Справа № 2а/0570/1849/11
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2011-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голубова Л.Б.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2011 року справа №2а/0570/1849/11 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Карпушової О.В.

суддів Василенко Л.А. , Гімона М.М.

при секретарі Дровниковій К.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 березня 2011 року в адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі Донецької області про стягнення витрат на виплату пенсій,

В С Т А Н О В И В :

02.02.2011 р. Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Маріуполя Донецької області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, який був уточнений в ході слухання справи (а.с.47), до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в м. Маріуполі Донецької області про стягнення витрат по особових справах потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з серпня 2010р. по грудень 2010р. (включно) у розмірі 14197грн.88коп.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 04 березня 2011 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі Донецької області на користь Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області суму основного розміру пенсій та поштового збору на доставку пенсій пенсіонерам, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, в розмірі 3054 (три тисячі пятдесят чотири) гривні 88 копійок. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив зокрема з того, що стягненню підлягає сума виплати основного розміру пенсій та поштового збору на доставку пенсій пенсіонерам у розмірі 3054,88 грн., оскільки адресна допомога, яка сплачувалась вищевказаним особам відшкодуванню не підлягає.

Позивач подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 березня 2011 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки судом при прийнятті судового рішення порушено норми матеріального права..

Обґрунтована апеляційна скарга тим, що Постановою КМУ № 265 визначено, що виплата щомісячної державної адресною допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога, тому адресна допомога є складовою пенсії, в наслідок чого підлягає відшкодуванню як і основна пенсія.

Відповідачем подано апеляційну скаргу на судове рішення, в якій зазначено, що вказані позовні вимоги вже були предметом розгляду в іншому судовому процесі, прийнято судове рішення, яке після оскарження в апеляційному порядку, залишено без змін. Також, відповідачем зазначено в скарзі, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, просить провадження по справі закрити, відмовити в задоволені позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що в бюджеті Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України не закладені кошти на фінансування витрат, повязаних з проведенням страхових виплат потерпілим, які отримали каліцтво за межами України, оскільки основним джерелом фінансування фонду є внески роботодавців, а так як пенсіонери, вказані у списках отримали каліцтво за межами України, то підприємства, де були травмовані вказані особи, не перераховують внески до бюджету Фонду. Відповідно до ст.3 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992року, всі витрати, повязані із здійсненням пенсійного забезпечення несе держава, яка надає пенсійне забезпечення. Потерпілі які отримали каліцтво за межами України і переїхали на постійне місце проживання, не є застрахованими в Україні, за них не сплачувались страхові внески до фону, тому здійснення їм страхових виплат за рахунок страхових коштів Фонду є нецільовим використанням.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача у судове засідання не зявився, що час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарга сторін не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області складені списки осіб, яким виплачені пенсії по інвалідності внаслідок нещасних випадків на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період серпень 2010р. по грудень.2010р. (включно) у розмірі 14197грн.88коп.

Вказана сума складається з сум витрат на виплату пенсій особам: ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які отримали виробничу травму за межами України травму під час дії законодавства СРСР, що підтверджено відповідними актами (а.с.22-32), у розмірі 14197грн.88коп., яка відповідно до розрахунку пенсій по кожній особі, складається ОСОБА_7: основна пенсія 750грн., щомісячна адресна допомога 2848грн., ОСОБА_4: основна пенсія 750грн., поштовий збір 28грн.42коп., адресна допомога 2848грн., ОСОБА_5: основна пенсія 750грн.,поштовий збір 26грн.46коп., адресна допомога 2599грн., ОСОБА_6: основна пенсія 750грн., адресна допомога 2848грн., входить виплата щомісячної державної адресної допомоги

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені і знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Частиною 4 статті 26 Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування передбачено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинності з 1 квітня 2001 року, Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-ХІУ особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Абзацом 1 частини 3 розділу XI (Прикінцеві положення) Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено, що відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги. Абзацом 2 цієї частини встановлено, що уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Крім того, абзацом 7 наведеної вище частини передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків є правонаступником державного, галузевих та регіональних фондів охорони праці, передбачених статтею 21 Закону України «Про охорону праці», які ліквідуються.

Статтею 3 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р. встановлено, що всі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою несе держава, що надає це пенсійне забезпечення. Статтею 5 цієї Угоди передбачено, що вона поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені законодавством.

Відповідно до підпункту «г» п.1 ч.1 ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-ХІУ у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Крім того, ч.2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-ХІУ передбачено, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Таким чином, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пенсія по інвалідності, яка виплачується Управлінням Пенсійного Фонду України в Приморському районі м.Маріуполя Донецької області особам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які стали інвалідами внаслідок нещасного випадку на виробництві під час дії законодавства СРСР, підлягає відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. )

Крім того, як було встановлено судом першої інстанції щомісячна пенсія зазначених осіб складається також з виплат, як основна пенсія, так і адресна допомога.

Суд першої інстанції при прийнятті судового рішення дійшов вірного висновку, що позовні вимоги щодо відшкодування витрат в частині стягнення з відповідача щомісячної державної адресної допомоги у розмірі 5447 грн. не підлягають задоволенню.

На підставі вказаного, колегія суддів згодна з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення сум основного розміру пенсій та поштового збору на доставку пенсій пенсіонерам, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, в розмірі 3054,88 грн.

Доводи апелянта відповідача з приводу того, що вказані позовні вимоги вже були предметом розгляду в іншому судовому процесі, не заслуговують уваги, оскільки не підтверджені відповідними доказами, а судові рішення, надані відповідачем з цього приводу, стосуються аналогічних позовних вимог, але за інший період.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Повний текст ухвали виготовлено 24 травня 2011 року.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 березня 2011 року залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 березня 2011 року в адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі Донецької області про стягнення витрат на виплату пенсій залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. ОСОБА_8 ОСОБА_9 Гімон