Справа № 2а-70/11/1214
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2011-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Фастовець В.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2011 року справа №2а-70/11/1214

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Казначеєва Е.Г.

суддів Яманко В.Г. , Васильєвої І.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 26 січня 2011 року у адміністративній справі № 2а-70/11/1214 за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії інваліду ЧАЕС,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду першої інстанції з позовною заявою до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій відповідача незаконними, зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії за період з 12.01.2005 р. по 04.10.2006 р..

В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що позивач, як інвалід 3-ї групи, внаслідок захворювання, пов'язаного з участю у ліквідації наслідків аварії нa ЧАЕС отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон). Згідно зі ст. 54 Закону призначений розмір пенсії для інвалідів 3-ї групи повинен бути не нижче 6 мінімальних пенсій за віком. Крім того, відповідно до ст.50 Закону, інвалідам 3-ї групи також виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Відповідачем вказані пенсії виплачувалися у період 12.01.2005 р. по 04.10.2006 р. у меншому за встановлений законодавством розмір.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 26 січня 2011 року позовні вимоги були задоволені частково. Суд першої інстанції визнав протиправними дії управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області щодо виплати ОСОБА_2 пенсій на підставі ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01 по 04 жовтня 2006 року включно в меншому ніж передбачено Законом розмірі, визнав за ОСОБА_2 право на перерахунок основної і додаткової пенсії на підставі ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплату заборгованості за період з 01 по 04 жовтня 2006 року включно та зобов'язав управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області провести ОСОБА_2 з 01 жовтня по 04 жовтня 2006 року включно перерахунок на підставі ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" основної пенсії з розрахунку шести мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, нанесену здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком та виплатити заборгованість, у задоволенні позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій протиправними, права на перерахунок пенсії і виплату заборгованості, зобов'язання до перерахунку і виплату пенсії за період з 12 січня 2005 року по 30 вересня 2006 року включно відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції як прийняту з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії за період з 12.01.2005 р. по 04.10.2006 р..

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції як прийняту з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З врахуванням частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний перегляд постанови суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги відповідача.

Позивач віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та є інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням, довідкою МСЕК .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, на думку позивача, неправомірно відмовив позивачу в перерахунку пенсії за період з 12.01.2005 р. по 04.10.2006 р. згідно вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до зміни розміру прожиткового мінімуму, встановленого законодавством.

Право вибору пенсійних виплат передбачене статтею 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Пунктом 13 розділу XV вказаного закону, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Позивачу була призначена за його вибором пенсія за 3 групою інвалідності, як особі що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року в редакції Закону України № 2001-ХІІ від 19 грудня 1991 року, зі змінами та доповненнями станом на час існування спірних правовідносин, визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до 1 категорії встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була чинною до 31 грудня 2007 року) визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була чинною до 31 грудня 2007 року) передбачено, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідач в апеляційній скарзі посилався на те, що виплата пенсії позивачу відбувалася на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірах встановлених постановами Кабінету Міністрів України, які є обов'язковими для виконання державними пенсійними органами. Так, постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 3 січня 2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» було встановлено, що розрахунок пенсій та додаткової пенсії призначених відповідно статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинен проводитися виходячи з розміру 19 грн. 91 коп.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (в редакції на день звернення позивача за перерахунком) передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідач наполягає на тому, що за частиною 3 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії провадиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

В обґрунтування підстав для задоволення позовних вимог в частині зобовязання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату позивачу пенсії по інвалідності та додаткової пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.10.2006 р. по 04.10.2006 р., суд першої інстанції вказав на визначення вимог пункту 3 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Законом України від 17 листопада 2005 року № 3108.

Колегія суддів встановила, що Законом України від 17 листопада 2005 року № 3108 було внесено зміни до пункту 3 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які набрали законної сили з 13 грудня 2005 року, шляхом визначення про те, що обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Вищевказана норма Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачає обовязку УПФУ щодо автоматичного перерахунку пенсії.

Згідно частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. За частиною 5 статті 45 цього закону документи про перерахунок пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії.

Позивачем не надано доказів звернення з заявою про перерахунок пенсії до відповідача в спірний період з 12.01.2005 р. по 04.10.2006 р., тому колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, що обумовлює задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 26 січня 2011 року у адміністративній справі № 2а-70/11/1214 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 26 січня 2011 року у адміністративній справі № 2а-70/11/1214 задовольнити.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 26 січня 2011 року у адміністративній справі № 2а-70/11/1214 - скасувати.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії інваліду ЧАЕС за період з 12.01.2005 р. по 04.10.2006 р..

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий

суддя: Е.Г.Казначеєв

Судді: В.Г.Яманко

ОСОБА_3