Справа № 2а-28534/10/0570
Суддя: Чумак Сергій Юрійович
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Циганенко А.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 року справа №2а-28534/10/0570

приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Чумака С.Ю.

суддів

ОСОБА_2, та ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Міністерства Фінансів України та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року в адміністративній справі №2а-28534/10/0570 за позовом ОСОБА_4 до Територіального управління державної судової адміністрації в Донецькій області, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання нарахувати та виплатити заборгованість по заробітній платі, третя особа Головне управління Державного Казначейства України в Донецькій області

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2010 року ОСОБА_4 звернувся із зазначеним позовом до суду і в обґрунтування позовних вимог зазначив, що він з 1 серпня 1990 року працює суддею Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області. Вказував на те, що всупереч вимогам Закону України «Про статус суддів» та схемам посадових окладів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року, не зважаючи на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у адміністративній справі № 2/174, з 19 серпня 2009 року заробітна плата виплачувалася йому не в повному обсязі. Підставами позову зазначив статті 120 та 126 Закону України «Про судоустрій України», статті 11 та 44 Закону України «Про статус суддів».

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року позовні вимоги позивача були задоволені частково, а саме: визнано неправомірною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації у Донецькій області щодо не прийняття заходів по повному фінансуванню заробітної плати судді Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області ОСОБА_4 з 19 серпня 2009 року по 1 вересня 2010 року з розрахунку 7,5 мінімальних заробітних плат, розмір яких був встановлений Законами України від 26 грудня 2008 року № 835-VI «Про державний бюджету країни на 2009 рік» та від 27 квітня 2010 року № 2154-VI «Про державний бюджет України на 2010 рік», а також Законом України від 20 жовтня 2009 року №1646-VI «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» на момент виплати у заявленому періоді. Зобовязано Міністерство фінансів України виділити з Державного бюджету України грошові кошти на додаткове фінансування Державної судової адміністрації України для Територіального управління Державної судової адміністрації у Донецькій області на бюджетну програму «Виконання рішень судів на користь суддів» для здійснення виплати судді Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області ОСОБА_4 недоплаченої за період з 19 серпня 2009 року по 1 вересня 2010 року заробітної плати. Зобовязано Територіальне управління Державної судової адміністрації у Донецькій області виділити Калінінському районному суду м. Горлівки Донецької області додаткове фінансування з бюджетної програми «Виконання рішень судів на користь суддів» для здійснення виплати судді Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області ОСОБА_4 недоплаченої за період з 19 серпня 2009 року по 1 вересня 2010 року заробітної плати з розрахунку 7,5 мінімальних заробітних плат, розмір яких був встановлений Законами України від 26 грудня 2008 року №835-VI «Про державний бюджет України на 2009 рік» та від 27 квітня 2010 року № 2154-VI «Про державний бюджет України на 2010 рік», а також Законом України від 20 жовтня 2009 року №1646-VI «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» на момент виплати у заявленому періоді. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Міністерство фінансів України не погодившись з постановою суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі зазначило, що частиною 4 статті 51 Бюджетного кодексу України відповідальність за управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням процедур та вимог, встановлених Бюджетним кодексом України, несуть розпорядники бюджетних коштів. З 1 січня 2003 року головним розпорядником коштів, передбачених в Державному бюджеті на утримання судів загальної юрисдикції, є ОСОБА_5 судова адміністрація України, яка несе відповідальність за фінансове забезпечення діяльності кожного суду. Видатки, передбачені в Державному бюджеті України на відповідні роки, на оплату суддів були фактично здійснені ОСОБА_5 казначейством України на 100 відсотків, тому позовні вимоги до Міністерства фінансів України задоволенню не підлягають.

ТУ ДСА в Донецькій області також подало апеляційну скаргу з аналогічними вимогами, в якій зазначило, що згідно ч. 1 ст. 121 Закону України «Про судоустрій України» від 07.02.2002 року № 3018-3, суди загальної юрисдикції фінансуються на підставі кошторисів і помісячних розписів видатків, затверджених відповідно до вимог цього Закону, в межах річної суми видатків, передбачених ОСОБА_5 бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку встановленому Бюджетним кодексом України. Відповідно до ст. 47,48 Бюджетного Кодексу України, Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Державного бюджету України. Міністерство фінансів України здійснює загальну організацію та управління виконання Державного бюджету України, координує діяльність учасників бюджетного процесу з питань виконання бюджету. В Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення ОСОБА_5 казначейством України операцій з коштами державного бюджету. Згідно ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Таким чином, апелянт наголошує, що відповідачами в будь-якому випадку щодо нарахування та виплати заборгованості по заробітній платі суддям є держава в особі Міністерства фінансів України та органів Державного казначейства України, тобто у даній справі ТУ ДСА України в Донецькій області є неналежним відповідачем.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до п. 2 ч. 1 ст.197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що позивач з 1 серпня 1990 року та по теперішній час працює суддею Калінінського районного суду м. Донецька Донецької області. Його посадовий оклад було встановлено, виходячи з мінімальної заробітної плати, у розмірі 332 грн., встановленої станом на 21 грудня 2005 року, без урахування підвищення мінімальної заробітної плати на підставі Законів України про ОСОБА_5 бюджет України на 2008-2010 роки.

Відповідно до ст. 122 Закону України «Про судоустрій України», яка регулює питання матеріально-технічного забезпечення судів, суди та інші установи, що мають статус юридичної особи, забезпечують поточні потреби своєї діяльності самостійно або на підставі окремих замовлень через державну судову адміністрацію. При цьому суди не здійснюють матеріальне забезпечення суддів. До того ж у міськрайонних судах загальної юрисдикції відповідний відділ, який здійснював би виплату заробітної плати суддям, відсутній.

Отже органами, які здійснюють матеріальне забезпечення суддів, є ОСОБА_5 судова адміністрація України та її територіальні управління.

Закон України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів», визначає статус суддів з метою забезпечення належних умов для здійснення правосуддя, дотримання Конституції і законів України, охорони прав і свобод громадян.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ (в редакції, що діяла станом на 01.01.2006) заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя, та складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років, інших надбавок.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на рівні Закону посадові оклади професійних суддів не встановлювались, а тому на реалізацію цього Закону, постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці суддів» було затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи, яка набрала законної сили з 1 січня 2006 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1310 від 31.12.2005 року затверджено зміни що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865, а саме постанову доповнено п. 4-1 наступного змісту: «Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться».

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року, визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», а тому колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно того, що постанова Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005р. № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 856 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» втратили чинність лише з 19 серпня 2009 року, тобто з часу набрання чинності рішенням суду першої інстанції та є обовязковою для виконання саме з цього часу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з цього моменту відповідачі ОСОБА_5 судова адміністрація України, Міністерство фінансів України, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області зобовязані були застосовувати постанову № 865 в первісній редакції, тобто проводити розрахунок посадового окладу судді з розміру мінімальної заробітної плати, починаючи з 19 серпня 2009 року з послідовним збільшенням відповідно до статті 55 Закону України "Про ОСОБА_5 бюджет України на 2009 рік" від 26.12.2008 № 835-VI та Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" від 20 жовтня 2009 року № 1646-VI, який спрямований на встановлення розміру прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, що забезпечить належний соціальний захист кожного громадянина України у період фінансово-економічної кризи, який складає з 1 листопада 2009 року в розмірі 744 грн., а з 1 січня 2010 року в розмірі 869 гривень.

Між тим, заробітна плата позивача, з 19 серпня 2009 року обчислювалась, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати у 332 гривні, встановленої станом на 21 грудня 2005 року, без урахування підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, яка станом на 19 серпня 2009 року становила 630 гривень, а з 1 січня 2010 року 869 гривень, що свідчить про безумовне порушення права позивача на належне матеріальне забезпечення.

Відповідно до п. 5 ст. 116 Закону України «Про судоустрій в Україні», Рада суддів України, розробляє та організовує виконання заходів щодо забезпечення незалежності судів і суддів, поліпшення стану організаційного забезпечення діяльності судів, розглядає питання правового захисту суддів, соціального захисту суддів та їх сімей і приймає відповідні рішення з цих питань, здійснює контроль за організацією діяльності судів та діяльністю державної судової адміністрації, заслуховує інформацію голів судів і посадових осіб державної судової адміністрації про їх діяльність, та виконує інші функції.

Відповідно до ст. 32-37 Бюджетного кодексу України на Міністерство фінансів України покладено обовязок щодо складання проекту закону про ОСОБА_5 бюджет України, визначення основних організаційно-методичних засад бюджетного планування, які використовуються для підготовки бюджетних запитів і розроблення пропозицій проекту Державного бюджету України, визначення на підставі основних макропоказників економічного і соціального розвитку України на наступний бюджетний період та аналізу виконання бюджету у поточному бюджетному періоді загального рівня доходів та видатків бюджету і надання оцінки обсягу фінансування бюджету для складання пропозицій проекту Державного бюджету України.

Головні розпорядники бюджетних коштів організують розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України в терміни та порядку, встановлені Міністерством фінансів України.

Міністерство фінансів України здійснює контроль за дотриманням бюджетного законодавства на кожній стадії бюджетного процесу як стосовно державного бюджету, так і місцевих бюджетів, якщо інше не передбачено законодавством України (стаття 111 Бюджетного кодексу України).

Статтею 126 Закону України «Про судоустрій України» встановлено, що ОСОБА_5 судова адміністрація України готує матеріали для формування пропозицій щодо бюджету судів та здійснює заходи щодо їх фінансування відповідно до цього Закону, здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, а згідно до приписів статті 58 Бюджетного кодексу України є розпорядником коштів, а тому зобовязане організовувати розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України, яке за результатами аналізу приймає рішення про включення бюджетного запиту до пропозиції проекту Державного бюджету, готує проект Закону про ОСОБА_5 бюджет України. Видатки Державного бюджету України на утримання судової влади захищені безпосередньо Конституцією та законами і не можуть бути скасовані чи зменшені без відповідної компенсації.

Тобто, ОСОБА_5 судова адміністрація України повинна була внести до Міністерства фінансів України пропозиції щодо збільшення бюджетного фінансування судової системи, у звязку з визнанням судом незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. №1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865» та пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів, що не було виконано в порушення вимог ст.ст. 20, 21 Бюджетного кодексу України, а тому порушено принцип відповідальності учасника бюджетного процесу, яким передбачено, що кожен учасник бюджетного процесу несе відповідальність за свої дії або бездіяльність на кожній стадії бюджетного процесу (п.11 ч.1ст.7 Бюджетного кодексу України).

Таким чином, за загальної бездіяльності Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, які не прийняли відповідних дій щодо перерахунку заробітної плати позивача, у Державного казначейства України не було передбачених діючим законодавством підстав для перерахунку спірних коштів.

З огляду на зазначене, ОСОБА_5 судовою адміністрацією України, Міністерством фінансів України, Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області не було своєчасно здійснено відповідного перерахунку посадового окладу та грошового забезпечення позивачу, оскільки нарахування заробітної плати та грошового утримання з 19.08.2009 року здійснювалось на підставі скасованого, тобто недіючого, пункту 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 865.

На підставі вищезазначеного, судова колегія дійшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для скасування постанови немає.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Міністерства Фінансів України та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року в адміністративній справі № 2а-28534/10/0570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Судді: Д.В. Ляшенко

ОСОБА_3