Справа № 809/452/16
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 р. Справа № 876/5144/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Глушка І.В.,

Макарика В.Я.,

секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 червня 2016 року у справі №809/452/16 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

05.05.2016р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - ДФС), просив визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДФС в Івано-Франківській області №180 від 02.03.2016р. та зобов'язати відповідача виплатити ненараховану премію та надбавку.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.06.2016р. позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № 180 від 02.03.2016р., в задоволенні позову в решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ДФС подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.06.2016р. в частині задоволення позову та в позові відмовити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до наказу ДФС №180 від 02.03.2016р. позивачу оголошено догану за незадовільну організацію роботи по боротьбі із незаконним обігом підакцизних товарів у четвертому кварталі 2015 року та у січні 2016 року. Підставою даного слугували листи Головного оперативного управління ДФС України від 18.01.2016р. №1526/7/99-99-07-06-17 та від 08.02.2016р. №420/7/99-99-07-06-17, на виконання яких на підставі розпорядження від 24.02.2016р. №27-р було створено комісію та призначено службове розслідування. Причиною накладення дисциплінарного стягнення на позивача по справі є факт порушення службовою дисципліни, яка полягала в недотриманні законів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів, що виразилось у низькому рівні роботи по боротьбі з незаконним обігом підакцизних товарів, що судом першої інстанції залишено поза увагою.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 з вересня 2004 року працює в органах податкової міліції, з липня 2015 року і на час звернення до суду позивач працює на посаді старшого оперуповноваженого з ОВС відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.

На виконання завдання ГОУ ДФС України від 08.02.2016р. №4240/7/99-99-07-06-17 «Про результати роботи з протидії незаконному обігу підакцизних товарів у січні 2016 року та змін законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів», з урахуванням рапорта заступника начальника управління - начальника штабу оперативного управління ДФС, Розпорядженням відповідача від 24.02.2016р. №27-р зобов'язано провести службове розслідування стосовно старшого оперуповноваженого з ОВС відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління ДФС ОСОБА_2, старшого оперуповноваженого з ОВС відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління ДФС ОСОБА_3 та старшого оперуповноваженого з ОВС відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління ДФС ОСОБА_4 щодо неналежної організації роботи з протидії незаконному обігу підакцизних товарів, що призвело до відсутності результатів у вказаному напрямі в січні 2016 року та створено відповідну комісію (а.с.45-46).

Висновком про результати службового розслідування стосовно працівників відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління ДФС ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо неналежної організації роботи у напрямку боротьби з незаконним обігом підакцизних товарів від 26.02.2016р. визнано незадовільною організацію роботи по боротьбі із незаконним обігом підакцизних товарів у четвертому кварталі 2015 року та у січні 2016 року та вирішено оголосити догану старшому оперуповноваженому з ОВС відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління ДФС ОСОБА_2 (а.с.38-41).

Наказом ДФС №152 від 26.02.2016р. «Про результати проведення службового розслідування» за незадовільну організацію роботи по боротьбі із незаконним обігом підакцизних товарів у четвертому кварталі 2015 року та у січні 2016 року запропоновано притягнути ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани, однак, враховуючи те, що ОСОБА_2 перебував на лікарняному, питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності повинно вирішитися після повернення до виконання службових обов'язків (а.с.47-48).

Наказом ДФС від 02.03.2016р. №180 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» старшому оперуповноваженому з ОВС відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління ДФС капітану податкової міліції ОСОБА_2 оголошено догану за незадовільну організацію роботи по боротьбі із незаконним обігом підакцизних товарів у четвертому кварталі 2015 року та у січні 2016 року (а.с.44).

Вважаючи вищезазначений наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, ОСОБА_2 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до п.348.1 ст.348 Податкового кодексу України податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Згідно з п.353.1 ст.353 ПК України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до п.354.1 ст.354 ПК України посадова чи службова особа податкової міліції у межах повноважень, наданих цим Кодексом та іншими законами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну відповідальність згідно із Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ або іншу передбачену законом відповідальність.

Пунктом 354.4 ст.354 ПК України встановлено, що посадова чи службова особа податкової міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому законом порядку.

Рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності такої особи оскаржується в установленому законом порядку.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006р. №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту, встановлено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно з ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до п.3 ст.12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися такий вид дисциплінарного стягнення як догана.

Водночас, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Згідно з положеннями ч.1 та ч.3 ст.14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту Наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013р. № 230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція)

Згідно з п.2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС (особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до пп.2.2.1 п.2.2 Інструкції службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі невиконання або неналежного виконання особами РНС під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на ОВС завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю.

Згідно з п.2.5 Інструкції підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Відповідно до п.2.6 Інструкції підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Як встановлено з наявної в матеріалах справи довідки начальника відділу по роботі з персоналом ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 06.06.2016р. на час проведення службового розслідування щодо працівників відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління ДФС ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідачем не було призначено ні начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління ДФС ні виконуючого його обов'язків (а.с.67).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що проведення службового розслідування без участі безпосереднього начальника зазначених працівників, спричинено об'єктивними обставинами.

Як встановлено з змісту Розпорядження ДФС від 24.02.2016р. №27-р «Про проведення службового розслідування», таке проведено на виконання листа ГОУ ДФС України від 08.02.2016р. № 4240/7/99-99-07-06-17 «Про результати роботи з протидії незаконному обігу підакцизних товарів у січні 2016 року та змін законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів».

Відповідно до вказаного листа Головним оперативним управлінням ДФС проаналізовано результати роботи регіональних оперативних управлінь з протидії незаконному обігу підакцизних товарів у січні 2016 року та з метою активізації роботи щодо протидії незаконному виробництву і обігу підакцизних товарів, у тому числі у рамках операції «Акциз-2016» вимагалось, зокрема: на оперативних нарадах розглянути проблемні питання та недоліки в організації заходів з протидії незаконному обігу підакцизних товарів, розробити та вжити заходів щодо негайного їх усунення; начальникам ОУ ГУ ДФС організувати проведення службових розслідувань за фактами неналежної організації роботи з протидії незаконному обігу підакцизних товарів, що призвело до відсутності результатів у вказаному напрямі у січні 2016 року; начальникам ОУ ГУ ДФС вжити негайних заходів щодо кардинального покращення стану організації роботи з протидії незаконному обігу підакцизних товарів. У разі не виправлення ситуації за підсумками роботи у січні-лютому 2016 року до винних працівників застосувати заходи дисциплінарного впливу.

Таким чином, листом від 08.02.2016р. № 4240/7/99-99-07-06-17 встановлено алгоритм дій начальників ОУ ГУ ДФС, у тому числі й у Івано-Франківській області: на оперативних нарадах розглянути проблемні питання, вжиття заходів щодо кардинального покращення стану організації роботи протидії незаконному обігу підакцизних товарів, і лише в разі необхідності застосувати заходи впливу у разі не виправлення ситуації за підсумками роботи у січні-лютому 2016 року.

Щодо покликання апелянта на лист Головного оперативного управління ДФС України від 18.01.2016р. №1526/7/99-99-07-06-17 як на підставу проведення службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що такий містить аналіз проблемних питань в організації та проведенні у 2015 році заходів у сфері обігу товарів підакцизної групи, які потребують вирішення. Від начальника ОУ ГУ ДФС у Івано-Франківській області вказаним листом не вимагалось проведення службових розслідувань, а лише розгляд викладених у листі проблемних питань на оперативних нарадах та вжиття заходів щодо кардинального покращення стану організації роботи з протидії незаконному обігу підакцизних товарів і лише за необхідності вжиття заходів дисциплінарного впливу відносно підлеглих працівників (а.с.49-51).

В свою чергу суд апеляційної інстанції зауважує, що покликання на лист Головного оперативного управління ДФС України від 18.01.2016р. №1526/7/99-99-07-06-17 відсутнє у Розпорядженні від 24.02.2016р. №27-р «Про проведення службового розслідування», Наказі від 26.02.2016р. №152 «Про результати проведення службового розслідування» та у Висновку від 26.02.2016р. про результати службового розслідування.

Пунктами 5.2 та 5.3 Інструкції встановлено, що початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Згідно з п.8.1 Інструкції підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Пунктом 8.3 Інструкції встановлено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості , в тому числі, про вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

З аналізу Висновку про результати службового розслідування стосовно працівників відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління ДФС ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо неналежної організації роботи у напрямку боротьби з незаконним обігом підакцизних товарів від 26.02.2016р. судом апеляційної інстанції встановлено, що комісією з службового розслідування перевірено роботу працівників відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів ОУ ГУ ДФС у Івано-Франківській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у січні - лютому 2016 року, тоді як робота ОСОБА_2 перевірена за період четвертого кварталу 2015 року та січень 2016 року, що не узгоджується з вимогам, викладеними у листі ГОУ ДФС України від 08.02.2016р. № 4240/7/99-99-07-06-17 та Розпорядженням №27-р від 24.02.2016р.

Згідно з ч.5 ст.14 Дисциплінарного статуту перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Відповідно до абз.3-5 пп.6.2.2 п.6.2 Інструкції виконавець (голови, членів комісії) зобов'язаний у разі відмови опитуваної особи надати пояснення в обов'язковому порядку документально засвідчити таку відмову складанням акта. Акт засвідчується підписами не менше двох осіб, одна з яких обов'язково повинна бути виконавцем. Акт у триденний строк з моменту складання в установленому порядку реєструється в канцелярії (секретаріаті) за місцем проходження служби виконавця, а в разі неможливості - в органі (підрозділі) внутрішніх справ, працівник якого допустив порушення, після чого вказаний акт приєднується до матеріалів службового розслідування.

У разі відмови особи надати пояснення на підставі статті 63 Конституції України цей факт документується за допомогою проставляння нею підпису на бланку пояснення, без складання акта. Факт відмови від надання пояснень відображається у висновку, що складається за результатами проведеного службового розслідування;

Відповідно до абз.2 п.6.3 Інструкції забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Як встановлено з матеріалів справи в ході службового розслідування пояснення надавали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та такі відображено у Висновку від 26.02.2016р., тоді як позивач на час проведення службового розслідування був відсутній на робочому місці у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та приступив до виконання службових обов'язків 01.03.2016р., що підтверджується рапортом Старшого інспектора з ОД відділу персоналу ГУ ДФС у Івано-Франківській області від 01.03.2016р. (а.с.42)

З Висновком службового розслідування позивач відповідно до Рапорту ознайомився 02.03.2016р. (а.с.43).

На підставі комплексного аналізу нормативних положень та обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що законодавчо встановлено обов'язкове отримання пояснення від особи щодо якої проведено службове розслідування, а у разі відмови, - документально засвідчити таку відмову. Проте в матеріалах справи пояснення ОСОБА_2 щодо питань службового розслідування відсутні, так само як і задокументований факт відмови надавати відповідні пояснення. Дані обставини відповідачем не спростовані.

Відповідно до п.5.4 Інструкції якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Аналогічні положення містить ч.6-8 ст.14 Дисциплінарного статуту відповідно до яких про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ознайомився з оскаржуваним Наказом від 02.03.2016р. № 180 лише 30.03.2016 р. (а.с.44 зворот).

При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що догану згідно з Наказом від 02.03.2016р. №180 оголошено позивачу за незадовільну організацію роботи по боротьбі із незаконним обігом підакцизних товарів у четвертому кварталі 2015 року та у січні 2016 року, тоді як за відсутності будь-якого документа (посадової інструкції, положення про відділ протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області) не можливо встановити чи були покладені на ОСОБА_2 посадові обов'язки щодо організації роботи по боротьбі із незаконним обігом підакцизних товарів, та в чому полягала така організація роботи.

Отже, оскаржуваний наказ не містить чіткого і конкретного формулювання як суті, так і обставин вчинення дисциплінарного проступку позивачем, належним чином відповідачем не відображені підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани, не конкретизовано яке невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни та якої саме здійснив позивач, формулювання ж у наказі як "за незадовільну організацію роботи…", носить загальний характер.

Щодо покликання представника відповідача на необхідність застосування положень Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» від 18.02.1992р. №2135-XII в частині визначення обов'язків позивача, то суд апеляційної інстанції зазначає, що вказаним Законом встановлено підстави та порядок проведення оперативно-розшукової діяльності, як система гласних і негласних пошукових, розвідувальних та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів,обов'язки та права підрозділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, та не визначено функціональних обов'язків працівників оперативних підрозділів, а тому такі покликання є безпідставними.

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що службове розслідування відповідачем проведено поверхово, без отримання пояснень позивача, характеристики особи позивача, обставин, які впливають на ступінь і характер відповідальності, з порушенням положень Дисциплінарного статуту та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, будь-які належні та допустимі докази наявності вини, якій передує причинно-наслідковий зв'язок вчинених дій чи допущеної бездіяльності позивачем, в розрізі його посадових обов'язків по факту незадовільної організації роботи по боротьбі із незаконним обігом підакцизних товарів, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо протиправності Наказу від 02.03.2016р. за №180 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким оголошено догану ОСОБА_2.

Оскільки позивач не оскаржує постанову суду в частині відмови в позові, а тому в силу приписів ст.195 КАС України, така відмова не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 червня 2016 року у справі №809/452/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді: І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст Ухвали складено 31.08.2016р.