Справа № 264/4149/16-а
Суддя: Кузнецов Д. В.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/4149/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2016 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Кузнецова Д. В. , при секретарі Мащенко Д.О., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача Нікітас А.Ю., представника Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Семененка І.В. в м. Маріуполі у відкритому судовому засіданні, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м.Маріуполі Нікітас Анастасії Юріївни про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про визнання дій інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м.Маріуполі Нікітас А.Ю. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови ПСЗ №095672 від 14.07.2016 року незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ПСЗ №095672 від 14.07.2016 року.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що 14 липня 2016 року відповідачем було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 15.9 е ПДР за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255,00 грн. Дії інспектора вважає незаконними, оскільки позивач не порушував правил ПДР України, а постанова винесена із грубим порушенням КУпАП та Конституції України. Позивач вказує, що 14 липня 2016 року він керував автомобілем Киа Цератто, держ.НОМЕР_1 в м.Маріуполі та зупинився по вул.Азовстальській,60 біля магазину АТБ. В цей час підійшли працівники поліції та після перевірки документів відповідач почала заповнювати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідач проігнорувала доводи ОСОБА_1 про те, що дорожній знак закритий зеленими насадженнями, його не видно та він не відповідає п.102.1. ДСТУ 4100-20022 «Знакі дорожні», а дорожнього знаку 5.43 ПДР не було. Відповідач проігнорувала вимоги статей 268, 278, 279, 280 КУпАП, не сповістила позивача про час та дату розгляду справи, не опитала позивача, свідків, не дала змоги давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, позбавила права користування юридичною допомогою адвоката. Справа розглядалися без позивача. Відповідач не з'ясувала чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винний відповідач в його вчиненні. В постанові про адміністративне правопорушення позивач ставив підписи в тих місцях, на які вказував інспектор, при цьому не пояснивши всіх статей.

В судовому засіданні позивач підтримав адміністративний позов з аналогічних підстав та додатково пояснив, що після складання постанови йому надавали можливість ознайомитися із змістом, але від ознайомлення та підпису позивач відмовився. Протокол у справі про адміністративне правопорушення працівниками поліції не складався.

Відповідач Нікітас А.Ю. та представник Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Семененко І.В. позовні вимоги не визнали та пояснили, що постанова була складена правомірно, оскільки позивач спочатку зупинився в посадовому майданчику для маршрутних транспортних засобів, який був чітко відмежований бордюром, що заборонено правилами дорожнього руху, та після зауважень працівників поліції, які знаходилися на місці зупинки, позивач повторно перепаркувався неподалік під стовп, на якому також мається знак пункту зупинки трамвая. Після цього працівники поліції підійшли до позивача, який перебував в автомобілі, та попросили документи, що посвідчують право на керування транспортним засобом, але позивач відмовився їх надати працівникам поліції та вступив в перемовини. Через деякий час після представлення документів в пристуності ОСОБА_1 була складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Крім того відповідачем був представлений відеозапис з камери, розташованої на форменому одязі, на якій зафіксовано обставини правопорушення. Просили в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку представленим доказам у їх сукупності, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 15.9 е). Правил дорожнього руху визначено, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Судом встановлено, що 14 липня 2016 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №095672 від 14.07.2016 року інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі рядовим поліції ОСОБА_5, було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, зокрема за те, що він 14 липня 2016 року о 10.45 год., керуючи транспортним засобом Kia Cerato, державний номер НОМЕР_2, в місті Маріуполі по вул.Азовстальській, 60 порушив правила зупинки, а саме: здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 метрів від дорожнього знаку зупинки 5.41 та 5.43, чим порушив пункт 15.9 е). Правил дорожнього руху, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція) затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з пунктом 9, 10 зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні були переглянути надані відповідачем два відеозаписи з відеокамер, закріплених на форменому одязі працівників поліції, з яких вбачається, що під час перебування працівників поліції на місці зупинки транспортного засобу позивача, спочатку автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснив зупинку в заїзному кармані-майданчику, що призначений для зупинки маршрутних транспортних засобів (відезапис на 10 годині 30 хвилині). Вказаний майданчик-карман має чітке розмежування дорожнім бордюром, за яким на пішохідній доріжці розміщується навіс для очікування пасажирів громадського транспорту, зокрема трамваю. Вказані дані підтверджуються як фото, представленим позивачем (а.с. 9-10), так і відеозаписом з камери, закріпленої на форменому одязі працівників поліції. Після усного зауваження працівників поліції щодо недопустимості паркування в забороненому місці, автомобіль чорного кольору під керуванням позивача здійснив рух заднім ходом на декілька метрів від заїзного карману для зупинки маршрутного транспортного засобу та остаточно здійснив зупинку поблизу вказаного місця під стовпом, на якому розміщується знак 5.42.1 «Пункт зупинки трамвая». Згодом працівники поліції підійшли до транспортного засобу позивача, в якому на той момент перебував останній, та почали процедуру складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Працівники поліції попросили надати документи для складання постанови. Під час бесіди із працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово повідомлялося про вчинене порушення правил дорожнього руху щодо зупинки у забороненому місці поруч із посадковим майданчиком для зупинки маршрутних транспортних засобів. Вказувалося про наявність інформаційно-вказівного дорожнього знаку на стовпі біля якого припаркований автомобіль позивача.

За весь тривалий період спілкування працівників поліції із ОСОБА_6 та намаганням скласти протокол позивач в повній мірі висловлював свої заперечення щодо складання постанови, при цьому не висловлював бажання або клопотань про надання додаткових доказів, допиту свідків та представлення позивачу можливості викликати адвоката. Позивач в ході бесіди був освідомлений про складання стосовно нього постанови на місці зупинки транспортного засобу.

З дослідженого відеозапису слідує, що позивач був обізнаний про розташування заїзного посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, що розташований по вулиці Азовстальській в м.Маріуполі, в якому позивач спочатку намагався припаркуватися, але після прямих зауважень працівників поліції здійснив зупинку поруч із даним майданчиком, який відокремлений дорожнім бордюром, ближче ніж 30 метрів від посадового карману громадської зупинки, що заборонено правилам дорожнього руху.

Положення норми пункту 15.9 е). передбачають заборону здійснювати зупинку ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків. Отже з даної норми слідує, що заборона розповсюджуються в першу чергу на випадок наявності посадового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, і лише коли така площадка відсутня заборона встановлюється при наявності дорожнього знаку такої зупинки. Тобто передбачена заборона зупинки ближче 30 метрів від посадового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів за відсутності дорожнього знаку в цілому, але при наявності чітко вираженого посадового майданчику.

Доводи позивача щодо відсутності інформаційного знаку, який би відповідав вимогам ДСТУ, тобто був видний позивачу не менше ніж за 100 метрів, не приймаються судом, оскільки позивач здійснив зупинку саме під інформаційним знаком, що вказує про наявність пункту зупинку трамваю, та надавало об'єктивну змогу позивачу не порушувати правила дорожнього руху під час зупинки свого транспортного засобу. При цьому навіть відсутність даного інформаційного знаку або обмеженість його огляду при наявності очевидного посадового майданчику для пасажирів громадського транспорту із громадською зупинкою в сукупності дають обґрунтовані підстави для реалізації заборони, що встановлена пунктом 15.9 е) Правил дорожнього руху та складання постанови працівниками поліції.

З урахуванням зазначеного відповідачем цілком обґрунтовано та законно було прийнято рішення про порушення правил дорожнього руху та винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Стосовно доводів позивача про порушення працівником поліції порядку складання протоколу, тобто складення протоколу на місці вчинення правопорушення, без оповіщення про дату та час розгляду справи, без допиту свідків, без надання можливості заявити клопотання, скористатися допомогою адвоката, дослідити докази, суд відзначає наступне.

Згідно Закону України «Про національну поліцію» до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов'язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

Статтею 213 КУпАП, визначено, що органи національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, про адміністративне правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту(частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З прийняттям Закону України «Про національну поліцію» Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року законодавцем було внесено зміни до статті 258 КУпАП та викладено її в наступній редакції: «Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже внаслідок прийняття в липні 2015 року відповідних змін до діючого законодавства суттєво змінилися положення статті 258 КУпАП, які чітко встановили право уповноваженим працівникам Національної поліції не складати протокол при вчиненні адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до їх компетенції, а також право на винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення саме на місці їх вчинення (ч.4 ст. 258 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не звільняє працівника поліції від дотримання загальної процедури проведення такого розгляду, передбаченої статтями 278, 279 КУпАП із можливістю реалізації прав особи (ст.268 КУпАП), що притягається до адміністративної відповідальності. Проте у зв'язку із обмеженим часом при розгляді справи поліцейським за місцем вчинення правопорушення реалізація певних прав особою, що притягається до адміністративної відповідальності, та здійснення деяких елементів порядку мають певні відмінності і підлягають скороченню у часі.

Зокрема стаття 278 КУпАП визначає ряд питань, які вирішує посадова особа при підготовці справи до розгляду, а саме: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Серед наведених питань вирішення такого питання як - сповіщення особи, яка бере участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, втрачає свій логічний сенс, оскільки особа, що притягається до адміністративної відповідальності, вже присутня на місці вчинення правопорушення поруч із працівником поліції та у зв'язку із цим вважається сповіщеною належним чином про час і місце розгляду справи щодо себе.

При підготовці справи до розгляду, такі питання як: витребування додаткових матеріалів та розгляд клопотань особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допит свідків повинні вирішуватися за їх наявності одразу на місці вчинення правопорушення. Відкладення даних питань на інший день або час не передбачено діючим законодавством.

Щодо реалізації прав, якими наділений позивач згідно статті 268 КУпАП, то за даною нормою позивач має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Всі наведені вище права, якими наділений позивач, в тому числі право подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою мають бути реалізовані особою одразу на місці вчинення правопорушення без намагання затягнути процес розгляду справи шляхом відтермінування або перенесення на інший день та без впливу на можливість працівником поліції прийняти постанову на місці вчинення правопорушення. Позивачем не представлено належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації ним прав, закріплених статтею 268 КУпАП. Напроти, із переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що позивач був присутній на місці складання постанови, був повідомлений про її складання, протягом всього часу ним висловлювались свої заперечення та доводи по суті вчиненого ним правопорушення, але працівник поліції не взяв їх до уваги, що свідчить про можливість реалізації своїх прав та суб'єктивне рішення відповідача, як посадової особи, що приймає рішення по справі. Будь-яких клопотань щодо представлення додаткових доказів, необхідності допиту свідків або представлення часу для прибуття адвоката позивач не заявляв, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського. Отже будь-яких порушень, про які в позові вказує ОСОБА_1, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з пунктом 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395 поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 статті 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків, правил зупинки, стоянки тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідачем за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення цілком обґрунтовано було накладено єдиний розмір стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн., що відповідає санкції статті 122 КУпАП.

За таких обставин судом не встановлено будь-яких порушень з боку відповідача, а його дії при розгляді справи про адміністративне правопорушення та складані постанови щодо ОСОБА_1 відповідають діючому законодавству, та у зв'язку із цим підстав для скасування прийнятої постанови не має.

Керуючись ст. ст. 2,9,94,160-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м.Маріуполі Нікітас Анастасії Юріївни про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Д. В. Кузнецов