Справа № 2а-214/11/1225
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2011-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Цибульник С.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2011 року справа № 2а-214/11/1225

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Юрченко В.П.

суддів Малашкевича С.А. , Чебанова О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 08 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Сватівського районного суду Луганської області із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання дій незаконними, зобовязання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії, як дитині війни, з 01.01.2006 року.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено частково. Визнана неправомірною бездіяльність відповідача щодо нарахування щомісячної соціальної допомоги позивачу, як дитині війни. Зобов`язано відповідача здійснити перерахування та виплату підвищення до пенсії позивачу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 31.08.2010 року. В задоволені решти вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем та відповідачем подані апеляційні скарги, в яких апелянти ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови, а саме: позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу у повному обсязі,.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційних скарг, вважає, що останні необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач відноситься до категорії „діти війни, що підтверджується посвідченням, знаходиться на обліку відповідача та отримує пенсію за віком.

Відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Статтею 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Статтею 110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" було встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6 - протягом 2006 року поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Протягом 2006 року урядом не впроваджувався порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом, на 2007 та 2008 роки зупинено, зокрема, дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Поряд з цим, 09.07.2007 року Конституційним Судом України у справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) ухвалено Рішення № 6-рп/2007, відповідно до якого, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» № 489-V від 19.12.2006 року, а також рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Конституційний Суд України відзначив, що положеннями Закону України про Державний бюджет України не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими законами України, не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає.

За таких обставин, положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Що стосується строку звернення до суду, то позивач в позові не просить поновити строк звернення до суду, жодних поважних причин його пропуску не навів. Тому колегія суддів зауважує, що, згідно ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів також зазначає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2011 року позивач звернувся до суду першої інстанції із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання дій незаконними, зобовязання відповідача нарахувати та виплатити підвищення до пенсії, як дитині війни, з 01.01.2006 року. Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги позивача, починаючи з 31.08.2010 року, посилаючись на норми ст. 99 КАС України.

Колегія суддів, вважає, що в даному випадку, порушене право позивача підлягає захисту в межах шестимісячного строку, що передувало строку звернення до суду, а саме з 31 липня 2010 року, тобто з часу направлення позову до суду.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для зміни постанови суду першої інстанції згідно статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 159, 160, 167, 184, 195, 195-1, 197, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 08 лютого 2011 року у справі № 2а-214/11/1225 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 08 лютого 2011 у справі № 2а-214/11/1225 задовольнити частково.

Постанову Сватівського районного суду Луганської області від 08 лютого 2011 року у справі № 2а-214/11/1225 змінити.

В абзаці 3 резолютивної частини постанови слова: «з 31 серпня 2010 року» замінити на «з 31 липня 2010 року».

В іншій частині постанову Сватівського районного суду Луганської області від 08 лютого 2011 року у справі № 2а-214/11/1225 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Колегія суддів: В.П. Юрченко

ОСОБА_3

ОСОБА_4