Справа № 127/9173/16-а
Суддя: Бар'як А. С.
Дата ухвалення: 2016-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/9173/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого Баряка А.С.,

за участі секретаря Шмирової О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Вінницького міського суду Вінницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Предметом оскарження є постанова № 426 від 15.04.2016 року, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп., за вчинене нею адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 181-1 КУпАП, а саме за те, що позивач надавала послуги сексуального характеру за грошову винагороду, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 181-1 КУпАП заняття проституцією.

Позивач оскаржує дану постанову з тих підстав, що вона не надавала послуги сексуального характеру, вважає, що її притягнуто до відповідальності безпідставно, постанову вважає незаконною та такою, що ухвалена із порушенням принципів повноти, всебічності та обєктивності розгляду справи та зясування обставин по справі, без наявності жодних обєктивних доказів її вини, і просить суд скасувати згадану постанову.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обґрунтувавши їх обставинами, викладеними в позові, додатково зазначивши, що колись позивач займалась проституцією, але з 2014 року не займається, оскільки почала займатися нетрадиційною медициною: виготовляє настойки, мазі, робить масажі, проте громадянин ОСОБА_4 її шантажує. Пояснила, що додані до протоколу фото, на яких зображена зовні схожа на неї особа, дійсно можна віднайти в мережі інтернет, однак хто їх розповсюджує їй невідомо. Зазначила, що на її клопотання про виклик свідків - Адміністративна комісія не відреагувала та не викликала таких свідків. Позивач пояснила суду, що дійсно 17.03.2016 року була в дома разом з донькою, коли до неї зателефонувала людина щодо масажу. Цій людині вона робила загальний масаж тіла, двічі робила каву. Після закінчення масажу, коли чоловік виходив з квартири, до неї зайшли правоохоронці.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що до Адміністративної комісії надійшли відповідні адмінматеріали. Справу розглядали протягом двох засідань. Клопотання про виклик свідків було задоволено. Були дослідженні матеріали справи, заслухані особи, які викликались, в силу чого, обставини, зазначені в протоколі підтвердились. Факт надання сексуальних послуг встановили з матеріалів справи та пояснень свідків. Відео та аудіо доказів вчинення відповідного правопорушення немає. Порядок та хронологія проведення засідання Адміністративної комісії відображається у відповідному протоколі № 426. Пояснив, що дослідження протоколу про адміністративне правопорушення відбулось ще до розгляду справи, ось чому в протоколі засідання зазначено, що спочатку слухали голову адміністративної комісії про суть вчиненого правопорушення. Рішення приймалось шляхом голосування. Заслухали і сказали, яке рішення прийнято штраф. Оголошували лише вид та розмір адміністративного стягнення, який був накладений на правопорушника. Для прийняття та виготовлення рішення Адміністративна комісія не видалялась до іншого приміщення. Підтвердив, що приміщення, в якому відбувається розгляд справ, - не облаштоване необхідними технічними засобами, за допомогою яких можна було б виготовити та роздрукувати постанову за результатами розгляду справи. Дана постанова виготовлялась шаблонно до проведення самого розгляду справи в іншому приміщенні, залишивши в ній вільні місця для заповнення від руки розміру штрафу та підписів. Пояснив суду, що в разі, якщо комісія під час розгляду справи приходить до висновку про відсутність події і складу правопорушення або при встановлені малозначності правопорушення то постанова переробляється. Такі особливості розгляду справ повязані з великим навантаженням на комісію. Підтвердив, що під час розгляду матеріалів справи комісія взяла до уваги зауваження представника ОСОБА_1 щодо того, що відсутні оригінали відповідних фото, не встановлено джерело їх походження тощо. Вважає, що відповідна справа про адміністративне правопорушення розглянута з додержанням законодавства, комісія діяла правомірно, а тому просив суд в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення сторін та дослідженні в судовому засіданні докази, суд прийшов до наступного:

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, всі необхідні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, керуючись при цьому доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Досліджені в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 181-1 КУпАП, які надійшли на розгляд до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, місять наступні документи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серія ВІ № 034021 від 17.03.2016 року; протоколи допиту свідків по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0005323; рапорт працівника правоохоронного органу ОСОБА_5 та копії фото рекламного характеру про надання послуг сексуального характеру.

Відповідно до протоколу серія ВІ № 034021 від 17.03.2016 року, оформленого старшим о/у ОСОБА_6 у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_5, вбачається, що 17.03.2016 року о 20 год. за адресою свого проживання гр. ОСОБА_1 надавала оплатні послуги сексуального характеру, за грошову винагороду в розмірі 1200 грн. У протоколі зазначено, що свідками даного правопорушення є ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Також в графі «підписи понятих» - містяться особисті підписи, зовні схожі на особисті підписи вказаних в протоколі свідків, при цьому в графі «У присутності понятих» - відомостей про понятих немає. Від підпису та пояснень ОСОБА_1 у присутності понятих відмовилася. До протоколу додається рапорт, пояснення. (а.с. 5, 50).

Копії протоколів допиту свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_7 вказують, що відповідні особи були допитані під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0005323, як свідки про відомі їм обставини, що підлягають доказуванню в зазначеному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були викликані для дачі показань у кримінальному провадженні по факту утримання місця розпусти гр. ОСОБА_1, а ОСОБА_8 та ОСОБА_7 як особи, які були присутніми в якості понятих при документуванні відповідного злочину. (а.с. 51-66).

Суд звертає увагу на те, що зазначені вище та дослідженні в судовому засіданні процесуальні документи, а саме: протоколи допиту свідків у відповідному кримінальному провадженні, - є неналежно завіреними копіями, без можливості встановлення законного їх походження, які стосуються, зокрема щодо дачі показань по факту утримання місця розпусти гр. ОСОБА_1 та щодо фіксування обставин проведення відповідних слідчих дій по згаданому кримінальному провадженні - здобуті органом досудового розслідування з метою підтвердження або спростування наявності чи відсутності фактів та обставин, які підлягають доказуванню та мають значення для відповідного кримінального провадження, в силу чого підпадають під поняття доказів, охоплених площиною дії вимог чинного КПК України, особливості якого передбачають можливість врахування таких показів виключно після того, як свідки їх нададуть безпосередньо в суді, будучи допитаним під присягою.

Рапорт старшого о/у ОСОБА_6 у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 вказує, що 17.03.2016 року в ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками ОСОБА_6 у Вінницькій області було затримано гр. ОСОБА_1, яка надавала послуги сексуального характеру за грошову винагороду в розмірі 1200 гривень, в результаті чого на вказану особу було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 181-1 КУпАП. (а.с. 62).

Копії фото рекламного характеру щодо надання сексуальних послуг (а.с. 68, 69) містять зображення особи, зовні схожої на позивача по даній справі ОСОБА_1, проте однозначно стверджувати, що на фото зображена саме ОСОБА_1 без визнання ОСОБА_1 свого відображення на фото ( ОСОБА_1 не визнала, що це вона, а зазначила, що це особа, зовні схожа на неї) та без проведення відповідних експертиз неможливо, однак суд звертає увагу на те, що суду не було надано ні оригіналів таких фото, ні доказів особи, яка їх отримала, а також не підтверджено коли і за допомогою яких технічних засобів вони були отримані, чи поширювались такі фото самою ОСОБА_1, чи не виконані вони за допомогою монтажу і т.д., в силу чого дані докази не можуть бути допустимими доказами наявності у діянні ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 181-1 КУпАП.

Зміст протоколу № 426 засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 15.04.2016 року (надалі по тексту Протокол комісії) вказує, що комісія в складі: голови комісії ОСОБА_11, секретаря Малецької Н.А., членів комісії: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 згідно порядку денного розглянула протокол на гр. ОСОБА_1, яка порушила вимоги ч. 1 ст. 181-1КУпАП, що виразилось у занятті проституцією. Була заслухана ОСОБА_1, яка пояснила, що вже три роки не надає послуги сексуального характеру, тому що працівники поліції її шантажували, займається лікувальною медициною, в той день зробила двом чоловікам лікувальний масаж, вартістю 200 грн., при виході останнього чоловіка, до неї зайшли працівники поліції та зробили обшук її квартири. Був заслуханий гр. ОСОБА_10, який пояснив, що через інтернет мережу знайшов номер та зателефонував до цієї жінки, домовившись про зустріч, приїхавши ввечері, вона надала йому послуги сексуального характеру, за що він заплатив цій жінці 1200 грн. Була заслухана гр. ОСОБА_7, яка пояснила, що на прохання працівників поліції була свідком в зазначеній справі, коли з квартири ОСОБА_1 вийшов ОСОБА_10, то він повідомив, що ОСОБА_1 надала йому послуги сексуального характеру за 1200 грн. Був заслуханий старший о/у відділу БЗПТЛ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_5, який повідомив, що під час проведення обшуку було зафіксовано факт надання ОСОБА_1 послуг сексуального характеру, про що був складений протокол, при цьому зазначив, що ОСОБА_1 була одягнута у відповідний одяг для спокуси чоловіка. Був заслуханий о/у відділу БЗПТЛ ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_17, який повідомив, що 17.03.2016 року під час проведення обшуку квартири, було вилучено певні речі, так як ця жінка не лише надавала сексуальні послуги, а й утримувала місця розпусти, працівниками поліції було зафіксовано факт надання послуг сексуального характеру та складено протокол про адміністративне правопорушення. Було заслухано адвоката ОСОБА_2, яка зазначила, що окрім слів ОСОБА_18 та свідків, докази, зокрема, фото чи відео фіксації, того, що її клієнтка надавала зазначені послуги відсутні. Також протокол містить зазначення про те, що під час розгляду досліджувались наступні документи, а саме: протокол ВІ № 034021 від 17.03.2016 р. Слухали відповідального секретаря комісії про відповідальність за таке правопорушення, та постановили притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170,0 грн. (а.с. 36,37).

З метою перевірки правильності встановлених відповідачем та зафіксованих у Протоколі комісії обставин, в результаті вирішення в судовому засіданні клопотань сторін, суд викликав для допиту наступних свідків: ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_21, розяснивши сторонам право вжити необхідних заходів щодо забезпечення явки до суду тих свідків, які за їх клопотанням викликаються до суду, та надіславши свідкам відповідні судові повістки про виклик до суду.

Однак, із викликаних до суду свідків, зявились лише ОСОБА_19 та ОСОБА_20

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_19 суду показала, що 17.03.2016 року була в гостях у ОСОБА_22 зі своїм сином по місцю їх проживання. Ввечері приходив невідомий чоловік робити масаж, пив каву, ходив в санвузол. Чоловік був одітий у брюках. Всього бачила, що приходило двоє чоловіків. Приблизно о 19:30 поїхала додому. Коли йшла додому, то другий чоловік своїми діями показував, що також збирався іти. Кімната, в якій проживають тварини, була закрита, а двері двох інших кімнат були постійно відчинені. Зазначила, що ОСОБА_1 не надавала нікому послуг сексуального характеру.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_20 суду показала, що є дочкою ОСОБА_1 17.03.2016 року була в дома. До неї прийшли двоюрідна сестра з дитиною. До мами приходили люди на масаж. Мама займається масажем та нетрадиційною медициною. На масаж приходило два чоловіки. Мала можливість спостерігати як робиться масаж. Мати робила масаж спини. Була в іншій кімнаті, але двері в кімнатах були відкриті. Чоловік був в брюках. Сестра поїхала раніше, ніж пішов чоловік, десь на 20 хв.

Суд звертає увагу на те, що, виходячи із змісту зазначеного вище Протоколу комісії та наданих в судовому засіданні пояснень представником відповідача щодо того, що даний протокол дійсно відображає порядок та хронологію проведення засідання комісії, то беззаперечно вбачається, що під час розгляду справи, із письмових доказів, адміністративною комісією було досліджено лише один це протокол про адміністративне правопорушення ВІ № 034021 від 17.03.2016 р., при цьому зміст наданих адміністративній комісії пояснень як ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_2, так і ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_17, а також зміст показів допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вказує на те, що факт зайняття проституцією намагається бути підтвердженим та доведеним, а відповідно і спростованим, лише зі слів зазначених осіб, без посилань на існування інших обєктивних доказів факту зайняття проституцією, а саме: фото-відео фіксацію, протокол обшуку, результати медичного освідування осіб і т.д.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що відповідний Протокол комісії не відображає відомостей щодо додержання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченої вимогою ст. 279 КУпАП, зокрема щодо того, що голова комісії повинен розяснити особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права та обовязки, після чого повинен оголосити, тобто дослідити, протокол про адміністративне правопорушення, а також не містить відомостей щодо додержання процедури прийняття рішення шляхом голосування, що чітко передбачено вимогою ч. 8 ст. 283 КУпАП, а саме: постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні, при цьому в Протоколі комісії не відображаються відомості чи взагалі ставилось відповідне питання на голосування.

Зміст оскаржуваної постанови № 426 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 15.04.2016 року зазначає, що адміністративна комісія при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, розглянувши протокол ВІ № 034021 від 17.03.2016 року відносно ОСОБА_1, встановила, що гр. ОСОБА_1 усвідомлюючи протиправний характер своєї дії, 17.03.2016 року, за адресою свого проживання, надавала послуги сексуального характеру за грошову винагороду в розмірі 1200 (тисяча двісті) гривень, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 181-1 КУпАП заняття проституцією. Дослідивши матеріали справи і вислухавши думку членів комісії, адміністративна комісія постановила накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у «вигляді: попередження, накладення штрафу (потрібне підкреслити) в сумі 170 грн.». Також зазначена вказівка органам державної виконавчої служби, у разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 340 грн. (а.с. 4, 35).

Суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні було встановлено порушення та недодержання відповідачем при розгляді відповідної справи вимог ч. 1 ст. 285 КУпАП, зокрема, щодо негайного оголошення прийнятої постанови, натомість відповідачем було оголошено лише частину постанови, а саме: вид та розмір накладеного адміністративного стягнення, в той час, як згідно вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова є цілісним документом і повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення, тобто постанова це є цілісний документ із зазначенням згаданих відомостей, яка оголошується в повному обсязі негайно після розгляду справи.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що зміст оскаржуваної постанови, в частині накладення адміністративного стягнення є незрозумілим, таким, що не відповідає відомостям Протоколу комісії та таким, що суперечить вимогам КУпАП.

Так, згідно відомостей Протоколу комісії на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, проте, зміст оскаржуваної постанови вказує, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді: попередження, штрафу, що суперечить дійсності та приписам ст. 61 Конституції України.

Суд звертає увагу, що прийняте по справі рішення, яке зазначається в постанові після слова «ПОСТАНОВИЛА:» - повинно відповідати, зокрема, вимогам ст. 284 КУпАП та чітко відображати прийняте рішення, в силу чого не може бути прийняте, а відтак і не може бути зазначене, рішення на зразок: накласти стягнення у вигляді: попередження, адміністративного арешту, громадських робіт, штрафу, потрібне підкреслити оскільки можливість формулювати прийняте рішення за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення в такому виді не передбачено жодною нормою чинного КУпАП.

Також судом в судовому засіданні було встановлено порушення відповідачем вимог КУпАП щодо належного здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення в частині винесення та виготовлення постанови, що згідно вимог ч. 1 ст. 283 КУпАП повинно відбуватись після розгляду справи.

Так, із наданих в судовому засіданні пояснень представника відповідача було встановлено, що приміщення, в якому відбувався розгляд відповідної справи - не облаштоване необхідними технічними засобами, за допомогою яких можна було б виготовити та роздрукувати постанову за результатами розгляду справи, при цьому оскаржувана постанова виготовлялась шаблонно до проведення самого розгляду справи в іншому приміщенні, залишивши в ній вільні місця лише для заповнення від руки розміру штрафу та підписів, тобто відповідач, до початку розгляду відповідної справи, виготовив оскаржувану постанову, в якій уже надрукував встановлені ним обставини щодо усвідомленого протиправного характеру відповідних дій ОСОБА_1 та вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 181-1 КУпАП, прийнявши та також завчасно надрукувавши вже рішення про накладення на дану особу адміністративного стягнення що є неприпустимим, та є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки не провівши розгляд справи у відповідача відсутні жодні правові підстави для зазначення в прийнятому ним рішенні щодо встановлення в діянні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, подій та складу відповідного адміністративного правопорушення, тим більше, до початку розгляду справи, приймати рішення про накладення на таку особу адміністративного стягнення.

Крім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що оскаржувана постанова, в частині зазначення вказівки органам державної виконавчої служби на стягнення з правопорушника подвійного розміру штрафу - не відповідає та суперечить вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП, де не передбачено, що постанова повинна містити такі відомості, що, за умови іншого формулювання (зазначення можливих правових наслідків невиконання адміністративного стягнення), може мати місце виключно у разі прийняття постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що передбачено п. 5 ч. 3 ст. 283 КУпАП.

Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 283 КУпАП в постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зазначаються можливі правові наслідки невиконання адміністративного стягнення, тобто не вказівка державному органу на стягнення подвійного розміру штрафу з визначенням його суми, на що на стадії розгляду справи в органу, який розглядає справу, не має жодних повноважень а розяснення про можливе стягнення таких коштів у разі невиконання адміністративного стягнення у спосіб, передбачений законодавством, при цьому, прописуючи норми ст. 308 КУпАП щодо можливості стягнення з правопорушника подвійного розміру штрафу законодавець виокремив дану норму щодо примусового виконання постанови про стягнення штрафу до Розділу V КУпАП, який регулює виконання постанов про накладення адміністративного стягнення, а тому на стадії додержання вимог Розділу IV, який регулює провадження в справах про адміністративні правопорушення, - не може застосовуватись норма законодавства, яка відноситься до стадії примусового виконання рішення, яка обєктивно ще не настала в часі і не потребує вирішення.

З урахуванням наведеного, враховуючи зазначені вище порушення процесуального законодавства відповідачем при розгляді відповідної справи, а саме: ч. 2 ст. 279, п. 5 ч. 2, ч. 1 ст. 283, ч. 1 ст. 285 КУпАП, складання тексту постанови з встановленими обставинами вчинення правопорушення та прийнятим рішенням щодо накладення адміністративного стягнення на правопорушника до початку розгляду справи, з огляду на те, що зміст оскаржуваної постанови містить прийняте відповідачем рішення про накладення адміністративного стягнення із застосуванням двох видів адміністративного стягнення, а саме: попередження та штрафу з зазначенням про потрібне підкреслити, що суперечить як Протоколу комісії, так і чинному законодавству, яке не передбачає одночасного накладення двох видів адміністративного стягнення за вчинення одного і того ж самого правопорушення, враховуючи, що заняття проституцією це здійснення послуг сексуального характеру за матеріальну винагороду, проте в підтвердження факту зайняття 17.03.2016 року ОСОБА_1 по місцю свого проживання проституцією надано лише докази, які фіксують відповідні події зі слів осіб, зокрема із числа тих, які не були безпосередньо присутніми під час можливого здійснення послуг сексуального характеру, без посилань на існування інших обєктивних доказів факту зайняття проституцією, а саме: фото-відео фіксації, протоколу обшуку з фіксацією коштів, результатів медичного освідування осіб і т.д., а тому, з огляду на вимоги ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені даного правопорушення тлумачаться на її користь, в силу чого позов підлягає до задоволення із скасуванням оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст. 251 КУпАП, ст.ст. 70, 71, 86, 158 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову № 426, прийняту 15.04.2016 року Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, про накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження, штрафу в сумі 170 грн. на ОСОБА_1, за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 181-1 КУпАП - скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя