Справа № П/811/511/15.
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2016-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2016 року справа № П/811/511/15.

провадження № 2-кас/811/19/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Притули К.М.

за участю секретаря: Потєхіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області до Державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод" про стягнення суми податкового боргу, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року Кіровоградська ОДПІ звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила стягнути з рахунків ДП Кіровоградський ремонтний завод на користь Державного бюджету України податковий борг у загальній сумі 925620,07грн.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 року зазначені позовні вимоги розєднано в самостійні провадження, у звязку з чим предметом даного спору є стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 528637,22 грн. (а.с.101).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 року позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2015 року назване рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким в позові відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.03.2016р., касаційну скаргу Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області задовольнити частково. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2015 року та постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 року скасувати та направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанці

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначаючи, що підприємством погашено суму боргу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що у звязку з несплатою ДП "Кіровоградський ремонтний завод" самостійно задекларованих у 2014 році податкових зобовязань із земельного податку, з податку на додану вартість та з податку на доходи фізичних осіб на час вирішення цього спору у названого платника утворився податковий борг у загальній сумі 528637,22 грн.

Відповідно до ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога вважається врученою, якщо її надіслано листом з повідомленням про вручення.

На адресу ДП "Кіровоградський ремонтний завод" податковим органом було направлено першу податкову вимогу від 11.10.2001 № 1/61 та другу податкову вимогу від 14.12.2001 № 2/1050, які було вручено уповноваженому представнику платника.

Зазначені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та учасниками провадження не заперечуються.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що невиконання платником податкового обовязку зі сплати до бюджету самостійно задекларованих сум податкових зобовязань, призвело до виникнення у відповідача податкового боргу, який підлягає стягненню в примусовому порядку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні даного позову, суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки відповідач є державним підприємством, яке не підлягає приватизації, то стягнення оспорюваного податкового боргу має відбуватися в порядку статті 96 Податкового кодексу України.

Так, судом касаційної інстанції, під час перегляду справи зазначено, що податковий орган звернувся до суду в порядку статті 95 ПК України, застосування до даних правовідносин судом апеляційної інстанції положень статті 96 ПК України є помилковими

У відповідності з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до 57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Так, судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 334694,37 грн., який складається:

- 117158,93 грн. земельного податку;

- 39335,29 грн. по податку з доходів фізичних осіб;

- 78200,15 грн. з податку на додану вартість.

Так, скасовуючи рішення, судом касаційної інстанції зазначено, що представником відповідача на спростування наявності податкового боргу надано платіжні доручення за якими сплачену спірну суму податкового боргу, проте зазначені обставини не були враховані під час розгляду справи судом першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідно до п. 8 розділу ІІ наказу №765 від 05.12.2013 р. "Про затвердження Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 року платником відкрито інтегровану картку за формою №15 для здійснення обліку платежів, за якими не передбачено подання платником звітності (картка по заробітній платі).

Щодо коштів, за платіжними дорученнями від 08.12.2014 р. №50 в сумі 51146,38 грн., від 13.12.2014 р. №67 в сумі 1365,75 грн., від 15.12.2014 р. № 84 в сумі 9095,00 грн., від 18.12.2014 р. №100 в сумі 1214,00 грн., від 23.12.2014 р. №122 в сумі 18346,00 грн., від 24.12.2014р. №145 в сумі 14933,00 грн., від 24.12.2014 р. №135 в сумі 24938,00 грн.; від 25.12.2014р. №152 в сумі 15538,00грн., від 26.12.2014 р. №2 в сумі 1864, 37 грн., представник податкового органу пояснив, що вони спрямовані на сплату податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, з доходів платника податку у вигляді заробітної плати з призначенням платежу за кодом сплати 101 (сплата податків і зборів) (т.2,а.с. 206-207).

Поряд з цим, на погашення податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб за кодом сплати 140 (надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу) протягом 2014 року надходження були відсутні.

Так, під час судового розгляду встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг податковий борг в розмірі 334 694,37 грн., який складається: з 117158,93 грн. земельного податку; з 39335,29 грн. по податку з доходів фізичних осіб та 78200,15 грн. з податку на додану вартість, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи (т.2,а.с.137-147).

Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що відповідачем не спростовано факту наявності податкового боргу та надано доказів сплати заборгованості в розмірі 334 694,37 грн., суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам та матеріалам справи, підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 162,163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод", яке має податковий борг, кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника на суму податкового боргу в розмірі 334 694,37 грн.:

- 117158,93 грн. по земельному податку;

- 139335,29 грн. по податку з доходів фізичних осіб;

- 78200,15 грн. з податку на додану вартість.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1