Справа № 674/258/16-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 674/258/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Артемчука В.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

25 серпня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

за участю: секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного Фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області (далі УПФУ в Дунаєвецькому районі) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 20 травня 2016 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаною постановою в частині відмови в задоволенні позову, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін та перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено слідуюче.

Постановою Дунаєвецького районного суду від 28 листопада 2014 року по справі №674/1551/14-а визнано дії УПФУ у Дунаєвецькому районі Хмельницької області зобов'язано УПФУ у Дунаєвецькому районі здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_4 з 01 вересня 2014 року згідно поданої нею до управління Пенсійного фонду України у Дунаєвецькому районі Хмельницької області заяви та довідки Дунаєвецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області № 709/4/05-021 від 08 вересня 2014 року з урахуванням інших виплат, відповідно місячної суми заробітної плати, на яку нараховані страхові внески 3470,87 грн. у розмірі 88%.

12 серпня 2015 року позивач звернулася з листом до УПФУ у Дунаєвецькому районі з вимогою виконати вищезазначене рішення суду, на що отримала відповідь за №19/М-10 від 26.08.2015 р., що в серпні 2015 р. виплата пенсії проведена з розміру 3054,37 грн., індексації 22,78 грн., та суми доплати відповідно виконання постанови суду 443,08 грн. Пенсія призначена і виплачується відповідно вимог діючого законодавства.

16 січня 2016 року ОСОБА_4 повторно звернулася до управління до відповідача з вимогою додатково повідомити, який місяць визначений базовим при нарахуванні індексації починаючи з 01.04. 2006 року по даний час, помісячно вказати суму нарахованої індексації та вказати коефіцієнти індексації відповідно яких була нарахована індексація за вище зазначений період. У разі невірного нарахування індексації просила провести її перерахунок та виплату відповідно вимог діючого законодавства, а також провести та виплатити компенсацію втраченого доходу на суму індексації нараховану та не виплачену з вересня 2014 року по даний період.

Листом від 01.02.2016р. №6/М-10 УПФУ у Дунаєвецькому районі повідомило ОСОБА_4, що базовий місяць для проведення індексації жовтень 2009 року змінено на вересень 2014 року в результаті проведеного перерахунку пенсії з 01.09.2014 р. на виконання постанови Дунаєвецького районного суду від 28.11.2014 року.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач оскаржила його в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4 в частині зобов'язання відповідача виплатити їй компенсацію втрати частини доходу, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність законних підстав для проведення таких виплат.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи та організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2000 року № 1058-4, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ, Кабінет Міністрів України 21 лютого 2001 року прийняв постанову № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно абз. 1 п. 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Отже, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії), порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання) та затримка виплати доходів один і більше календарних місяців.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій УПФУ в Дунаєвецькому районі стосовно зміни при перерахунку пенсії ОСОБА_4 базового місяця нарахування індексації наростаючим підсумком з жовтня 2009 року на вересень 2014 року та зобов'язав останнє здійснити з вересня 2014 року нарахування та виплату індексації пенсії наростаючим підсумком відповідно до Порядку проведення грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, відповідно базового місяця для призначення індексації жовтень 2009 року, діючих коефіцієнтів інфляції та встановленого прожиткового мінімуму доходів громадян для осіб, які втратили працездатність та повернути невиплачену суму індексації пенсії з урахуванням раніше здійснених виплат.

Таким чином, вищезазначеним судовим рішенням встановлено, що відповідач нараховував позивачу індексацію, в розмірі меншому, ніж передбачений чинним законодавством, а відтак з моменту набрання цим рішенням законної сили, відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок пенсії пенсії позивачу.

Однак, враховуючи те, що УПФУ в Дунаєвецькому районі скористалося своїм правом на оскарження постанови Дунаєвецького районного суду від 20.05.2016 року, а відповідно до приписів частини 3 статті 254 КАС України постанова суду першої інстанції набирає законної сили після набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного оскарження, то у відповідача не було підстав для здійснення перерахунку індексації пенсії позивачу.

Слід також зазначити, що право на виплату компенсації втрати частини доходів виникне у ОСОБА_4 тільки у разі, якщо в результаті здійсненого перерахунку виявиться, що відповідач виплачував їй пенсію в розмірі меншому ніж передбачений законом.

Крім того, компенсація втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати може бути виплачена віповідачем, після перерахунку пенсії в добровільному порядку, а тому на думку колегії суддів, позовна вимога ОСОБА_4 про зобов'язання УПФУ в Дунаєвецькому районі провести нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати індексації, заявлена нею передчасно.

Враховуючи викладене, суд апеляційної вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для зобов'язання відповідача, зійснити виплату компенсації втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строки виплати пенсійних коштів.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20 травня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 01 вересня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6