Справа № 2а-1307/10/1206
Суддя: Радіонова О.О.
Дата ухвалення: 2011-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Снегірьов В.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2011 року справа №2а-1307/10/1206 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Радіонової О.О.

суддів Нікуліна О.А. , Жаботинської С.В.

розглянувши у письмовому Управління Пенсійного фонду України

провадженні апеляційну скаргу в м. Брянка Луганської області

на постанову Брянківського міського суду Луганської області

від 01 грудня 2010 року

по адміністративній справі № 2а-1307/10/1206

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України

в м. Брянці Луганської області

про визнання бездіяльності щодо несплати грошової допомоги дітям війни неправомірною та зобовязання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 18 листопада 2010 року звернулась до Брянківського міського суду Луганської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області про визнання неправомірною діяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області у невиплаті підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як «дитині війни» з 01січня 2006 року, зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області здійснити нарахування та виплату щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як «дитині війни» починаючи з 01 січня 2006 року і довічно (арк. спр. 1-4).

Ухвалою Брянківського міського суду Луганської області від 19 листопада 2010 року відкрито провадження у справі за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (арк. спр. 10).

Постановою Брянківського міського суду Луганської області від 01 грудня 2010 року позовні вимоги задоволені частково, визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області щодо нарахування ОСОБА_2 підвищення до пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 01 грудня 2010 року у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» незаконною, зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року, з урахуванням проведених виплат, виходячи з того, що розмір мінімальної пенсії за віком складає не менше розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановленого законом в місяці, за який нараховується вищевказане підвищення до пенсії. В іншій частині позовних вимог відмовлено (арк. спр. 13-14).

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що Закон України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, що набрав чинності 01 січня 2006 року, відповідно до статті 6 якого дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком, натепер є чинним і діє.

Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Брянківського міського суду Луганської області від 01 грудня 2010 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (арк. спр. 17).

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що на даний час питання, повязані з підвищенням пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону не вирішено на законодавчому рівні.

Також, апелянт зазначає, що суд першої інстанції зовсім не досліджує та не аналізує Закон України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та «Про державний бюджет України на 2009 рік», в якому повинно бути визначено розміри видатків, що направляються управлінню для реалізації виплати дітям війни та не вказує джерело фінансування зазначеної виплати.

Сторони у судове засідання не з»явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені.

Під час розгляду справи відповідно до вимог статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України судом першої інстанції застосовано скорочене провадження, тому керуючись пунктом 3 частини 8 цієї статті судова колегія ухвалила здійснити апеляційний розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_2 народилась 28 вересня 1931 року, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має правовий статус «дитина війни», що підтверджується пенсійним посвідченням (арк. спр. 5-6).

Позивач звертався до відповідача з заявою про виплату доплати як «дитині війни». Листом від 09 листопада 2010 року відповідачем їй було відмовлено у підвищенні пенсії (арк.. спр. 8).

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України від 18 листопада 2004 року № 2195-4 «Про соціальний захист дітей війни» (далі Закон №2195-4).

Згідно з пунктом 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судова колегія Донецького апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки відповідно до статті 129 Конституції України одним з основних принципів судочинства є забезпечення апеляційного оскарження, ч.2 ст. 124 Конституції України передбачає право особи на захист судом її прав. Юрисдикція судів розповсюджується на всі правовідносини, які виникають у державі. Згідно ст. 2 Закону України «Про судоустрій» суд здійснює правосуддя у відповідності із принципом верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України і законами прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб. Частиною 3 Закону України «Про судоустрій» встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-4, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням статті 111 цього Закону, якою було встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України N 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі N 1-29/2007 про соціальні гарантії громадян був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 12 статті 71, стаття 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року N 489-V, яким була зупинена на 2007 рік дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними, не можуть бути оскаржені та мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Судова колегія погоджує висновок суду першої інстанції щодо того, що позивач має право на отримання підвищення до пенсії на підставі статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 липня по 31 грудня 2007р.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI, що набрав чинності з 1 січня 2008 року, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладена в новій редакції, яка передбачає, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зазначені зміни були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008. У вказаному рішенні Конституційним судом України було зазначено, що положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Суд першої інстанції правильно визначив, виходячи з рішення Конституційного суду N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, що передбачене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком діяло з 22 травня 2008 року, оскільки з 1 січня 2008 року вказана стаття 6 була викладена в іншій редакції, за якою виплата 30 % підвищення пенсії передбачена не була.

Таким чином судова погоджує висновок суду першої інстанції стосовно того, що позивач має право на отримання підвищення до пенсії на підставі статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 22 травня 2008 року.

Згідно з частиною 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справи розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись статтею 19 Конституції України, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», статтями 2, 24, 160, 167, 184, частиною 10 статті 1832, статтями 195, 197, пунктом 1 статті 198, статтею 201, частиною 1 статті 205, статтею 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області на постанову Брянківського міського суду Луганської області від 01 грудня 2010 року у адміністративній справі № 2а-1307/10/1206 - залишити без задоволення.

Постанову Брянківського міського суду Луганської області від 01 грудня 2010 року у адміністративній справі № 2а-1307/10/1206 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області про визнання неправомірною діяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області у невиплаті підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як «дитині війни» з 01січня 2006 року, зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області здійснити нарахування та виплату щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як «дитині війни» починаючи з 01 січня 2006 року і довічно залишити без змін.

Ухвала складена та підписана колегією суддів 16 березня 2011 року.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О.Радіонова

Судді О.А. Нікулін

ОСОБА_3