Справа № 2а-6595/10/0520
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2011-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Харитонова Г.Л.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 року справа №2а-6595/10/0520

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Василенко Л.А.

суддів Гімона М.М. , Карпушової О.В.

розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області на постанову Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 8 листопада 2010 року у справі № 2а-6570/10 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 8 листопада 2010 року задоволений позов ОСОБА_2 до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, а саме: визнані неправомірними дії відповідача при проведенні у 2010 році перерахунку пенсії за віком позивачеві; зобовязано відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачеві пенсії за віком з 01.04.2010 року відповідно до вимог ст..40, ч.4 ст.42, ст.45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2009 рік, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. В доводах апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права і зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. зміни, внесені Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 № 107-VI до абзаців 1, 4 частини 2 статті 40 та частини 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі за текстом Закон №1058-IV) визнані неконституційними.

Законодавством України не передбачено автоматичного відновлення дії норми, яка втратила чинність на підставі нормативно-правового акту, який було визнано в подальшому неконституційним. Натомість, старий закон, який втратив юридичну силу, тільки за спеціальною вказівкою нового нормативного акту, може поширювати свою дію на відповідні правовідносини, що до теперішнього часу на законодавчому рівні не врегульовано. Крім того посилався на пропущення шестимісячного строку звернення до суду з позовом.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної скарги, і встановила наступне.

Спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача про застосування показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік (1197,91 грн.) при здійсненні перерахунку пенсії позивача 01.04.2010 року за заявою позивача від 15.04.2010 року. Право позивача на перерахунок відповідач не оспорює (арк. справи 12) .

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Після визнання неконституційними окремих положень Закону № 107-VI Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008, на теперішній час діє редакція Закону № 1058-IV в редакції станом на 9 липня 2007 року.

Частиною четвертою статті 42 Закону № 1058-IV визначено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Законом, враховуючи можливість вибору, гарантовано реалізацію права позивача на перерахунок і отримання пенсії у розмірі, який є найбільшим, або виходячи із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Таким чином, абз.3 частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV регулює лише визначення права враховувати (або не враховувати) для обчислення розміру пенсії при її перерахунку заробітну плату працюючого пенсіонера під час набуття додаткового страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, не обмежуючи при цьому можливість (і необхідність) застосування інших норм цього закону при здійсненні перерахунку пенсії.

Термін «перерахунок пенсії» за своїм змістом включає необхідність її обчислення, окремого порядку обчислення пенсії при її перерахунку Законом № 1058-IV не встановлено, внаслідок чого підлягають застосуванню загальні положення даного закону, зокрема, при її призначенні.

Згідно частини першої статті 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

З приводу обчислення коефіцієнту страхового стажу між сторонами спір відсутній.

Єдиною нормою, яка визначає порядок розрахунку заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії, є стаття 40 Закону № 1058-IV.

Відповідно до її положень заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць(Кз+Кз+Кз+...+Кз);

1 2 3 n

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Тобто, для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії Законом № 1058-IV встановлена необхідність застосування середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Відповідачем, з врахуванням сумісного листа Міністерства праці та соціальної політики України від 11.03.09 № 20/0/18-09/039 та Пенсійного фонду України від 11.03.09 № 4096/02/01 (далі лист від 11.03.09), застосовується показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік, незважаючи на звернення пенсіонера за перерахунком пенсії в 2010 році.

Це є протиріччям положенням частини другої статті 40 Закону № 1058-IV.

Посилання апелянта на пропущення позивачем строку, встановленого для звернення до адміністративного суду колегія суддів не приймає, оскільки з лютого до липня 2010 року розгляд цієї категорії справ здійснювався за правилами цивільного судочинства, за приписами якого встановлений трирічний строк звернення до суду. З врахуванням практики Європейського суду з прав людини, зокрема справи «Мельник проти України», колегія суддів дійшла до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду встановлений ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України з поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції справу вирішено вірно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 254 ч.6 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області на постанову Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 8 листопада 2010 року у справі № 2а-6570/10 залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 8 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею чинності.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді М.М. Гімон

ОСОБА_3