій, йому завдано шкоду. ОСОБА_3 не міг приїхати на розгляд протоколу про порушення митних правил, оскільки хворів, але його звинувачують в ухиленні. В. о. начальника Чернігівської митниці ДФС не мав повноважень виносити постанову. ОСОБА_3 є громадянином України і має місце постійного проживання ОСОБА_7. Вимушений проживати в м. Києві в звязку з доглядом за хворими батьками, чи є реєстрація місця проживання в м. Києві постійною представник не обізнаний. Місце реєстрації в ОСОБА_7 співпадає з даними, які зазначені в документах на транспортний засіб. ОСОБА_3 має нерухомість як в ОСОБА_7 та к і в Німеччині. Позиває ні є субєктом підприємницької діяльності, працює в церкві, яка відокремлена від держави. З отриманих запитів митниці так і не вбачається інформація, що ОСОБА_3 не перебуває на консульському обліку. З усних розяснень працівників консульської установи вбачається, що саме посвідка на проживання визначає дані про перебування на консульському обліку, такого документа у ОСОБА_3 не вимагали і надати його під час розгляду справи не міг, так як хворів.

Представник відповідача, другого відповідача в судовому засіданні просила в задоволенні адміністративного позову відмовити. Пояснила, що ОСОБА_3 станом на 01.01.2016 року мав статус резидента в розумінні п.50 ст. 4 МК України. 01.01.2016 року ввіз автомобіль до 1 року, ніяких документів про режим ввезення не складався. 02.03.2016 року до зони митного контролю митного пропуску "Славутич-Комарин" в напрямку Республіка Білорусь заїхав транспортний засіб Golf III VARIANT 1.8, реєстраційний номер 02-GB-BX, під керуванням громадянина України ОСОБА_3. Під час здійснення митних формальностей за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу управління ризиками встановлено наявність орієнтування Чернігівської митниці ДФС від 01.03.2016 року пункт 23 якого стосувався ОСОБА_3. Було зясовано, що при перетинанні державного кордону 01.01.2016 року позивач надав закордонний паспорт громадянина України з відбитком штампа про прийняття на консульський облік в Посольстві України в ОСОБА_7 05 лютого 2001 року та штамп постійного проживання в ОСОБА_7, які завірені відбитками печатки консульського відділу Посольства України в Королівстві ОСОБА_7. Разом з тим відповідно до листа Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві від 25.02.2016 року ОСОБА_3 23.04.1968 р. н. зареєстрований за адресою м. Київ, Печерський узвізАДРЕСА_1. На запити Чернігівської митниці ДФС листом від 02.03.2016 року Посольство України в Королівстві Бельгії повідомило, що ОСОБА_3 на консульському обліку у Посольстві України в Бельгії не перебуває. Повідомлено, що до 2002 року на території Бельгії існувало Посольство України в державах Бенілюкс, у функції якого входило представлення інтересів України в ОСОБА_7, Бельгії та Люксембурзі. Самостійне дипломатичне представництво України Королівстві ОСОБА_7 розпочало свою діяльність в Гаазі у 2002 році. З урахуванням положень ч.3 ст. 380, 292, 293 МК України в діях ОСОБА_3 виявили склад порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України і тому був складений протокол про порушення митних правил. Під час провадження у справі 18.03.2016 р., 04.04.2016 р., 25.04.2016 р., 24.05.2016 р., 01.07.2016 р., 18.07.2016 р. на адресу Чернігівської митниці ДФС надходили клопотання ОСОБА_3 про перенесення розгляду справи про порушення митних правил та надавалися медичні документи, що підтверджували перебування на амбулаторному та стаціонарному лікуванні кожного разу саме в ті дні, на які було призначено розгляд справи, з метою затягування строків накладення адміністративного стягнення та подальшим ухиленням від накладення адміністративного стягнення. У жодному клопотанні не було наведено фактів та обставин, які б стосувалися вчиненого правопорушення. Враховуючі положення ст. ст. 498, 467 МК України, встановивши відсутність обставин, які б згідно ст. ст. 17, 247 КУпАП виключали адміністративну відповідальність ОСОБА_3 або виключали провадження у справі про порушення митних правил, не встановлено та враховуючи, що ОСОБА_3 навмисно затягував провадження у справі про порушення митних правил, справа була розглянута і ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ПМП, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 443589 грн. 06 коп.. Розрахунок платежів здійснений для визначення розміру штрафу за ст. 485 МК України, ОСОБА_3 не пропонували здійснити оплату митних платежів. ОСОБА_8 мав право виносити постанову про накладення стягнення на ОСОБА_9, оскільки наказом Державної фіскальної служби України виконував обовязки начальника Чернігівської митниці ДФС. Невідповідність даних паспорту ОСОБА_3 стало відомо 25 лютого 2016 року.

Вислухавши представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, матеріали справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності № 0105/10201/16, судом встановлено, що 20 липня 2016 року постановою у справі про порушення митних правил № 0105/10201/16 в. о. начальника Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_4 визнав винним ОСОБА_3 у вчинені порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України вчинення інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів. На ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 443589 грн. 06 коп. ( а. с. 9-13).

Судом встановлено, що постанова про порушення митних правил № 0105/10201/16 від 20 липня 2016 року була вручена ОСОБА_3 27 липня 2016 року, що не оспорювалося сторонами, з адміністративним позовом ОСОБА_3 звернувся 03 серпня 2016 року. Згідно ст. 100 КАС України судом визнаються причини пропуску строку звернення до суду поважними і суд відповідно до ч. 4 ст. 529 МК України поновлює строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Згідно копії наказу № 2459-о від 29 червня 2016 року Державної фіскальної служб України ( а. с. 67) виконання обовязків начальника Чернігівської митниці ДФС з 01.07.2016 по 29.07.2016 покладено на ОСОБА_8, заступника начальника митного поста "Чернігів -вантажний" Чернігівської митниці ДФС.

З урахуванням положень ст. 523 МК України в.о .начальника Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_8 мав повноваження на розгляд справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 20 липня 2016 року, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову в зв'язку з відсутностю у відповідача повноважень на винесення постанови.

Згідно даних диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску ( а. с. 56) ОСОБА_3 01.01.2016 року ввіз на митну територію України для особистого користування, по каналу "зелений коридор", адреса: "ОСОБА_7 Дю Перрнлаан 564/2621", транспортний засіб WV Golf, номер NL 02-GB-BX. 02.03.2016 року в напрямку виїзд, канал "червоний коридор" номер NL 02-GB-BX, спрацювало АСАУР, перевірка документів.

З копії паспорту для поїздок за кордон громадянина України КС013427 виданого 14 листопада 1997 року і продовженого до 12 жовтня 2017 року на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а. с. 52) в розділі Особливі відмітки наявні відтиск штампу: "Прийняття на консульський облік в Посольстві України в ОСОБА_7, печатка, підпис, дата 05 лютого 2001" та відтиск штампу: " Постійне проживання ОСОБА_7, печатка, підпис посадової особи".

Згідно повідомлення Посольства України в Королівстві ОСОБА_7 від 02.03.2016 р. № 61219/36-500-294 вбачається, що інформація стосовно перебування на консульському обліку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, потребує додаткової перевірки за участі Посольства України в Бельгії, оскільки до вересня 2002 року консульські функції на території ОСОБА_7 здійснювало саме це дипломатичне представництво ( зворот а. с. 53).

Згідно повідомлення посольства України в королівстві Бельгія № 6122/16-523/2-147 від 02.03.2016 року визначено, що громадянин ОСОБА_3, 23.04.1968 р. н., на консульському обліку в ПУ в Бельгії не перебуває. Будь-яких фактів його звернень до установи не виявлено. Звернуто увагу, що до 2002 року на території Бельгії існувало Посольство України в державах Бенілюкс, у функції якого входило представлення інтересів України в ОСОБА_7, Бельгії та Люксембурзі. Самостійне дипломатичне представництво України в Королівстві ОСОБА_7 розпочало свою діяльність в Гаазі у 2002 році(а. с. 53).

З копії повідомлення Головного управління ДМС України в місті Києві № 1-16/вх849-16 від 25.02.2015 ( а. с. 54) вбачається, що за обліками відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України м. Києві зареєстрованими значаться наступні громадяни: 29. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою м. Київ, Печерський узвізАДРЕСА_2.

На підставі вищенаведених доказів в.о. начальника Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_8 визначив наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення передбаченого ст. 485 МК України - використання протиправно податковою пільгою надавши до митного контролю паспорт громадянина України для поїздок за кордон серії КС№013427, який містить неправдиві відомості щодо перебування ОСОБА_3 на консульському обліку в Посольстві України в Королівстві ОСОБА_7. Визнавши, що ОСОБА_3 відповідно до ч. 50 ст. 4 МК України є резидентом.

Проте суд визнає, що субєкт владних повноважень неповно з'ясував всі обставини по справі, а саме не дослідив належні докази постійного проживання ОСОБА_3 в Україні, оскільки повідомлення Головного управління ДМС України в місті Києві № 1-16/вх849-16 від 25.02.2015 не містить посилання на характер реєстрації зазначеної особи в м. Києві, а саме чи є ця реєстрація постійною чи тимчасовою, що впливає на визначення поняття резидента передбаченого п. п. в) п. 50 ст. 4 МК України. Не досліджені інші обставини, що свідчать про постійність проживання ОСОБА_3 в Україні. Данні диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску ( а. с. 56) свідчать про період і час перетинання пунктів пропуску транспортного засобу WV Golf, номер NL 02-GB-BX і не свідчить, що ОСОБА_3 більше не здійснював перетинання кордону України.

Також відповідачем неповно зясовані обставини перебування чи не перебування ОСОБА_3 на консульському обліку в Посольстві України в Королівстві ОСОБА_7 з 05 лютого 2001 року, про що зазначено в паспорті громадянина України виданого на ім'я ОСОБА_3 для поїздок за кордон серії КС013427. З повідомлення Посольства України Королівстві ОСОБА_7 вбачається, що інформація потребує додаткової перевірки за участю Посольства України в Бельгії, оскільки до вересня 2002 року консульські функції на території ОСОБА_7 здійснювало саме це дипломатичне представництво. Посольство України в Королівстві Бельгія повідомило, що у них на консульському обліку ОСОБА_3 не перебуває і додатково зазначили, що на території Бельгії існувало Посольство України в державах Бенілюкс, у функції якого входило представлення інтересів України ОСОБА_7. При винесенні оспорюваної постанови не було досліджено інформацію з належного дипломатичного представництва України, яке представляло інтереси України в ОСОБА_7 в 2001 році.

З перекладу копії довідки від 06.06.2000р. муніципальної бази даних реєстрації за місцем проживання міста Делфта, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження Київ, проживає Е. дю Перронлан 546 2624 ND Делфт, останній запис стосовно зазначеної особи у базі даних реєстрації за місцем проживання міста Делфта був зроблений 22.05.2000р. ( а. с. 55-56).

Копія та переклад посвідки на проживання, номер документа 30426712, Ід. № НОМЕР_1, 15.06.2000р. на ім'я ОСОБА_3 ОСОБА_8, громадянин України, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження Київ, СРСР, є документом іноземця з правом проживання в ОСОБА_7 ( а. с. 57-58).

З дослідженої в судовому засіданні посвідки на проживання № 30426712 від 15.06.2000 р. вбачається, що ОСОБА_3 має право на проживання в ОСОБА_7, з правом трудової діяльності в якості найманого працівника або самостійно. Зазначені докази підтверджують правомірність наявної відмітки в паспорті громадянина України виданого на ім'я ОСОБА_3 для поїздок за кордон серії КС013427 в розділі Особливі відмітки.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України відповідачі та представник відповідачів належних та допустимих доказів в обґрунтування заперечень даної інформації не надали.

Неповнота провадження у справі про порушення митних правил № 0105/10201/16 відносно ОСОБА_3 є підставою визначеною п. 2 ч.1 ст. 531 МК України, п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України для визнання протиправною та скасування постанови № 0105/10201/16 від 20 липня 2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд вийшов за межі позовних вимог в частині визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень, оскільки це є необхідним для повного захисту прав позивача, про захист якого він просив у позовній заяві і відповідає повноваженням суду визначених ст. 162 КАС України.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що в діях ОСОБА_3 відсутні ознаки порушення митних правил визначених ст. 485 МК України надання до митного контролю паспорта громадянина України для поїздок за кордон серії КС013427, який містить неправдиві відомості щодо перебування ОСОБА_3 на консульському обліку в Посольстві України в Королівстві ОСОБА_7, з метою ухилення від сплати митних платежів у розмірі 147863 грн. 02 коп., що є підставою визначеною п. 1 ч.1 ст. 531 МК України, п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України для визнання протиправною та скасування постанови № 0105/10201/16 від 20 липня 2016 року.

З постанови про порушення митних правил № 0105/10201/16 від 20 липня 2016 року вбачається, що склад порушення митних правил субєкт владних повноважень визнав у вчиненні ОСОБА_3 дій спрямованих на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 147863 грн. 02 коп., а саме: скористався протиправною податковою пільгою надавши до митного контролю паспорт громадянина України для поїздок за кордон серії КС №013427, який містить неправдиві відомості щодо перебування ОСОБА_3 на консульському обліку в Посольстві України у Королівстві ОСОБА_7, під час ввезення 01.01.2016 року на митну територію України автомобіля марки WV Golf, номер NL 02-GB-BX, у митному режимі тимчасового ввезення на строк до одного року. Вбачаючи в діях ОСОБА_3 ознаки порушення митних правил визначених ст. 485 МК України субєкт владних повноважень наклав адміністративне стягнення в межах строків визначених ст. 467 МК України, а тому відсутні підстави для скасування постанови № 0105/10201/16 від 20 липня 2016 року в звязку з порушенням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 2, 5 - 11, 69 71, 94, 100, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 4, 485, 523, 526, 529, 530, 531, Митного кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. Поновити ОСОБА_3 строк подання скарги на постанову Чернігівської митниці Державної Фіскальної служби України у справі про порушення митних правил № 0105/10201/16 від 20 липня 2016 року відносно ОСОБА_3.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби, другий відповідач виконуючий обовязки начальника Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_4 про скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0105/10201/16 від 20 липня 2016 року винесену в.о. начальника Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_4 відносно ОСОБА_3 про визнання винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 443589 грн. 06 коп..

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя К.В. Мороз