Справа № 2а-530/09
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року м. Київ К/9991/35505/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Олексієнко М.М., Пасічник С.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Національного університету оборони України на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 14.12.2009р. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18.08.2011р. у справі за позовом заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах ОСОБА_4 до Національної академії оборони України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2009 року заступник військового прокурора Центрального регіону України, який діє в інтересах ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій відповідача щодо зменшення посадового окладу за квітень 2005 року з 100% до 10% та перерахування розміру вихідної допомоги і посадового окладу для призначення пенсії та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок посадового окладу за квітень 2005 року, провести перерахунок розміру вихідної допомоги та видати належні документи для оформлення пенсійного забезпечення з урахуванням підвищеного посадового окладу.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.12.2009р., яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18.08.2011р., позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо зменшення позивачу посадового окладу за квітень 2005 року зі 100% до 10% та перерахування розміру вихідної допомоги і посадового окладу для призначення пенсії.

Зобов'язано відповідача вжити дій щодо перерахування посадового окладу позивача за квітень 2005 року та розміру вихідної допомоги для нарахування пенсії позивачу з урахуванням підвищеного посадового окладу.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці працівників вищих навчальних закладів, що мають статус національних» від 11.07.2002р. №992, чинного на час виникнення спірних правовідносин, надано право начальникам Національної академії оборони України і Військового інституту Київського національного університету імені ОСОБА_5 підвищувати до 100 відсотків посадові оклади науково-педагогічним та науковим працівникам Академії та Інституту з числа військовослужбовців.

Згідно пункту 41.6 наказу Міністра оборони України «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України» від 05.03.2001р. №75 військовослужбовцям, які отримують посадові оклади у підвищених розмірах, грошова допомога в разі звільнення виплачується з урахуванням підвищених окладів.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом Міністра оборони України від 11.04.2005р. №199 позивача звільнено з військової служби у відставку на підставі пункту 67 «б» (за станом здоров'я) Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України.

Наказом начальника Національної академії оборони України від 20.04.2005р. №76 позивача виключено зі списків особового складу з 05.06.2005р. та підвищено посадовий оклад у квітні 2005 року до розміру 100% від максимального місячного розміру.

Наказом начальника Національної академії оборони України від 10.06.2005р. №112 внесено зміни до наказу від 20.04.2005р. №76 в частині визначення посадового окладу позивача у квітні 2005 року в розмірі 10%.

Судами встановлено, що розмір вихідної допомоги та посадового окладу для призначення пенсії перераховано відповідно до наказу від 10.06.2005р. №112.

12.12.2007р. першим заступником військового прокурора Центрального регіону України внесено протест на пункт 16 наказу начальника Національної академії оборони України від 10.06.2005р. №112.

Наказом т.в.о. начальника Національної академії оборони України від 01.02.2008р. №24 внесено зміни до наказу від 10.06.2005р. №112 в частині виключення з нього абзацу 3 пункту 22 наказу №76 (в частині зменшення підвищення посадового окладу позивача з 100% до 10%).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що на день розгляду справи є чинним пункт 22 наказу начальника Національної академії оборони України від 20.04.2005р. № 112 в редакції наказу начальника Національної академії оборони України від 01.02.2008р., згідно якого ОСОБА_4 у квітні 2005 року підвищено посадовий оклад у розмірі 100%.

Крім того, суди виходили з того, що на день видання наказу начальника Національної академії оборони України від 10.06.2006р. № 112, яким було зменшено до 10% підвищення ОСОБА_4 розміру посадового окладу, останній вже був звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу Національної академії оборони України.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що наказами начальника Національної академії оборони України від 10.06.2005р. та від 01.02.2008р. позивачу посадовий оклад підвищено на 100%, такі накази на час розгляду справи є чинними, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про задоволення позовних вимог.

Покликання представника відповідача в обґрунтування касаційної скарги на рішення Міністра оборони України від 28.04.2005р. № 4335/з також є безпідставним і висновки судів не спростовує, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002р. № 992 право підвищувати оклади надано саме начальнику Академії.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Національного університету оборони України відхилити, а постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 14.12.2009р. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18.08.2011р. у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

М.М. Олексієнко

С.С. Пасічник