Справа № 2а-1558/11/0511
Суддя: Яманко Валентина Григорівна
Дата ухвалення: 2011-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сухоручко Ю.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2011 року справа №2а-1558/11/0511

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Яманко В.Г.

суддів Казначеєва Е.Г. , Васильєвої І.А.

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Дебальцевського міського суду Донецької області

від 25 березня 2011 року

по адміністративній справі № 2а-1558/11/0511 (суддя Сухоручко Ю. О.)

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України

в м. Дебальцеве Донецької області

про перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 24 лютого 2011 року звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом (арк. спр. 2-5) до Управління Пенсійного фонду України в м. Дебальцеве Донецької області про поновлення строку звернення до суду, визнання дій відповідача неправомірними, зобовязання відповідача здійснити виплату щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії за період з січня 2006 року по січень 2011 року в сумі 7085 грн., зобовязання відповідача в подальшому при нарахування пенсії нараховувати щомісячну соціальну державну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Дебальцевського міського суду Донецької області від 25 березня 2011 року (арк. спр. 14-16) позовні вимоги були задоволені частково. Суд першої інстанції визнав неправомірною відмову відповідача щодо виплати недоотриманої суми підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоду з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 січня 2011 року по 25 березня 2011 року з урахуванням проведених виплат, в іншій частині позовних вимог відмовив.

В апеляційній скарзі (арк. спр. 18) позивач просив скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Колегія суддів зазначає, що з врахуванням частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний перегляд постанови суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Закон України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195-IV від 18 листопада 2004 року (зі змінами та доповненнями станом на час розгляду спірних правовідносин), який набрав чинності з 1 січня 2006 року, встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 1 вказаного закону передбачено, що дитина війни це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Статус позивача як дитини війни підтверджується паспортом, посвідченням.

Статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI, що набрав чинності з 1 січня 2008 року, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладена в новій редакції, яка передбачає, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008. У вказаному рішенні Конституційним судом України було зазначено, що положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Суд першої інстанції правильно визначив, виходячи з рішення Конституційного суду N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, що передбачене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком діяло з 22 травня 2008 року.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначив, що в 2010 році виплата позивачу підвищення до пенсії як дитині війни здійснювалася відповідно до положень пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Згідно постанови Дебальцевського міського суду Донецької області від 10 грудня 2011 року по адміністративній справі № 2а-1249/10/0555 (арк. спр. 22-24), визнано неправомірною відмову УПФУ щодо виплати недоотриманої суми підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобовязано УПФУ здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоду з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 року по 10 грудня 2010 року з урахуванням проведених виплат, в іншій частині позовних вимог відмовив.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року (арк. спр. 34-36), прийнятої за результатами перегляду постанови Дебальцевського міського суду Донецької області від 10 грудня 2011 року по адміністративній справі № 2а-1249/10/0555, постанову Дебальцевського міського суду Донецької області від 10 грудня 2011 року по адміністративній справі № 2а-1249/10/0555 скасовано в частині задоволення позовних вимог за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 30 квітня 2010 року, залишивши в цій частині позов без розгляду, в частині задоволених позовних вимог з 1 травня 2010 року постанову Дебальцевського міського суду Донецької області від 10 грудня 2011 року по адміністративній справі № 2а-1249/10/0555 залишено без змін.

Судом першої інстанції не було надано оцінки зазначеним відомостям та допущено порушення норм процесуального права в частині не закриття провадження в частині позовних вимог про зобовязання УПФУ здійснити виплату підвищення до пенсії як дитині війни за 2007-2010 роки.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що через порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до вимог статті 202 КАС України, з прийняттям нової постанови з частковим задоволенням позовних вимог, з визначенням періоду, за який відповідач зобовязаний здійснити відповідний перерахунок з 11 грудня 2010 року по 25 березня 2011 року, при цьому кінцевий термін перерахунку це дата судового рішення, що відповідає заявленим позовним вимогам.

Стосовно позовних вимог позивача про зобовязання відповідача в подальшому здійснювати виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. В межах Кодексу адміністративного судочинства України захисту підлягає порушене право позивача, внаслідок чого зобовязання відповідача в подальшому здійснювати виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни», є безпідставним, оскільки встановлює обовязки на майбутнє без наявності спірних правовідносин, які можуть бути в подальшому припиненні або зміненні в сторону зменшення шляхом внесення змін до закону.

Статтею 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 10 статті 33 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27 квітня 2010 року № 2154-VI встановлено, що у 2010 році кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з окремими пунктами статей 6, 20 та 32 цього Закону, спрямовуються відповідно на дотацію Пенсійному фонду України на пенсійне забезпечення військовослужбовців, виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами (за рахунок джерел, визначених пунктом 10 статті 6 цього Закону).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що виплата підвищення до пенсії позивачу як дитині війни здійснюється органами Пенсійного Фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Колегія суддів не приймає посилання скаржника на відсутність бюджетного фінансування в обсязі передбаченому Законом України "Про соціальний захист дітей війни" для здійснення соціальних виплат, з огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги, відповідно до вимог частини 2 статті 3 Конституції України, за якою права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції згідно статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, прийняття нової постанови з частковим задоволенням позову.

Керуючись статтями 99, 100, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дебальцевського міського суду Донецької області від 25 березня 2011 року по адміністративній справі № 2-а-1558/11/0511 задовольнити частково.

Постанову Дебальцевського міського суду Донецької області від 25 березня 2011 року по адміністративній справі № 2-а-1558/11/0511 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дебальцеве Донецької області про поновлення строку звернення до суду, визнання дій відповідача неправомірними, зобовязання відповідача здійснити виплату щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії за період з січня 2006 року по січень 2011 року в сумі 7085 грн., зобовязання відповідача в подальшому при нарахування пенсії нараховувати щомісячну соціальну державну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» - задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Дебальцеве Донецької області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 11 грудня 2010 року по 25 березня 2011 року за рахунок коштів Державного бюджету України з врахуванням фактично здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.Г.Яманко

Судді Е.Г.Казначеєв

ОСОБА_3