Справа № 678/31/16-а
Суддя: Ходоровський І. Б.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №678/31/16-а
Провадження №2-а-678-38/16
УХВАЛА

31 серпня 2016 року Суддя Летичівського районного суду Хмельницької області Ходоровський І.Б., ознайомившись із заявою про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2, до Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог Козачківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області в особі директора школи ОСОБА_3, в інтересах неповнолітніх дітей с. Козачки Летичівського району Хмельницької області, про визнання незаконними та скасування рішень Летичівської селищної ради,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2016 року ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2, звернувся до суду з вказаним позовом і просить:

визнати незаконним та скасувати рішення №1 Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області «Про перейменування Летичівського навчально-виховного комплексу №1 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей» Летичівської селищної ради в опорну школу Летичівський навчально-виховний комплекс №1 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей» Летичівської селищної ради від 26 липня 2016 року в частині пунктів 2, 3, 4, 5 даного рішення;

визнати незаконним та скасувати рішення №4 Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області «Про припинення діяльності в результаті реорганізації шляхом приєднання до опорної школи Летичівського навчально-виховного комплексу №1 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей» Летичівської селищної ради Хмельницької області Козачківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Летичівської селищної ради» від 26 липня 2016 року в частині пунктів 3-10 даного рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 вересня 2016 року малолітня дочка позивача ОСОБА_2 має йти до 6 класу Козачківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. Позивач, як батько, має намір, щоб дочка здобула базову освіту в даному навчальному закладі. Але, право на освіту не може бути належним чином реалізоване нею, оскільки відповідач чинить перешкоди не лише його дочці, а й сотням інших дітей в реалізації цього права.

26 липня 2016 року на дванадцятій (позачерговій) сесії Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області було прийнято два оспорюваних рішення №1 та № 4.

Такі рішення прийняті з порушенням вимог чинного законодавства та підлягають скасуванню з тих підстав, що всупереч Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» вони прийняті без жодного обговорення з батьками, з громадськістю, учителями, піклувальною та педагогічними радами шкіл, без жодного обґрунтування, тому є незаконними та такими, що порушують основні конституційні права дітей на освіту, вибір батьками дітей навчального закладу та належні умови здобуття освіти.

Перспективними планами розвитку шкіл на 7 років встановлено, що протягом 2016-2022 років в Козачківській ОСОБА_4 ступенів має навчатися від 45 до 57 дітей.

Аналізом демографічного стану населеного пункту с. Козачки встановлена тенденція до збільшення народжуваності.

Законодавством не передбачено отримання державної субвенції школам, де менше 25 учнів на 1 вересня 2016 року.

Перспективні плани розвитку Козачківської ОСОБА_4 ступенів свідчать, що школа має право на отримання субвенції, так як на даний час в школі навчається 45 дітей.

Однак, на сесії Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області такий аналіз не обговорювався.

У п. 5-7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про освітній округ» від 27 серпня 2010 року № 777 (далі Постанова) передбачено спеціальний порядок (процедуру) для створення опорних шкіл.

Відповідачем при створенні опорної школи було повністю проігноровано вимоги чинного законодавства.

Аналіз протоколів засідань Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області 7 скликання свідчить про відсутність прийнятого радою рішення про проведення конкурсу про визначення опорного навчального закладу серед підпорядкованих раді навчальних закладів, а також відсутність рішення про затвердження конкурсних умов для відбору опорного навчального закладу, а також проведення такого конкурсу серед навчальних закладів, проведення якого є обов'язковим в силу п. 6 Постанови. Лише за результатами проведеного конкурсу на відбір опорного навчального закладу серед підпорядкованих навчальних закладів Летичівська селищна рада мала право приймати рішення про утворення навчального закладу в якому обов'язково мали б бути визначені перелік філій опорного навчального закладу та інші умови, передбачені п. 7 Постанови.

Зі змісту рішення Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області №1 від 26 липня 2016 року вбачається, що радою без проведення конкурсу на відбір опорного навчального закладу та без прийняття рішення про утворення округу (опорного закладу, філій) прийнято рішення про перейменування Летичівського навчально-виховного комплексу №1 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей» Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області в опорну школу Летичівського навчально-виховного комплекс у № 1 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей», а пунктом 3 даного рішення затверджується Статут опорної школи Летичівського навчально-виховного комплекс у № 1 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, рішення про створення якої (опорної школи) радою не приймалось.

Подальшим рішенням №4 від 26 липня 2016 року до не створеної опорної школи приєднують, як філії, Козачківську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області, які ліквідовують в процесі реорганізації. Рішення про створення філій (п. 6 рішення ради № 4 від 26 липня 2016 року) не могло бути прийняте без визначення опорного закладу.

Крім того, якби відповідачем проводилась робота щодо визначення доцільності створення опорної школи, то мало б бути враховано, що школа знаходиться на відстані 15 км від смт. Летичів куди мають підвозити дітей. Учні 5-9 класів - це діти віком від 10 до 14 років, яким необхідно буде на 1,5-2 год. встати раніше (6, 7 год. ранку) для того, щоб зібратись, дійти до автобуса (а будинки в селах розташовані на значних відстанях) та доїхати до школи. Учні молодших класів вимушені будуть очікувати кінець занять для учнів старших класів, щоб разом автобусом їхати до місця проживання. Не враховано й те, що це діти, так званого, перехідного віку, які потребують посиленої уваги та піклування батьків, своєчасного якісного харчування. Сільські діти - це діти із малозабезпечених сімей, хоча статусу такого вони не мають. Батьки не спроможні витрачати додаткові кошти на дорогі обіди для дитини (як правило ці діти харчуються вдома), видавати «кишенькові гроші» на різні заходи, гуртки, які регулярно проводяться в районній школі, а отже сільські діти будуть відчувати себе «меншовартісними», «другосортними», приниженими. Школа - це осередок культури, душа села. Реорганізація, а фактичне закриття шкіл, в подальшому буде сприяти знищенню сільського населення, його деградації, оскільки діти не зможуть здобути навіть середню освіту.

Винесенням оскаржуваних рішень Летичівська селищна рада Летичівського району Хмельницької області порушила норми Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою ОСОБА_5 України 27 лютого 1991 року, щодо першочергового забезпечення інтересів дитини всіма державними та приватними установами при прийнятті рішень.

Оскаржувані рішення були прийняті всупереч інтересам дітей, з порушенням процедури голосування, передбаченої в Регламенті селищної ради, Закону України «Про місцеве самоврядування», Закону України «Про освіту», Закону України «Про загальну середню освіту» та інших нормативно-правових актів.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову у якій просить:

допустити негайний розгляд клопотання про забезпечення позову;

зупинити дію рішення №1 Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області «Про перейменування Летичівського навчально-виховного комплексу №1 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей» Летичівської селищної ради в опорну школу Летичівський навчально-виховний комплекс №1 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей» Летичівської селищної ради від 26 липня 2016 року в частині пунктів 2, 3, 4, 5 даного рішення;

зупинити дію рішення №4 Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області «Про припинення діяльності в результаті реорганізації шляхом приєднання до опорної школи Летичівського навчально-виховного комплексу №1 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей» Летичівської селищної ради Хмельницької області Козачківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Летичівської селищної ради» від 26 липня 2016 року в частині пунктів 3-10 даного рішення.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до пунктів 3, 7, 8 рішення Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області №4 від 26 липня 2016 року розпочато процес припинення Козачківської школи з внесенням відповідних даних про перебування навчальних закладів в процесі припинення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вчинення подальших всіх дій щодо передачі майна та складання відповідних передавальних актів, та в подальшому виключення школи з Єдиного реєстру юридичних осіб.

Сторони в судове засідання не викликались.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову вважаю за необхідне у задоволенні заяви відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з аналізу наведеної норми процесуального права, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 5 ст. 117 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом: 1) зупинення актів Верховної ОСОБА_5 України, Президента України, Вищої ради юстиції та встановлення для них заборони вчиняти певні дії; 2) зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та стосовно здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони проводити певні дії уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 3) зупинення рішень уповноваженого центрального органу з питань цивільної авіації щодо призупинення дії або анулювання сертифікатів, схвалень, допусків; 4) зупинення рішень Національного банку України, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обовязку вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що клопотання про забезпечення адміністративного позову мотивоване тим, що відповідно до пунктів 3, 7, 8 рішення Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області №4 від 26 липня 2016 року розпочато процес припинення Козачківської школи з внесенням відповідних даних про перебування навчальних закладів в процесі припинення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вчинення подальших всіх дій щодо передачі майна та складання відповідних передавальних актів, та в подальшому виключення школи з Єдиного реєстру юридичних осіб.

Правова позиція по даному питанню висловлена в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ від 06 березня 2008 року.

За змістом Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У абз. 1, 2 п. 17 вказаної Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року судам розяснено необхідність враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Проаналізувавши норми процесуального закону, дослідивши матеріали справи вважаю, що позивачем під час подання клопотання про забезпечення адміністративного позову належним чином не обґрунтовано існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також те, що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а тому подане клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що існують очевидні ознаки протиправності рішень та дій відповідача, як суб'єкта владних повноважень, оскільки ці обставини підлягають доказуванню.

Крім того, забезпечуючи позов в такий спосіб, в який просить позивач в клопотанні про забезпечення позову, суд фактично вирішить спір по суті до постановлення рішення в даній справі, тобто зробить передчасний висновок про незаконність оскаржуваних рішень і таким чином вийде за межі підстав забезпечення позову, які передбачені ч. 1 ст. 117 КАС України, що є неприпустимим.

Пленум Верховного Суду України у Постанові №9 від 22 грудня 2006 року зазначив, що ухвала про забезпечення позову повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

При прийнятті даної ухвали судом також враховується, що оскаржувані рішення прийняті 26 липня 2016 року, а позивач звернувся до суду лише 30 серпня 2016 року, тобто менш ніж за 2 дні до початку навчального року та в разі забезпечення позову можуть бути створені перешкоди для початку навчального процесу, що прямо чи побічно вплине на права та законні інтереси не тільки доньки позивача, але й інших учнів та їх батьків, відповідача, третьої особи та опорної школи Летичівський навчально-виховний комплекс №1 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей» Летичівської селищної ради, яка не є учасником даного спору.

Згідно з ч. 1, ч. 6 ст. 118 КАС України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року, за змістом статті 118 КАС України ухвала з питань забезпечення позову (про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову та про відмову в забезпеченні позову) може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 8, 9, 11, 49, 51, 117, 118, 133, 160, 167, 186 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2, до Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог Козачківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області в особі директора школи ОСОБА_3, в інтересах неповнолітніх дітей с. Козачки Летичівського району Хмельницької області, про визнання незаконними та скасування рішень Летичівської селищної ради.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через Летичівський районний суд Хмельницької області апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_6

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_6