Справа № 2а-7117/11/1270
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2011-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року справа №2а-7117/11/1270 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Білак С. В.

суддів Гаврищук Т.Г. , Сухарька М.Г.

при секретарі Костроміній Г.С.

з участю:

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2, міського голови Рубіжанської міської ради ОСОБА_4 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2011 року у справі № 2а-7117/11/1270 за позовом ОСОБА_2 до міського голови Рубіжанської міської ради ОСОБА_4, заступника голови Державної реєстраційної служби України ОСОБА_5 про визнання бездіяльності протиправною, зобов»язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із позовом до міського голови Рубіжанської міської ради ОСОБА_4, заступника голови Державної реєстраційної служби України ОСОБА_5 про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позивач просив визнати протиправною бездіяльність посадової особи - міського Голови ОСОБА_4 щодо не виконання дій згідно ст.2 ч. 1 ст.3, ч. 1 ст.5, ч. 1 ст. 14, ч. 1 п.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», що є порушенням вимог ст. 19. ст.34 Конституції України та такими, що завдали моральної шкоди; стягнути з цього відповідача на відшкодування моральної шкоди витрат, повязаних з затратами на ліки унаслідок розгляду позову в сумі 800 грн., визначитись з відповідальністю відповідача 1 згідно ст.24 ч.1 п.3 п.6 п. 7 п.9 Закону України «Про доступ до публічної інформації»; визнати протиправною бездіяльність державної посадової особи - заступника голови Держреєстру України ОСОБА_5 щодо не виконання дій. згідно ст.22 ч.3, ч.4 п.1 п.4 Закону України «Про доступ до публічної інформації», що є порушенням вимог ст. 19. ст. 34 Конституції України та такими, що завдали матеріальної шкоди позивачу) і стягнути з цього відповідача на відшкодування позивачу грошових витрат, повязаних з розглядом справи в сумі 500 грн.; зобов'язати відповідача 2 виконати свої обовязки по направленню запиту згідно вимог ст. 22 ч.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» - «належному розпоряднику інформації» - державному реєстратору у м. Рубіжне; визначитись з відповідальністю відповідача 2 згідно ст.24 ч. 1 п.3 п.6 п. 7 п. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2011 року позов було задоволено частково.

Визнано протиправними дії міського голови Рубіжанської міської ради ОСОБА_4 щодо надіслання запиту ОСОБА_2 від 18.07.2011р. до Державної реєстраційної служби України.

В іншій частині позовних вимог позивачу було відмовлено за їх необґрунтованістю.

Не погодившись з таким рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги.

Позивач в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та задовольнити його вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

При прийнятті рішення суд керувався виключно тільки окремими нормами статей Закону України «Про доступ до публічної інформації» та ч.6 ст.11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців». Суд знехтував вимогами ст.ст.3, 8, 19, 34, 55, 56 Конституції України, ст.ст.2, 3, 4, 13, 14, 17, 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідач міський голова Рубіжанської міської ради ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині визнання протиправними дій міського голови Рубіжанської міської ради ОСОБА_4 щодо надіслання запиту ОСОБА_2 від 18.07.2011р. до Державної реєстраційної служби України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Міським головою м.Рубіжне були здійснені всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації».

В судовому засіданні позивач та представник відповідача підтримали доводи своїх апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 18.07.2011р. позивач направив до Рубіжанської міської ради як розпорядника інформації запит на інформацію, в якому відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» просив надати копію опису документів (або перелік цих документів), отриманих від голови ліквідаційної комісії (або уповноваженої особи міськради) державним реєстратором ОСОБА_6 для внесення запису в Державний реєстр про припинення юридичної особи відділу капітального будівництва (ВКБ) в березні місяці 2010 (запис зроблено 31.03.2010р.).

Згідно відповіді за підписом міського голови Рубіжанської міської ради Луганської області ОСОБА_4 від 20.07.2011р., відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців видаються у вигляді витягу з Єдиного реєстру або довідки про наявність або відсутність в ЄДР інформації, яка запитується. Для отримання необхідної інформації стосовно тієї чи іншої юридичної особи державному реєстратору надається запит відповідної форми. За одержання витягу та довідки з ЄДР справляється плата, розмір та порядок внесення якої визначається спеціально уповноваженим органом з питань державної реєстрації. Відповідно наказу Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 08.06.2005р. Держкомпідприємництво є розпорядником та адміністратором Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відповідно до ч. 3 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», яка передбачає, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо хто нею володіє, зобовязаний направити цей запит належному розпоряднику. Враховуючи зазначене, запит позивача надісланий до Єдиного державного реєстру.

Згідно відповіді за підписом заступника голови Державної реєстраційної служби України ОСОБА_5 від 02.08.2011р. позивачеві було повідомлено, що відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» формування, ведення та зберігання реєстраційних справ (крім реєстраційних справ юридичних осіб, зареєстрованих відповідно до частини четвертої статті 3 Закону про реєстрацію) здійснює державний реєстратор на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Порядок ведення реєстраційних справ визначено статтею 11 Закону про реєстрацію. Одночасно зазначив, що згідно із частиною шостою статті 11 Закону про реєстрацію право доступу до документів, які знаходяться у відповідній реєстраційній справі, мають засновники (учасники) юридичної особи, фізична особа-підприємець, також уповноважені ними особи та особи, які згідно з відомостями внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, на підставі письмової заяви та працівники контролюючих і правоохоронних органів на підставі відповідного письмового запиту, якщо такий запит подається у звязку із здійсненням ними повноважень, що визначені законом. Державному реєстратору забороняється видавати копії документів, які знаходяться у відповідній реєстраційній справі.

Оскільки позивач запитував копії опису документів (або переліку цих документів), отриманих від голови ліквідаційної комісії державним реєстратором ОСОБА_6 для внесення запису в Державний реєстр про припинення юридичної особи відділу капітального будівництва (ВКБ), а не самі відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, запитувана інформація була відсутня в Державній реєстраційній службі України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-2 заступник голови Державної реєстраційної служби України ОСОБА_5 листом від 02.08.211 фактично відмовив позивачу в задоволенні запиту на інформацію, оскільки не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції віно зроблено висновок про те, що відповідно до вимог ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповідь відповідача-2 від 02.08.2011р. не може бути визнана неправомірною відмовою в наданні інформації, так як запит ним був направлений належному розпоряднику.

Судом першої інстанції вірно дана оцінка тому, що відповідачем-2 порушені вимоги ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" в частині не зазначення у відмові в задоволенні запиту на інформацію ім'я, по батькові відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації та порядку оскарження відмови. Однак вказані порушення закону з боку відповідача не потягли за собою порушення прав позивача, оскільки останній у встановлені строки скористався правом на оскарження відмови в задоволенні запиту.

Судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те, що ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачена можливість наявності випадків, коли публічна інформація не є відкритою це випадки, встановлені законом. При цьому вказана стаття не містить посилання, що ці випадки встановлені саме цим законом. Таким чином, положення статті 11 Закону про реєстрацію прямо підпадають під дію частини 2 статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та ніяким чином їй не суперечать. У звязку з чим копія опису документів, які містяться в реєстраційній справі, відповідно до зазначених вище норм законів не підлягає видачі.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Щодо вимог позивача до відповідача-1, колегія суддів зазначає, що міський голова Рубіжанської міської ради ОСОБА_4 не по суті запиту направив його другому відповідачу, внаслідок чого його дії є протиправними.

Відносно позовних вимог щодо стягнення з міського голови Рубіжанської міської ради ОСОБА_4 на користь позивача коштів у відшкодування моральної шкоди, зазначені вимоги є безпідставними, оскільки фактично право позивача на отримання запитуваної інформації не було порушене.

Вимоги позивача щодо відповідальності відповідачів згідно ст. 24 ч. 1 п.п. 3, 6,7,9 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не відносяться до повноважень адміністративного суду при вирішенні даної справи, оскільки згідно Прикінцевих положень вказаного закону були внесені зміни до статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо відповідальності за порушення цього закону, а відповідно до ст. 221 КУпАП правопорушення, передбачені цією статтею, розглядаються районними, районними у містах, міськими чи міськрайонними судами.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

В частині компенсації судових витрат, повязаних з прибуттям до суду, суд вважає відмовити за необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 3 ст. 24, ст.ст. 160, 167, 184 ч.1, 195, 196, п.1 ч. 1 ст. 198, 200, ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, міського голови Рубіжанської міської ради ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2011 року у справі № 2а-7117/11/1270 за позовом ОСОБА_2 до міського голови Рубіжанської міської ради ОСОБА_4, заступника голови Державної реєстраційної служби України ОСОБА_5 про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без змін.

Відмовити ОСОБА_2 у стягненні судових витрат.

Вступна та резолютивна частина ухвали складена в нарадчій кімнаті та проголошена в судовому засіданні 20 грудня 2011 року, в повному обсязі ухвала складена 20 грудня 2011 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В.Білак

Судді М.Г.Сухарьок

ОСОБА_7