Справа № 332/2770/16-а
Суддя: Яцун О. С.
Дата ухвалення: 2016-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2770/16-а
Провадження 2-а/332/121/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку скороченого провадження)

02.09.2016 року суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцун О.С., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 доУправління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинення дій, в обґрунтування якого зазначила, що з 21.06.1999 року вона перебуває на обліку та отримує пенсію по Списку №1 згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії продовжувала працювати. З червня 2014 року набула право на пенсію за віком на загальних підставах. 03.08.2016 року вона звернулась до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні роки, що передують року звернення з призначенням пенсії за віком, але листом від 12.08.2016 року їй було відмовлено. З даним рішенням позивач не згодна, вважає таке рішення протизаконним.

Ухвалою суду від 19.08.2016 року відкрито скорочене провадження у справі.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, де зазначено, що первинно позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку № 1 з 21.06.1999 р. Виплата пенсії позивачу не припинялася. При переведенні з одного виду пенсії на інший, враховується заробітна плата за період страхового стажу, зазначеного в ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а тому проводити перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої зарплати за 3 останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком не передбачено законом. Враховуючи наведене, оскільки позивач не відмовлялась від призначеної пенсії, отримувала безпосередньо пенсію в установлені строки, призначення вже призначеної пенсії суперечить чинному законодавству.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 21.06.1999 року перебуває на обліку та отримує пенсію по Списку №1 згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 7).

03 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» (а.с. 8).

На заяву позивача УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя листом від 12 серпня 2016 року № 112/В-8 їй було відмовлено (а.с. 9).

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Отже, скориставшись правом наданим позивачу вищевказаним Законом, після досягнення 60 років, позивач надала заяву 03.08.2016 р. до Відповідача про призначення іншого виду пенсії - пенсії за віком.

В своїх запереченнях представник відповідача посилається на те, що позивач на даний час і так отримує пенсію за віком на пільгових умовах.

Такі посилання відповідача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а отже відмова в перерахунку пенсії є неправомірною, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийняті інших або нових законів, або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частина третя статті 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Але, пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку, яку на даний час отримує позивач зазначеним законом не передбачена, а передбачена Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Як вже було зазначено, ОСОБА_1 було призначено пільгову пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» вона звернулася вперше 03.08.2016 року.

Пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загально визначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком. Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загально передбаченої пенсії не користувалася раніше, то право на пенсію за віком виникло у позивача вперше 03.08.2016 року. В даному випадку перехід на інший вид пенсії не відбувається, і тим більше не можна вважати, що позивач на даний час отримує пенсію за віком на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» при призначенні пенсії за віком, застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Отже, судом встановлено, що в порушення вимог діючого законодавства, УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя неправомірно було відмовлено позивачу ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком. За таких умов, позовні вимоги ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26, ч.2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», про перерахунок та виплати різниці є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 4, 18, 71, 86, 159-163, 183-2, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинення дій - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Зобовязати Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя призначити та здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, згідно поданої заяви від 03.08.2016 р., керуючись ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя О.С. Яцун