Справа № 234/7141/16-а
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ткачова С.М.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року справа №234/7141/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Жаботинської С.В., суддів: Васильєвої І.А., Казначеєва Е.Г., cекретар судового засідання Борисов А.А., за участю представника відповідача Яресько К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області постанову Краматорського міського суду Донецької області від 12 липня 2016 року у адміністративній справі № 234/7141/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у квітні 2016 року звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просила: поновити пропущений строк звернення до суду у частині позовних вимог за період з 01.06.2015 року по 27.10.2015 року; визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язати останнього нарахувати та виплатити позивачу пенсію за вислугу років за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року (а. с. 2-5).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з травня 1995 року по теперішній час працює в органах прокуратури України. У жовтні 2009 року УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». З жовтня 2014 року позивач перебуває на обліку у відповідача, який з квітня 2015 року не виплачує їй призначену пенсію на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VII. Разом з тим, відповідачем протиправно не враховано п. 5 Прикінцевих положень цього Закону, згідно яких з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

За таких обставин, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 12 липня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною відмову УПФУ в м. Краматорську Донецької області щодо невиплати позивачу пенсії за вислугу років за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року.

Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу призначену пенсію за вислугу років за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року (а. с. 60-62).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог (а. с. 70-71).

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що позивачу з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року правомірно, у відповідності до Закону України від 2 березня 2015 року № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» тимчасово не виплачується пенсія, оскільки позивач працює на посаді заступника прокурора в органах прокуратури України та не відноситься до осіб, зазначених у частині 15 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України № 213. Вказує, що п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213 не містить приписів щодо автоматичного відновлення виплати пенсії.

Також, вказує, що позивачем пропущено строк звернення до суду першої інстанції.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з травня 1995 року до теперішнього часу працює в органах прокуратури України, на теперішній час -заступником прокурора Донецької області.

У жовтні 2009 року УПФУ у Ворошилівському районі м. Донецька позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-XII.

З жовтня 2014 року позивач перебуває на обліку у відповідача, який з квітня 2015 року не виплачує їй призначену пенсію.

У грудні 2015 року вона звернулась до УПФУ у м. Краматорську з приводу підстав невиплати пенсії та 16 грудня 2015 року отримала відповідь, якою їй відмовлено у виплаті пенсії відповідно до ч. 15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Спірним питанням у даній справі є законність дій Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області у не виплаті пенсії позивачу за вислугу років за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року.

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

1 квітня 2015 року набрав чинності Закон № 213-VIIІ, яким внесено зміни до статті 47 Закону № 1058-IV та визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами від 17 листопада 1992 року № 2790-ХІІ «Про статус народного депутата України», № 889-VII, від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», № 2453-VI, пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058-IV, не виплачуються.

Пунктом п'ятим Прикінцевих положень Закону № 213-VIIІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

Оскільки Закон № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, в тому числі, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у зв'язку із тим, що на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VII не були прийняті закони щодо призначення спеціальних пенсій, в тому числі відповідно Закону України «Про прокуратуру» та скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, в тому числі, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», повинна бути відновлена виплат пенсії позивачу призначена до набрання чинності Законом України № 213 - VII.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог вірним, оскільки відповідачем не правомірно не виплачувалась пенсія позивачу з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року.

Щодо порушення позивачем вимог ст. 99 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

З адміністративного позову вбачається, що позивач просила поновити пропущений з поважних причин строк для звернення до адміністративного суду за період з 01.06.2015 року по 27.10.2015 року.

В якості поважної причини зазначає, що про підстави протиправної невиплати пенсії позивач дізналась лише на початку березня 2016 року, отримавши відповідь УПФУ у м. Краматорську від 16.12.2015 року. Крім того, тривалий час перебувала на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності ( а.с. 18-20).

Ухвалою про відкриття провадження у адміністративній справі від 29 квітня 2016 року Краматорського міського суду Донецької області поновлено позивачу строк для звернення в суд з позовом до відповідача про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання нарахувати та виплатити пенсію за період з 01.06.2015 року по 27.10.2015 року ( а.с. 28).

Дана ухвала не скасована.

Згідно п. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наявних доказів в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, справа по суті вирішена правильно і підстави для скасування або зміни постанови відсутні.

Керуючись статями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 12 липня 2016 року у адміністративній справі № 234/7141/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Ухвала у повному обсязі виготовлена 01 вересня 2016 року.

Головуючий суддя: С.В.Жаботинська

Судді: І.А.Васильєва

Е.Г.Казначеєв