Справа № 820/3526/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 вересня 2016 р. №820/3526/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді - Полях Н.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Центральна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, в якому просить суд стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) податковий борг у сумі 64 036,66 грн. з розрахункових рахунків, відкритих відповідачем у банках, що обслуговують такого платника.

В обґрунтування позову представником позивача було зазначено, що відповідачем не дотримано свого обов'язку щодо сплати податку з доходів фізичних осіб, внаслідок чого утворився податковий борг у розмірі 64 036,66 грн., який у добровільному порядку відповідачем не сплачений, а тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Представник позивача у судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав клопотання, в якому просив суд розглядати дану справу в письмовому провадженні та задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав клопотання, в якому просив суд розглядати дану справу без його участі та також зазначив, що проти задоволення позову у повному обсязі не заперечує, визнає суму боргу та зобов'язується її сплатити.

Відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у письмовому провадженні на основі наявних матеріалів.

Відповідно до положень ч.1 статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі та не заперечення проти їх задоволення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступних підстав та мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач - ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків в Центральній об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, що підтверджується матеріалами справи.

Як зазначено в позові та підтверджено наявними доказами, відповідач є платником податку на доходи фізичних осіб.

Порядок адміністрування податку на доходи фізичних осіб регулюється Розд. 4 Податкового кодексу України "Податок на доходи фізичних осіб".

Пунктом 163.1 статті 163 Податкового кодексу України (в редакції від 29.07.2015 року, яка діяла на момент проведення та винесення податкового повідомлення - рішення податковим органом перевірки платника податків) визначено, що об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом (п.164.1 ст. 164 ПК України).

Згідно п.167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата).

Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов'язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку (п.п.168.1.3 п.168.1 ст. 168 ПК України).

Окрім того, положеннями статті 49 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно положень п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України, платники податку, в тому числі, зобов'язані: подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим; своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Також, згідно вимог п.57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як підтверджено матеріалами справи, контролюючим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) щодо достовірності, повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб з окремих видів доходів, відмінних від здійснення господарської (незалежної професійної) діяльності за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року, про що було складено відповідний акт перевірки від 04.08.2015 року №75/20-33-17-02-07/НОМЕР_1.

У висновках зазначеного акту перевірки податківцями було зазначено, що фізичною особою - платником податку ОСОБА_1 було порушено вимоги податкового законодавства, а саме: пп.49.18.4 п.49.18 ст. 49, пп.168.1.3 п.168.3 ст. 168, пп.176.1 п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України, пп.164.2.17 "д" п. 164.2 ст. 164, пп.168.1.3 п.168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, у результаті чого визначена сума податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб з окремих видів доходів, відмінних від здійснення господарської (незалежної професійної) діяльності за період, що перевірявся на суму 49 228,84 грн., в тому числі по звітних (податкових) періодах: 2014 року - 49 228,84 грн.

Окрім того, в мотивувальній частині акту перевірки перевіряючим також зазначено, що боржник свій дохід, отриманий у вигляді суми боргу, анульованого кредитором (договір про внесення змін №1 від 10.10.2014 року до договору кредиту № 839/3/27/38/7-64 від 06.03.2007 року, укладеного між відповідачем та кредитором - ПАТ "Укрсоцбанк") за його самостійним рішенням, не задекларував та не визначив суму податкових зобов'язань, внаслідок чого податковим органом було донараховано боржнику (відповідачу) податок на доходи фізичних осіб у сумі 49 228,84 грн.

Відповідно до пп.164.2.17 "д" п.164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

На підставі вказаного акту перевірки, Західною ОДПІ було складено податкове повідомлення - рішення від 02.09.2015року № , яким відповідачу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 61 706,05 грн., з яких: 49 228,84 грн. - основний платіж, 12 477,21 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказаний акт перевірки та податкове повідомлення - рішення були направлені відповідачу та ним особисто отримані 26.08.2015 та 07.09.2015 року відповідно, про що свідчать підписи на повідомленнях про вручення, наявних в справі.

Суд зазначає, що вказані акт перевірки та податкове повідомлення - рішення не були оскаржені відповідачем ані в судовому, ані в адміністративному порядках, а тому сума є узгодженою.

Згідно положень статті 129 Податкового кодексу України, пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Як підтверджено матеріалами справи, податковим органом на суму податкового боргу було нараховано пеню у розмірі 2 330,61 грн., що підтверджується наявним в справі розрахунком загальної суми заборгованості.

Таким чином, загальна сума податкового зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб, суми штрафної санкції та нарахованої суми пені у загальному розмірі складає 640 36,66 грн.

В силу приписів п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. При цьому, суд зважає, що за визначенням п.14.1.39 ст.14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У зв'язку з непогашенням відповідачем податкового боргу у визначеному законодавством строки, податковим органом відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України було винесено податкову вимогу № 527-23 від 21.01.2016 року про визначення суми податкового боргу у розмірі 640 36,66 грн., яка була направлена відповідачу, проте ним не отримана, про що свідчить копія конверту з відміткою "за закінченням терміну зберігання", у зв'язку з чим контролюючим органом було складено акт №943 від 11.05.2016 року "про неможливість вручення податкової вимоги" з причин відсутності платника за вказаною адресою. А тому вимога вважається врученою.

У встановлений строк вимога ним не була оскаржена, а тому сума боргу є повністю узгодженою.

Відповідно до наявних в матеріалах справи зворотного боку облікової картки платника, а також розрахунків загальної суми заборгованості та податкового зобов'язання та штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб Центральної ОДПІ, податковий борг не переривався, добровільно відповідачем не сплачений та у загальному розмірі складає 64036,66 грн.

Відповідно до наявного в матеріалах справи інформаційного листа, відповідач має відкриті рахунки в установах банків.

Пунктом 20.1.34 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. У п.95.2 цієї ж статті зазначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З урахуванням вимог статей 69, 70 КАС України, суд дійшов до висновку, що відомості облікових карток щодо стану розрахунків з бюджетом є належним та допустимим доказом наявності у платника податків податкової заборгованості. На час розгляду справи вказана сума боргу у добровільному порядку не сплачена.

Жодних доказів самостійної сплати зазначеної заборгованості відповідачем до суду не надано.

Як зазначалося судом раніше, через канцелярію суду відповідачем по справі було надано письмове клопотання про повне визнання ним адміністративного позову та наявної суми заборгованості у розмірі 64036,66 грн. Також зазначив про не заперечення стосовно задоволення вимог адміністративного позову у повному обсязі.

Положеннями ч.1 ст. 136 КАС України передбачено, що позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Оскільки дії відповідача стосовно повного визнання адміністративного позову жодним чином не суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси, а тому суд вважає за необхідне його прийняття.

Так, згідно положень ч.3 статті 112 КАС України, у разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу.

У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи визнання відповідачем наявності податкового боргу та не заперечення проти задоволення вимог адміністративного позову у повному обсязі, а також той факт що на час розгляду справи вказана сума податкового боргу у розмірі 64036,66 грн. відповідачем не була сплачена, а відтак суд вбачає достатньо підстав для задоволення адміністративного позову шляхом стягнення суми грошових коштів з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків за рішенням суду.

Відповідно до положень ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 69-71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути на користь Державного бюджету України з розрахункових рахунків Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) відкритих у банках, обслуговуючих такого платника податків суму податкового боргу зі сплати податку на доходи фізичних осіб та нарахованої пені у загальному розмірі 64036,66 грн. (шістдесят чотири тисячі тридцять шість) грн. 66 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Полях Н.А.