Справа № 2а-8558/10/0523
Суддя: Яманко Валентина Григорівна
Дата ухвалення: 2011-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Попревич В.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2011 року справа №2а-8558/10/0523

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Яманко В.Г.

суддів Казначеєва Е.Г. , Васильєвої І.А.

при секретарі судового засідання Гудковій К. І.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - особисто,

від відповідача: не зявився, повідомлені належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву ОСОБА_2

про розяснення ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду

від 19 квітня 2011 року по адміністративній справі № 2-а-8558/10/0523

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Київського районного суду м. Донецька

від 24 грудня 2010 року

по адміністративній справі № 2-а-8558/10/0523 (суддя Попревич В. М.)

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України

в Київського районі м. Донецька

про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання

здійснити перерахунок підвищення до пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся 14 грудня 2010 року до суду першої інстанції з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Київського районі м. Донецька (далі по тексту - УПФУ) про стягнення недоплаченої суми щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни за серпень-грудень 2010 року в сумі 577 грн. 80 коп., зобовязання відповідача провести нарахування щомісячної доплати до пенсії позивача в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2011 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постановою Київського районного суду м. Донецька від 24 грудня 2010 року (арк. спр. 14) позовні вимоги були задоволені частково. Суд першої інстанції зобовязав відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, за рахунок коштів Державного бюджету України, з 1 серпня 2010 року по 24 грудня 2010 року, в задоволення частини позовних вимог до УПФУ про зобовязання нарахувати та виплати на майбутній період суд першої інстанції відмовив.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року апеляційна скарга позивача була залишена без задоволення, постанова суду першої інстанції без змін.

10 травня 2011 року ОСОБА_2 через канцелярію Донецького апеляційного адміністративного суду була надана заява про розяснення судового рішення.

Позивач в обґрунтування своєї заяви про розяснення рішення зазначив, що наполягає на письмовому розясненні з яких підстав відмовлено у виплаті 30 % надбавки до пенсії щомісячно з 1 січня 2011 року та вказано про те, що судове рішення не оскаржується.

Колегія суддів, розглянувши заяву позивача, зазначає наступне.

Закон України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195-IV від 18 листопада 2004 року (зі змінами та доповненнями станом на час розгляду спірних правовідносин), який набрав чинності з 1 січня 2006 року, встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 1 вказаного закону передбачено, що дитина війни це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Статус позивача як дитини війни підтверджується паспортом, посвідченням.

Статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI, що набрав чинності з 1 січня 2008 року, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладена в новій редакції, яка передбачає, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008. У вказаному рішенні Конституційним судом України було зазначено, що положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Суд першої інстанції правильно визначив, виходячи з рішення Конституційного суду N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, що передбачене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком діяло з 22 травня 2008 року.

Позивачем обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначалося, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено в зобовязанні відповідача здійснювати виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2011 року.

В межах Кодексу адміністративного судочинства України захисту підлягає порушене право позивача, внаслідок чого, з врахуванням дати звернення позивача до суду першої інстанції 14 грудня 2010 року, дати постанови суду першої інстанції 24 грудня 2010 року, зобовязання відповідача в подальшому здійснювати виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни», є безпідставним, оскільки встановлює обовязки на майбутнє без наявності спірних правовідносин, які можуть бути в подальшому припиненні або зміненні в сторону зменшення шляхом внесення змін до закону.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів розяснює позивачу про наявність підстав для залишення без змін постанови суду першої інстанції згідно статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно питання порядку оскарження судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 1832 КАС України.

За пунктом 2 частини 1, частини 8 статті 183-2 КАС України апеляційні скарги у справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції адміністративна справа розглянута в порядку скороченого провадження, тому відповідно до вимог частини 10 статті 183-2 КАС України, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Колегія суддів також вказує, що позивач має право повторного звернення до суду першої інстанції з позовом до УПФУ з вимогами про перерахунок підвищення до пенсії як дитині війни з 1 січня 2011 року в межах строку визначеного статтями 99, 100 КАС України при наявності порушення відповідачем права позивача на отримання цієї допомоги згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей».

Керуючись статтею 170, частиною 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_2 про розяснення судового рішення задовольнити.

Розяснити ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року у справі № 2-а-8558/10/0523 наступним чином: не задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Київського районі м. Донецька провести нарахування щомісячної доплати до пенсії позивача в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2011 року обумовлено датою звернення позивача до суду першої інстанції за захистом фактично порушеного права 14 грудня 2010 року, прийняттям судового рішення судом першої інстанції 24 грудня 2010 року та неможливістю вирішення вимог на майбутнє без встановлення факту порушення прав позивача. Не оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про залишення без змін постанови суду першої інстанції від 24 грудня 2010 року передбачено частиною 10 статтею 183-2 КАС України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.Г.Яманко

Судді Е.Г.Казначеєв

ОСОБА_3