Справа № 2а-2343/09/0547
Суддя: Чумак Сергій Юрійович
Дата ухвалення: 2011-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дьяченко О.І
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2011 року справа №2а-2343/09/0547

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Чумака С.Ю.

суддів

ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_4 та Управління Пенсійного Фонду України у Старобешівському районі Донецької області на постанову Старобешівського районного суду Донецької області від 25 вересня 2009 року у справі № 2а-2343/09/0547 за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду України у Старобешівському районі Донецької області про зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну соціальну допомогу, як дитині війни,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити недоплачене щомісячне підвищення до пенсії, як дитині війни за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року.

Постановою суду першої інстанції від 25 вересня 2009 року позовні вимоги задоволено частково, зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 9 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року в розмірі 710 гривень 90 копійок. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційних скаргах позивач просить постанову суду скасувати, а позовні вимоги задовольнити повністю, відповідач просить також скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Позивач відноситься до категорії „діти війни», звернулась до суду із зазначеним позовом 26 серпня 2009 року

Згідно частини 2 статті 99 КАС України в редакції, що діяла на час подання позову до суду, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, пропустила річний строк звернення до суду щодо позовних вимог за 2007 рік, у звязку з чим суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги поза межами строку звернення до суду.

Згідно ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Аналізуючи вищезазначені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що позивач пропустив передбачений статтею 99 КАС України строк звернення до суду, що згідно вимог статті 100 та частини 2 статті 107 КАС України в редакції на час розгляду апеляційної скарги є перешкодою для вирішення справи та розгляду позовних вимог по суті з прийняттям судового рішення про задоволення чи відмову в задоволенні позову. Пропуск строку звернення до суду на теперішній час відповідно до вказаних положень КАС України є підставою для залишення позову без розгляду.

При цьому колегія суддів вважає безпідставними посилання суду першої інстанції при вирішенні позову на положення статті 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки відповідно до вимог цієї статті виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком лише нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що її призначає і виплачує. Оскільки позивачу спірна частина пенсій нарахована не була, а також з огляду на те, що сам перерахунок пенсії є похідним від неправомірних дій або бездіяльності відповідного субєкту владних повноважень, для оскарження яких ст. 99 КАС України на час звернення з позовом до суду встановлювався річний строк, підстав для застосування цих положень немає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні справи припустив порушення норм процесуального права, які є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з залишенням адміністративного позову без розгляду.

В частині позовних вимог за період з 1 січня 2006 року по 8 липня 2007 року судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України N 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі N 1-29/2007 про соціальні гарантії громадян був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 12 статті 71, стаття 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року N 489-V, яким була зупинена на 2007 рік дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Таким чином, саме з 9 липня у 2007 році було відновлено дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18 листопада 2004 року, а тому саме з 9 липня 2007 року позивачка мала право на таке підвищення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а позовні вимоги за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року залишенню без розгляду. В іншій частині постанова суду винесена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 99, 100, 195, 197, 198, 202, 203, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та Управління Пенсійного фонду України в Старобешівському районі Донецької області задовольнити частково.

Постанову Старобешівського районного суду Донецької області від 25 вересня 2009 року у справі № 2а-2343/09/0547 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду України у Старобешівському районі Донецької області про зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну соціальну допомогу, як дитині війни, за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року залишити без розгляду.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через пять днів після направлення її особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після отримання її копії.

Головуючий: С.Ю.Чумак

Судді: М.М.Яковенко

ОСОБА_3