Справа № 162/358/16-а,2-а/162/92/16
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 р. Справа № 876/3895/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 05.05.2016 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

встановив :

27.04.2016 року позивач - ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", при цьому при нарахуванні пенсії відповідач проводить їй доплату відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 1 % мінімального розміру пенсії за кожен рік роботи понад встановлений мінімальний стаж роботи для жінок - 20 років, внаслідок чого позивач стала недотримувати значні для неї пенсійні виплати.

ОСОБА_2 просить суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області провести їй перерахунок та виплату пенсії, в межах строку позовної давності, відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 05.05.2016 р. позов задоволено.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 28 жовтня 2015 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку.

Постанову у межах суми стягнення за один місяць звернено до негайного виконання.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Вважає, що постанова є безпідставною і необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі. Зокрема вказує на те, що перерахунок пенсії позивачці необхідно проводити згідно вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), а не згідно ч. 2 ст.56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-XII).

Оскільки, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, тому, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Так, ОСОБА_2 є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджено відповідним посвідченням. Пенсія призначена позивачу з 19.06.1997 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області.

21.04.2016 р. ОСОБА_2 звернулась в Управління із заявою про обрання умов, норм та порядку пенсійного забезпечення, встановлені відповідно до Закону № 796-ХІІ.

Листом Управління від 25.04.2016 р. в здійсненні такого перерахунку було відмовлено, що стало підставою для звернення ОСОБА_2 із позовом до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення", умови, норми та порядок такого забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України "Про пенсійне забезпечення" або спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Поряд з цим, статтею 55 Закону № 796-XII (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Отже, обставини справи свідчать про те, що позивачка обрала умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом № 796-ХІІ.

Статтею 56 Закону № 796-ХІІ передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) для осіб, які підпадають під його дію. Зокрема, згідно з частиною 2 зазначеної статті, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше ніж 20 років - чоловіки, 15 років - жінки, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в частині другій статті 56 Закону № 796-ХІІ.

Водночас порядок перерахунку пенсій Законом № 796-ХІІ не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі частини 7 статті 9 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону № 796-ХІІ, як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 частини другої статті 28 Закону № 1058-IV встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на умовах, визначених положеннями Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Тому, позовні вимоги ОСОБА_2 в межах визначеного ст.99 КАС України строку звернення до суду (починаючи з 28.10.2015 року) є підставними і обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

ухвалив :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 05.05.2016 р. по справі № 162/358/16-а, 2-а/162/92/2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О.Большакова

В.Я. Макарик