Справа № 2-а-3317/11
Суддя: Курач І. В.
Дата ухвалення: 2011-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3317/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2011 м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі: головуючого судді: Курач І.В., при секретарі Сеник Л.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар про визнання неправомірними дії та зобовязання перерахунку та виплаті пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до УПФ в м. Енергодар Запорізької області про визнання неправомірними дій посадових осіб УПФУ, повязаних з не призначенням та не виплатою державної та додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобовязання виконати призначення та виплату пенсії відповідно до ст. 51 вищезазначеного закону у розмірі додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю 30% мінімальної пенсії за віком з 01.11.2006 року та зобовязання проводити підвищення розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю згідно частини 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, тому має право на отримання виплат передбачених ст. ст. 49, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вважає дії відповідача по нарахуванню та виплаті додаткової пенсії неправомірними, оскільки відповідач здійснює йому пенсійні виплати не в повній мірі. Посилаючись на закон України « Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» вважає свої вимоги такими, щ о не обмежуються строком давності. Просить розглянути позов без його присутності.

Представник відповідача позов не визнав, надав письмове заперечення. Вважає , що позивач пропустив строк звернення до суду і просить застосувати наслідки його пропущення, крім того в наданому письмовому запереченні, зазначила, що Законом України від 2007р. «Про державний бюджет України на 2008р та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (Закон№107) внесено зміни до ст.51 Закону №796, а саме: особам віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю призначається в розмірі 15 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008р ці зміни були визнані неконституційними. Водночас до законодавчого врегулювання розміру виплат по даним категоріям громадян, була прийнята Постанова КМУ від 28.05.2008 року № 530, якою встановлено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю осіб віднесених до категорії 2 встановлена у розмірі 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач є постраждалою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії (а.с.4) відповідно до ст.11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ч.1 ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»№ 1058-IV від 09.07.2003 р. мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Позивач отримує додаткову пенсію однак, її розмір, який обчислюється працівниками УПФУ в м. Енергодар Запорізької області не відповідає вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки при розрахунку додаткової пенсії позивачеві, відповідач застосовує положення Постанови КМУ №530, від 28.05.2008р., якою встановлюється її розмір..

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивача, відповідач повинен керуватися Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який з огляду на пріоритетність нормативно-правових актів над підзаконними нормативно-правовими актами є пріоритетним для застосування. Постанова КМУ, яка визначає порядок виплати пенсії, призводить до звужування змісту, обсягу існуючих прав і свобод, що є порушенням ст.22 Конституції України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що дії відповідача є неправомірними, оскільки не відповідають вимогам ст.19,22 Конституції України, ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений шестимісячний строк. Позивач звернувся до суду з позовом 05.09.2011року, заяву про поновлення строку не надав, вважаючи що звернення до суду з вказаних підстав у відповідності до ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» не обмежується строком давності. Але суд вважає посилання позивача на вказаний Закон помилковим, так як ст. 73 цього Закону передбачає, що відповідальність за шкоду , спричинену Чорнобильською катастрофою, встановлюється відповідним законодавством України, тобто на правовідносини, що виникли в результаті Чорнобильської катастрофи, дія цього Закону не розповсюджується. Крім того, суд погоджується з позицією відповідача, що щорічна допомога на оздоровлення не є відшкодуванням шкоди. З цієї причини суд вважає безпідставне посилання позивача і на ст. 268 ЦК України, що передбачає вимоги , на які не поширюється позовна давність . Тому суд вважає вимоги позивача підлягають задоволенню в межах строку звернення до адміністративного суду, а саме підлягає перерахуванню і виплаті додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю з 05.03.2011 року.

Разом з тим, 14.06.2011 р Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011р» , який набрав чинності 19.06.2011р. Пунктом 7 частини 1 зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про державний бюджет України на 2011р» доповнено п.4, яким встановлено, що у 2011р. норми і положення статей 39,50, 51,52,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» …… застосовуються в порядку та в розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011рік». Із цього випливає, що визначення порядку та розміру виплат зазначеної категорії громадян делеговано Кабінету Міністрів України. На виконання вищезазначеного закону, КМУ прийняв Постанову від 06.07.2011р №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» і якою встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та відносяться до 1-ої категорії, щомісячна додаткова пенсія за шкоду , заподіяну здоровю, виплачується у розмірі 15% від прожиткового мінімуму , встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, розмір пенсій для інвалідів , щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижче: для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986р для інвалідів 3 групи 980 грн; для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987- 1990 роках для інвалідів 3 групи 760 грн., для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою 3 групи 600грн. А оскільки ні Закон Верховної Ради України № 3491-VІ від 14.06.2011р, ні Постанова КМУ від 06.07.2011р №745 не визнані неконституційними у встановленому порядку, то підлягають застосуванню норми прийняті пізніше, в даному випадку підлягає застосуванню Постанова КМУ від 06.07.2011р №745, яка набрала законної сили з 23.07.2011року.

Тому, приймаючи до уваги вищенаведене, перерахунку підлягає додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю за період з 05.03.2011року по 22.07.2011року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 19, 22 Конституції України, ст.ст.49, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,ст.ст. 2,8,11, 69-71,94,99,100,128,158-164,186 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії посадових осіб Управління пенсійного фонду України в м. Енергодар щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю не у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком починаючи з 05.03.2011 року за мінусом отриманих ним сум та забезпечити її виплату до 23.07.2011 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І. В. Курач