Справа № 826/2266/16
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2266/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

01 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Межевич М.В. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Міністра закордонних справ України Клімкіна Павла Анатолійовича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністра закордонних справ України Клімкіна Павла Анатолійовича, третя особа: Міністерство закордонних справ України, про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року позивач - ОСОБА_2, звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міністра закордонних справ України Клімкіна Павла Анатолійовича, третя особа: Міністерство закордонних справ України, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неналежного вжиття заходів, спрямованих на захист прав громадян України;

зобов'язати відповідача у зручний для обох сторін час та день призначити та здійснити особистий прийом з позивачем.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Міністра закордонних справ України Клімкіна Павла Анатолійовича - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2016 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач систематично не здійснював особистий прийом громадян відповідно до попереднього запису та з урахуванням часу, визначеного графіком прийому громадян. Відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б вказували на поважність причин не здійснення особистого прийому громадян у дні, визначені графіком прийому громадян,

Суд зазначив, що не дотримання гарантованого статтею 40 Конституції України та закріпленого у Законі України "Про звернення громадян" права на особисте звернення безперечно завдає шкоди позивачу; крім того, право на судовий захист пов'язане із самою протиправністю оскаржуваної бездіяльності і не ставиться в залежність від наслідків реалізації таких дій або бездіяльності.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 07 липня 2015 року, 08 липня 2015 року, 06 жовтня 2015 року, 08 січня 2016 року та 26 січня 2016 року позивач намагався потрапити на особистий прийом до Міністра Клімкіна П.А., однак, з невідомих ОСОБА_2 причин особистої зустрічі з відповідачем не відбулось.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не вжиття заходів для проведення особистого прийому, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 40 Конституції України гарантовано, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частина перша статті 22 Закону України "Про звернення громадян" встановлює, що керівники та інші посадові особи органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян зобов'язані проводити особистий прийом громадян.

Згідно з положеннями частин другої та третьої статті 22 Закону України "Про звернення громадян" прийом проводиться регулярно у встановлені дні та години, у зручний для громадян час, за місцем їх роботи і проживання. Графіки прийому доводяться до відома громадян. Порядок прийому громадян в органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, об'єднаннях громадян визначається їх керівниками.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про звернення громадян", Указу Президента України від 07 лютого 2008 року №109 "Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування" та з метою забезпечення вимог законодавства щодо особистого прийому громадян керівництвом Міністерства закордонних справ України, наказом МЗС України від 29 листопада 2010 року №289 "Про організацію та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві закордонних справ України" затверджено Порядок організації та проведення особистого прийому громадян керівництвом Міністерства закордонних справ України (далі по тексту - Порядок).

При цьому у пункті 2 наказу МЗС України від 29 листопада 2010 року №289 "Про організацію та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві закордонних справ України" установлено, що керівництво Міністерства закордонних справ України - міністр, перший заступник та заступники Міністра, здійснюють прийом громадян двічі на місяць: у перший і останній вівторок з 16:00 до 18:00 години за окремим графіком, що затверджується Міністром закордонних справ України щокварталу.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку особистий прийом громадян в МЗС здійснюється Міністром, першим заступником та заступниками Міністра за попереднім записом відповідно до затвердженого графіка прийому громадян з питань, що належить до компетенції МЗС.

Згідно з пунктом 3 Порядку графік прийому громадян затверджується Міністром закордонних справ України щокварталу і розміщується в приміщеннях МЗС у доступному для вільного огляду місці та на офіційній веб-сторінці МЗС.

Пункт 16 Порядку вказує, що посадова особа зобов'язана забезпечити прийом усіх громадян відповідно до попереднього запису з урахуванням правил внутрішнього трудового розпорядку МЗС та часу, визначеного графіком прийому громадян.

Таким чином, Міністр закордонних справ України, його перший заступник та заступники зобов'язані здійснювати особистий прийом громадян відповідно до попереднього запису з урахуванням правил внутрішнього трудового розпорядку МЗС України та часу, визначеного графіком прийому громадян.

Судом встановлено, що 07 липня 2015 року позивач прибув на особистий прийом до Міністра Клімкіна П.А., проте, зустрічі з відповідачем не відбулось, оскільки, за твердженням третьої особи, Міністр перебував з робочим візитом в Одеській області, супроводжуючи Міністра закордонних справ Болгарії.

08 липня 2015 року ОСОБА_2 повторно прибув на особистий прийом до відповідача, однак прийом громадян Міністром Клімкіним П.А., згідно затвердженого графіку особистого прийому громадян у цей день не здійснювався.

06 жовтня 2015 року ОСОБА_2 вкотре прибув до на особистий прийом до Міністра Клімкіна П.А., але, як вказує третя особа, з огляду на проведення підготовки до багатоденного робочого візиту керівника МЗС України до США з метою просування кандидатури України до складу Ради Безпеки ООН, особиста зустріч відповідача з ОСОБА_2 не відбулась.

26 січня 2016 року позивач знову прибув до на особистий прийом до Міністра Клімкіна П.А., проте, особистий прийом знову ж не проводився, оскільки, за твердженням третьої особи, Міністр приймав участь у робочій нараді в Адміністрації Президента України, присвяченій питанню звільнення ОСОБА_5.

Разом з тим, посилання позивача на не проведення особистого прийому відповідачем та його відсутності на роботі 08 січня 2016 року судом першої інстанції не прийнято до уваги, оскільки розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №1155-р "Про перенесення робочих днів у 2016 році" робочий день з п'ятниці 08 січня 2016 року перенесено на суботу 16 січня 2016 року, проте, доказів прибуття до МЗС України з метою особистого прийому 16 січня 2016 року позивачем не надано.

Зазначені дати, коли ОСОБА_2 прибував на особистий прийом до відповідача, визначені у відповідних квартальних графіках особистого прийому громадян керівництвом МЗС України, затверджених Міністром. Будь-яких порушень при записі на прийом у визначені дні відповідачем та МЗС України не наведено.

Враховуючи, що наведені фактичні обставини щодо спроб позивача потрапити на особистий прийом до Міністра апелянтом не спростовано, суд першої інстанції правильно встановив, що наведене свідчить, що відповідач систематично не здійснював особистий прийом громадян відповідно до попереднього запису та з урахуванням часу, визначеного графіком прийому громадян.

Колегія суддів суду першої інстанції звернула увагу, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б вказували на поважність причин не здійснення особистого прийому громадян у дні, визначені графіком прийому громадян. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно визначив, що така поведінка Міністра Клімкіна П.А. суперечить приписам статті 22 Закону України "Про звернення громадян", порушує право позивача на особисте звернення, тому є протиправною бездіяльністю, та дійшов висновку про задоволення позовних вимог у цій частині.

Колегія суддів апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції про безпідставність посилань третьої особи на те, що у дні прибуття ОСОБА_2 на особистий прийом до Міністра з ним було проведено зустрічі інших компетентних осіб МЗС України зокрема, представником Управління генерального секретаріату Кізім Н.О. та директором Департаменту консульської служби Сибігою А.І., оскільки зазначені особи відповідно до приписів Закону України "Про звернення громадян" та норм Порядку не уповноважені здійснювати особистий прийом громадян.

Таким чином, встановлена судом протиправна бездіяльність Міністра Клімкіна П.А. є підставою для зобов'язання останнього провести особистий прийом позивача у зручний для обох сторін час та день.

При цьому, як правильно зауважено судом першої інстанції, не дотримання гарантованого статтею 40 Конституції України та закріпленого у Законі України "Про звернення громадян" права на особисте звернення безперечно завдає шкоди позивачу; крім того, право на судовий захист пов'язане із самою протиправністю оскаржуваної бездіяльності і не ставиться в залежність від наслідків реалізації таких дій або бездіяльності.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює пояснення апелянта щодо особистості позивача, зміни ним прізвища, імені, тощо, введення в оману державних органів та агресивної поведінки. Наведені апелянтом обставини не є підставою для відмови у проведенні особистого прийому у порядку встановленому Законом, натомість можуть бути підставами для звернення до компетентних органів, в тому числі, правоохоронних.

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на численні судові процеси ініційовані позивачем, оскільки право звернення до суду за захистом особистих прав та інтересів гарантовано державою та закріплене в Конституції України як і право на звернення та особистий прийом громадян.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Міністра закордонних справ України Клімкіна Павла Анатолійовича - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2016 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністра закордонних справ України Клімкіна Павла Анатолійовича - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 червня 2016року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: М.В.Межевич

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 01.09.2016 року.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Межевич М.В.

Шелест С.Б.