Справа № 813/5425/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року Справа № 876/3540/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Гуляка В.В.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерміськбуд» до департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання права за апеляційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерміськбуд» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про: визнання протиправними дій департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області щодо повернення на доопрацювання декларації про початок виконання будівельних робіт № ЛВ 38 від 31 серпня 2015 року (лист № 1013-6/1971-15 датований 31 серпня 2015 року) поданої в Управління «Дозвільний офіс» Львівської ЛМР 26 серпня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерміськбуд» (вх. № 5-7559); визнання протиправною бездіяльність департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області щодо не реєстрації поданої 26 серпня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерміськбуд» декларації про початок виконання будівельних робіт «Будівництво відпочинково-оздоровчого комплексу по вул. Лікарська, 12 в смт. Брюховичі Львівської області; визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерміськбуд» права на виконання будівельних робіт згідно поданої в Управління «Дозвільний офіс» Львівської ЛМР 26 серпня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерміськбуд» (вх. № 5-7559) декларації про початок виконання будівельних робіт «Будівництво відпочинково-оздоровчого комплексу по вул. Лікарська, 12 в смт. Брюховичі Львівської області».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області щодо повернення на доопрацювання декларації про початок виконання будівельних робіт № ЛВ 38 від 31 серпня 2015 року поданої в Управління «Дозвільний офіс» Львівської міської ради 26 серпня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерміськбуд». В іншій частині позову відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодилася Державна архітектурно-будівельна інспекція України та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої істанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову та відмовити у позові. Апелянт, зокрема, зазначив, що суд першої інстанції безпідставно застосував норму закону, яка ще не діяла на момент повернення декларації про початок виконання будівельних робіт «Будівництво відпочинково-оздоровчого комплексу по вул. Лікарська, 12 в с.м.т. Брюховичі Львівської області». Зауважив, що декларація позивача про початок будівельних робіт була повернута без реєстрації, оскільки у ній не було зазначено всіх даних про основні показники об'єкта відповідно до проектної документації, розробленої у встановленому порядку, склад та зміст якої визначено державними будівельними нормами, стандартами та павилами, зокрема ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації та будівництво». Також апелянт зазначив, що ним у встановленому порядку було заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача, оскільки департамент ДАБІ у Львівській області не є юридичною особою, а являється структурним підрозділом державного органу, а отже не може являтись самостійним учасником судового процесу.

ТзОВ «Інтерміськбуд» у запереченні на апеляційну скаргу вважає оскаржувану постанову суду законною та обґрунтованою.

Представник апелянта Галевич Н.Р. у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просила скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача Перунов В.В. у судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги, зауважив, що відповідач без законних підстав повернув декларацію про початок будівельних робіт. Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області є належним відповідачем, адже є органом держаної влади. Просив оскаржувану постанову суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, заперечення на апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.08.2015 року ТзОВ «Інтерміськбуд» через Управління «Дозвільний офіс» Львівської міської ради подано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництво відпочинково - оздоровчого комплексу по вул. Лікарська, 12 в с.м.т. Брюховичі Львівської області».

Департамет Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області листом вих. № 2013-6/1971-15 від 31.08.2015 року повернув позивачу на доопрацювання декларацію про початок виконання будівельних робіт № ЛВ38 від 31.08.2015 року, вказавши при цьому, що за результатами розгляду декларації встановлено відсутність повноти даних у інформації про основні показники об'єкта відповідно до проектної документації, розробленої в установленому порядку, склад та зміст якої визначено державними будівельними нормами, стандартами та правилами, зокрема ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Пунктом 11 Порядку виконання будівельних робіт, встановлено, що у разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, декларація повертається замовнику.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправними дій департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області щодо повернення на доопрацювання декларації про початок виконання будівельних робіт, суд першої інстанції виходив з того, що підставами повернення декларації про початок виконання будівельних робіт позивачу для усунення недоліків є підстави визначені в ч. 4 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: не відображення у декларації щодо замовника, назви чи адреси об'єкта будівництва, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених частиною четвертою статті 34 цього Закону), містобудівних умов та обмежень (крім об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються), проектувальника, головного архітектора та/або головного інженера проекту, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації, однак відповідачем 31.08.2015 року повернуто на доопрацювання декларацію про початок виконання будівельних робіт з інших підстав: через відсутність повноти даних у інформації про основні показники об'єкта відповідно до проектної документації, розробленої в установленому порядку, склад та зміст якої визначено державними будівельними нормами, стандартами та правилами, зокрема ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», що по суті не передбачено вищевказаним вичерпним переліком підстав для відмови у видачі дозвільного документа.

Однак, суд застосував цю норму в редакції, що почала діяти з 01.09.2015 року, і не може поширюватися на правовідносини, які мали місце до набуття чинності цим нормативним актом.

Частиною 4 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції, що діяла на момент повернення декларації (31.08.2015 року), визначено, що Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причин у строк, передбачений для її реєстрації.

Пунктом 11 Порядку виконання будівельних робіт, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що у разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Згідно форми декларації, що затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, визначено, що має бути зазначено найменування основних показників будівництва, одиниці вимірювання у відповідності до проектної документації.

Основні показники проектної документації встановлені ДБН А.2.2 -3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Так, зокрема, передбачено визначення таких показників: загальної кошторисної вартості будівництва; ступеню вогнестійкості будинку; потужності, місткості, пропускної спроможності; корисної площі; кількості створених робочих місць, показників енергоефективності, тривалості будівництва; тощо.

Ці дані у декларації, поданій позивачем відсутні.

Отже, Інспекцією архітектурно-будівельного контролю було на законних підставах повернуто таку без реєстрації.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що позивач неправильно визначив департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області як відповідача у адміністративній справі.

Відповідно до п. 7 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 року № 294, Державна архітектурно-будівельна інспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Разом із тим, відповідно до п. 1 Положення про департамент Державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області, затвердженого наказом Державної архітектурно - будівельної інспекції України № 229 від 01 жовтня 2014 року, відповідач не має статусу юридичної особи, а є структурним підрозділом апарату Державної архітектурно - будівельної інспекції України.

Підпунктом 15 пункту 6 вказаного Положення встановлено, що департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львіській області для виконання покладених на нього завдань має право здійснювати представництво інтересів Державної архітектурно-будівельної інспекції України в судах відповідно до наданих повноважень, які визначаються в довіреності.

Положення статті 48 КАС України визначають адміністративну процесуальну правосуб'єктність. Так, ч. 1 цієї статті передбачає, що здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Окрім цього, частиною 3 цієї ж статті визначено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідачем подавалось клопотання про заміну неналежного відповідача, проте позивач запречував щодо такого і судом першої інстанції воно задоволене не було. Також не було залучено до участі у справі Державнау архітектурно-будівельну інспекцію України.

Посилання представника позивача, що департамент являється органом державної влади, є безпідставними, адже таким органом є саме Державна архітектурно-будівельна інспекція України, а департамент є структурним підрозділом в її складі, а тому не може виступати як самостійний суб'єкт у публічному спорі.

На стадії апеляційного розгляду, оскільки не йде мова про правонаступництво, здійснення такої заміни законом не передбачено.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року у справі № 813/5425/15 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерміськбуд» відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.В. Гуляк

Повний текст виготовлено 30 серпня 2016 року.