Справа № 823/1671/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року справа № 823/1671/15 м. Черкаси

17 год. 35 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря: Цаплі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця Іванюти І.М. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови та зобовязання вчинити дії,

встановив:

10 липня 2015 року до суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 (далі позивач), в якій просить:

- скасувати постанову головного державного виконавця Іванюти І.М. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05.06.2015;

- зобовязати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання виконавчі листи від 07.05.2015 та виконати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2011.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-4690/10/2370 від 07.05.2015, виданого Черкаським окружним адміністративним судом. Позивач вважає постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження такою, що підлягає скасуванню, оскільки, така не містить передбачених законом обставин, які виключають можливість здійснення виконавчого провадження.

Позивач надіслав на адресу суду заяву, в якій просив адміністративний позов задовольнити повністю, а справу розглянути без його участі.

Представник відповідачів проти задоволення позову заперечував зазначивши, що оскаржувана постанова прийнята в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України «Про виконавче провадження», а тому просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.11.2010 у справі №2а-4690/10/2370 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2011 року скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2010 року та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до прокуратури Черкаської області про стягнення визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії задоволено частково, - визнано протиправною бездіяльність прокуратури Черкаської області щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 від 04.06.2009, зобовязано прокуратуру Черкаської області розглянути скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 від 04.06.2009 та надати вмотивовану обґрунтовану відповідь, стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3,40 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

07.05.2015 Черкаським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист №2а-4690/10/2370 з урахуванням ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 27.03.2015 про виправлення описки у виконавчому листі.

04.06.2015 даний виконавчий лист надійшов до відповідача. В пакеті документів, що надійшов до відділу від стягувача, у виконавчому листі зазначено строк предявлення виконавчого документа до виконання 22.06.2012. Інших рішень судів, які б підтверджували поновлення строку для предявлення виконавчого документа до відділу ДВС стягувачем не надано.

05.06.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 47766700 (а.с. 82-83).

Досліджуючи правомірність спірної постанови, суд зазначає таке.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 24 Закону - державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

У силу пункту 1 частини першої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (частина перша статті 25 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження став пропуск предявлення виконавчого документа до виконання, а саме виконавчий лист поданий на виконання 04.06.2015, а строк предявлення виконавчого документа до виконання 22.06.2012. Інших рішень судів, які б підтверджували поновлення строку для предявлення виконавчого документа до відділу ДВС стягувачем не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 05.06.2015 ВП №47766700, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

В силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, відповідач довів правомірність оскаржуваної постанови, а відтак позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 02 вересня 2016 року