Справа № 826/15610/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 серпня 2016 року 13:45 № 826/15610/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом приватного підприємства «МГУ»
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося приватне підприємство «МГУ» (надалі - позивач або ПП «МГУ») з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ) скасування податкових повідомлень-рішень від 05.03.2015 № ф № .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на безпідставність висновків акта ДПІ у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 13.02.2015 № 505/26-58-22-06-11/38483227 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «МГУ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинам з платниками податків ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Скайф Груп», ТОВ «Голден Пікс» і ТОВ «Віканта Груп». На переконання позивача правочини (договори), укладені між ПП «МГУ» і названими товариствами є реальними, що підтверджується всіма необхідними та належним чином оформленими первинними документами, які наявні у позивача та тими, що були вилучені під час проведення виїмки в рамках кримінального провадження. Таким чином, позивач вважає, що він підтвердив своє право на формування витрат і податкового кредиту з податку на додану вартість за результатами вказаних операцій, як того вимагає чинне податкове законодавство.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, та попередньо подав до канцелярії суду заперечення проти позову з документальним обґрунтуванням.

У зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, суд, керуючись ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

В лютому 2015 року ДПІ на підставі норм пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та згідно постанови слідчого другого відділу кримінальних розслідувань СУФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві лейтенанта податкової міліції ОСОБА_1 від 02.09.2014 про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки в межах кримінального провадження № 00000181, та відповідно до наказу ДПІ від 02.02.2015 № 172 була проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПП «МГУ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.01.2013 по 01.06.2014 та податку на прибуток за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 по взаємовідносинам з платниками податків ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Каффа ТОП», ТОВ «Скайф Груп», ТОВ «Голден Пікс», ТОВ «Віканта Груп» і ТОВ «ТД «Вімакс» по операціях з купвлі та продажу товарів (робіт, послуг), за результатами якої складений акт від 13.02.2015 № 505/26-58-22-06-11/38483227 (далі - акт перевірки).

Згідно висновків цього акта перевірки відповідач встановив, що в порушення норм пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України позивач занизив податок на прибуток за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 на загальну суму 1 366 753 грн., та занизив податок на додану вартість (далі - ПДВ) за звітні періоди січень-грудень 2013 року та січень-серпень 2014 року всього на загальну суму 1 438 687 грн. - чим порушив п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6 і п. 2010.10 ст. 201 цього Кодексу. Епізоди даних правопорушень перевіряючий пов'язує з фактом неправомірного формування ПП «МГУ» показників витрат і податкового кредиту шляхом включення до їх складу сум витрат на придбання товарів (робіт, послуг) у контрагентів ТОВ «Аврора Биз» (задекларовано податкового кредиту за період з 01.01.2013 по 01.06.2014 на суму ПДВ 84 556,79 грн.), ТОВ «Скайф Груп» (задекларовано податкового кредиту за період з 01.04.2014 по 01.08.2014 на суму ПДВ 83 800,56 грн.), ТОВ «Голден Пікс» (задекларовано податкового кредиту за січень, лютий, травень-вересень і грудень 2013 року та січень, березень 2014 року на суму ПДВ 487 520,26 грн.), ТОВ «Віканта-Груп» (задекларовано податкового кредиту за березень-червень, серпень, жовтень-грудень 2013 року та січень-березень 2014 року на суму ПДВ 782 809,46 грн.).

Такі висновки контролюючого органу мотивовані наступним: 1) з тексту постанови слідчого від 02.09.2014 про призначення позапланової документальної невиїзної перевірки стало відомо, що Слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000181 від 19.06.2014, зареєстрованого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України. Зокрема, ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві були складені висновки від 24.07.2014 за № 11/22-08 і № 12/22-08 відповідно до яких директор ПП «МГУ» та ПП «Мега - Групп Україна» ОСОБА_3, за пособництвом фізичних осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в період 2013 - 2014 роки за результатами проведених взаєморозрахунків з суб'єктами підприємницької діяльності, які мають ознаки «фіктивності», а саме - ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Каффа ТОП», ТОВ «Скайф Груп», ТОВ «Голден Пікс», ТОВ «Віканта Груп» та ТОВ «ТД «Вімакс», ухилився від сплати ПДВ у сумі 1 969 688 грн. та податку на прибуток підприємства у сумі 1 871 203,6 грн. Під час досудового розслідування встановлено, що у період з 01.01.2013 по 01.06.2014 службовими особами ПП «МГУ» віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ суми по начебто проведених фінансово-господарських операціях з ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Каффа ТОП», ТОВ «Скайф Груп», ТОВ «Голден Пікс», ТОВ «Віканта Груп» та ТОВ «ТД «Вімакс». При цьому, 21.08.2014 співробітниками СУ ФР та ОУ ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві в ході реалізації матеріалів в рамках кримінального провадження № 0000181 припинено діяльність «конвертаційного центру», що надавав послуги підприємствам реального сектору економіки в частині формування незаконного податкового кредиту з ПДВ та переведення безготівкових коштів у готівку на території м. Києва та інших регіонів України. Учасниками діяльності цього «конвертаційного центру» були також ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Каффа ТОП», ТОВ «Скайф Груп» і ТОВ «Віканта Груп». В подальшому в рамках вказаного кримінального провадження проведено ряд слідчих (розшукових) дій та допитано ОСОБА_8 - директора, бухгалтера і засновника ТОВ «Аврора Биз», ОСОБА_2 - засновника ТОВ «Каффа ТОП» і ТОВ «Скайф Груп», ОСОБА_9 - директора і бухгалтера ТОВ «Голден Пікс» і ТОВ «Віканта Груп». Останні під час допитів повідомили про свою непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності названих товариств, формування податкової звітності, статутного фонду та статутних документів цих товариств, реєстрацію чи перереєстрацію юридичних осіб за грошову винагороду. Також, за результатами проведення перевірок податкових адрес платників податків ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Каффа ТОП» і ТОВ «Скайф Груп» вказані останніх за місцезнаходженням не виявлено; 2) за результатами дослідження документів ПП «МГУ» щодо фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Каффа ТОП», ТОВ «Скайф Груп», ТОВ «Голден Пікс», ТОВ «Віканта Груп» і ТОВ «ТД «Вімакс» за період з 01.01.2013 по 01.06.2014, наданих до перевірки позивача від СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві після вилучення таких документів, а саме: податкових та видаткових накладних, актів виконаних робіт, - виявлено відсутність в деяких з них підписів посадових осіб та печаток товариств. Також, зокрема, в актах виконаних робіт зазначена тільки вартість виконаних робіт та відсутня деталізація маршрутів, періоду виконання транспортних послуг, номери та марки машин, прізвища водіїв; 3) в ході проведення виїмки 21.08.2014 та безпосередньо під час проведення позапланової невиїзної перевірки позивач не пред'явив жодних інших первинних документів по спірним правовідносинам, в тому числі: договорів, угод на надання послуг, рахунків, талонів замовника, документів щодо транспортування товарно-матеріальних цінностей (в тому числі товарно-транспортних накладних), кошторисів, специфікацій, актів звірок з контрагентами, платіжних доручень, довіреностей на відвантаження та отримання товарів, зведених регістрів бухгалтерського обліку (журналів-ордерів) довідок про наявність дебіторської (кредиторської) заборгованості); 4) за наданими до перевірки документам неможливо відслідкувати подальшу реалізацію ПП «МГУ» товарів, придбаних у контрагентів-постачальників; 5) за результатами аналізу даних бази АІС «Податковий блок» по ланцюгу постачання від контрагентів-постачальників до ТОВ «Аврора Биз», ТОВ Скайф Груп», ТОВ «Голден Пікс» і ТОВ «Віканта Груп» встановлено відсутність у перших необхідних трудових ресурсів та основних фондів; 6) за даними поданої продаткової звітності контрагентів позивача та бази АІС «Автомобіль» ДАІ МВС України встановлено відсутність у цих товариств основних засобів (складських і виробничих приміщень, транспортних засобів); 7) наявністю протоколів допиту в якості свідків ОСОБА_8 від 23.08.2014, ОСОБА_11 від 26.08.2014 та ОСОБА_12 від 15.05.2014, відібраних в ході здійснення досудового слідства в межах інших кримінальних проваджень. Згідно цих протоколів допитів названі особи засвідчили про свою непричетність до реєстрації/перереєстрації ТОВ «Скайф Груп» і ТОВ «Голден Пікс»; 8) наявністю актів ДПІ у Солом'янському районі районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 10.09.2013 № 818/26-58-22-08-11/38448753, від 13.02.2014 № 169/26-58-22-08-11/38448753, від 12.09.2013 № 841/26-58-22-07-17/38448753 та від 04.08.2014 № 761/26-58-22-08-11/38448753 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Голден Пікс» за періоди з 01.1.2012 по 30.06.2013, з 01.07.2013 по 31.12.2013, з 01.01.2013 по 31.01.2013 та з 01.01.2014 по 31.05.2014, актів від 02.08.2013 № 345/26-58-22-08-11/38448786 та від 03.06.2014 № 542/26-58-22-01-17/38448786про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Віканта Груп» за періоди з 01.11.2012 по 30.06.2013 та з 01.12.2013 по 31.03.2014.

З урахуванням отриманої податкової інформації та здійсненого аналізу первинної документації по спірних правовідносинах відповідач дійшов висновку, що надані до перевірки первинні документи по взаємовідносинам між позивачем і ТОВ «Аврора Биз», ТОВ Скайф Груп», ТОВ «Голден Пікс» і ТОВ «Віканта Груп» не підтверджують реальність (фактичне здійснення) господарських операцій з постачання товарів (робіт, послуг).

05.03.2015 ДПІ на підставі вказаного акта перевірки прийняла наступні податкові повідомлення-рішення форми «Р»:

- за № , яким позивачу визначено до сплати грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1 301 905 грн., в тому числі 1 041 524 грн. - основний платіж, 260 381 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- за № , яким позивачу визначено до сплати грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 798 359 грн., в тому числі 1 438 687 грн. - основний платіж, 359 672 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

За результатами процедури адміністративного оскарження в порядку ст. 56 Податкового кодексу України, податкові повідомлення-рішення від 05.03.2015 № і № було залишено без змін згідно рішень Головного управління ДФС у м. Києві від 19.05.2015 № 8038/10/26-15-10-05-35 та Державної фіскальної служби України від 16.07.2015 № 14783/6/99-99-10-01-01-25.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення від 05.03.2015 протиправними, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся із даним позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до норми пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) «витрати» - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Об'єкт оподаткування цим податком визначений у ст. 134 ПК України.

Згідно п. 138.1 ст. 138 цього Кодексу, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Склад витрат і порядок їх визначення закріплений в ст. 138 зазначеного Кодексу. Зокрема, за нормою пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають в себе собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Одночасно нормою абз. 1 п. 138.2 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати валові витрати у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, валові витрати. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Також, згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу норми п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, перелік яких наведений у п. 201.1 ст. 201 ПК України. Правовий статус податкової накладної закріплений в положеннях норм ст. 201 цього Кодексу.

Крім того, зокрема, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби (п. 201.2 ст. 201 ПК України), а саме - наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 № 1379 «Про затвердження Порядку заповнення податкової накладної», що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 1333/20071 та діяв до 01.03.2014, та починаючи з 01.03.2014 - наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 № 10 «Про затвердження Форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.01.2014 за № 185/24962 та діяв до 01.12.2014.

Виходячи з аналізу наведених норм в сукупності, положеннями ПК України та Порядку заповнення податкової накладної визначені окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема, це відсутність зв'язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб'єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Між тим, у своєму листі від 02.06.2011 № 742/11/13-11 Вищий адміністративний суд України одночасно зазначає, що за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011р. № 1936/11/13-11).

За приписами норм п. 44.1 і п. 44.3 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абз. 2 п. 44.1 ст. 44 ПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (в редакції на момент спірних правовідносин) (надалі - Закон № 996-ХІV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону № 996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому згідно п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) (надалі - Положення), яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), «господарські операції» - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

В свою чергу, інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку (ч. 3 ст. 9 цього Закону).

При цьому, як зазначив Вищий адміністративний суд України в своїх ухвалах від 14.01.2015 К/9991/72258/12, від 21.10.2014 № К/800/6170/14 та від 26.08.2014 № К/800/6501/14, «податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим, відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Також істотне значення для встановлення судом факту реальності виконання договору саме із заявленим контрагентом є фактичні обставини укладення та виконання договору, обґрунтованість вибору контрагента».

Судом встановлено, що протягом перевіряємого періоду між ПП «МГУ», як покупцем/замовником, та іншими суб'єктами підприємницької діяльності (а саме ТОВ «Голден Пікс», ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Скайф Груп» і ТОВ «Віканта Груп») - постачальниками/виконавцями були укладені письмові та усні правочини (угоди, договори) щодо придбання робіт, послуг і товарно-матеріальних цінностей, а вартість по таких роботах (послугах) і товарах включено до складу витрат і податкового кредиту у відповідні звітні періоди.

В якості доказів, що засвідчують правомірність формування ПП «МГУ» сум витрат і податкового кредиту за результатами вказаних господарських операцій, позивач посилався на оформлені та підписані сторонами видаткові та податкові накладні, акти виконаних робіт. Дані документи були вилучені 21.08.2014 працівником СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі м. Києва в рамках кримінального провадження № 0000181 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.08.2014 по справі № 752/12551/14-к, що оформлено протоколом обшуку від 21.08.2014.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.09.2015 засвідчені копії фінансово-господарських доркументів по взаємовідносинам ПП «МГУ» з ТОВ «Голден Пікс», ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Скайф Груп» і ТОВ «Віканта Груп», вилучених 21.08.2014 під час обшуку, витребувано у слідчого СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі м. Києва.

За результатами дослідження наданих на виконання вказаної ухвали суду копій документів (актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкових накладних, видаткових накладних, актів приймання-передачі продукції та давальницької сировини) суд встановив наступне:

- предметом угод та договорів з ТОВ «Голден Пікс» були транспортні послуги, послуги лазерної порізки деталей, послуги з покраски, послуги із зварочних робіт, інформаційно-консультаційні послуги, поставка товарів (меблів та комплектуючих). Первинні документи від імені ТОВ «Голден Пікс» були підписані директором ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (податкова накладна від 05.02.2013 № 88, хоча останній значиться директором ПП «МГУ» і ПП «МГУ-Мега Україна»), а зі сторони ПП «МГУ» - директором ОСОБА_14 При цьому, деякі з наданих податкових і видаткових накладних, актів надання послуг не містять підписів уповноважених представників сторін та/або не скріплені печатками ПП «МГУ» і ТОВ «Голден Пікс».

- предметом угод та договорів з ТОВ «Аврора Биз» були транспортні послуги, послуги лазерної порізки деталей, послуги з покраски, послуги із зварочних робіт, поставка товарів (меблів та комплектуючих). При цьому, надані податкові та видаткові накладні, акти надання послуг взагалі не містять підписів уповноважених представників сторін (директора ТОВ «Аврора Биз» ОСОБА_15 та директора ПП «МГУ» ОСОБА_14) та/або не скріплені печатками цих підприємств;

- предметом угод та договорів з ТОВ «Скайф Груп» були транспортні послуги лазерної порізки деталей, послуги з порізки стальних листів, послуги з покраски, послуги із зварочних робіт, поставка товарів (меблів та комплектуючих). При цьому, надані податкові та видаткові накладні, акти надання послуг взагалі не містять підписів уповноважених представників сторін (директора ТОВ «Скайф Груп» ОСОБА_16 та директора ПП «МГУ» ОСОБА_14) та/або не скріплені печатками цих підприємств;

- предметом угод та договорів з ТОВ «Віканта Груп» були транспортні послуги, послуги лазерної порізки деталей, послуги з покраски, послуги із зварочних робіт, термообробки металевих дисків, поставка товарів (комплект металевого обладнання, меблів та комплектуючих до них). Первинні документи від імені ТОВ «Віканта Груп» були підписані директором ОСОБА_17, а зі сторони ПП «МГУ» - директором ОСОБА_14 При цьому, більша чистина з наданих податкових і видаткових накладних, актів надання послуг не містять підписів уповноважених представників сторін та/або не скріплені печатками ПП «МГУ» і ТОВ «Віканта Груп».

Аналізуючи окремо тексти актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), оформлених за результатами надання транспортних послуг, послуг з лазерної порізки деталей, послуг із зварочних робіт, послуг з покраски, інформаційно-консультаційних послуг суд встановив, що останні за своїм змістом містять лише узагальнені дані без конкретизації порядку, способу та періоду надання тих чи інших послуг, обсягів і форм матеріального вираження результатів послуг. Так, зокрема, акти надання транспортних послуг не містять відомості про вид, маршрути та періоди перевезень, обсяг пройденого кілометражу, реквізити транспортного засобу, що використовувався у перевезеннях, характеристику вантажу. Решта актів надання послуг не містять відомостей про фактичні обсяги наданих послуг - результати досліджень та аналізу ринку, обсяг оброблених деталей і поверхонь виробів, тощо.

Жодних інших документів (первинних, документів бухгалтерського обліку, банківських виписок, документів ділової переписки), складених та/або отриманих по спірних правовідносинах з ТОВ «Голден Пікс», ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Скайф Груп» і ТОВ «Віканта Груп», зокрема: договорів (посилання на реквізити яких містяться в текстах видаткових і податкових накладних, актах); заявок замовника на перевезення вантажів, товарно-транспортних накладних та інших документів, що засвідчують факт передачі-прийняття певних вантажів для перевезень на замовлення позивача; звітів та/або інших документів, оформлених за результатами наданих інформаційно-консультаційних послуг з дослідження ринку збуту продукції та реклами; специфікацій; калькуляцій вартості послуг; рахунків-фактур; розрахункових документів (платіжних доручень, прибутково-касових ордерів, тощо) та банківських виписок на підтвердження факту проведення розрахунку за придбанні товари, роботи і послуги; документів бухгалтерського обліку на підтвердження факту оприбуткування, обліку та списання з підприємства товарно-матеріальних цінностей, отриманих за спірними правочинами, та щодо обліку кредиторської/дебіторської заборгованості по господарських операціях з контрагентами позивач суду не пред'явив (попри ту обставину, що предметом виїмки документів 21.08.2014 в результаті проведеного обшуку були лише податкові та видаткові накладні, акти. Дані обставини вбачаютья безпосередньо зі змісту протоколу обшуку від 21.08.2014, копія якого наявна в матеріалах справи) та пояснення про причини відсутності таких документів не надав.

В ході судового розгляду справи позивач не надав суду документально пітверджені письмові пояснення з питань порядку та способу транспортування вантажів (а саме - придбаних у контрагентів товарів, готової продукції), мети та наслідків реального використання результатів послуг (робіт) і придбаних товарів у своїй господарській діяльності.

Також в матеріалах справи наявна копія вироку Солом'янського районного суду м. Києва від 22.10.2015 по справі № 760/17994/15-к, винесена за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості по кримінальному провадженню зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000181 від 25.07.2014, укладеної між прокурором прокуратури м. Києва та обвинуваченим ОСОБА_14, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних порушень, передбачених ч. 1 і 2 ст. 212, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі - КК України), з відміткою про набрання ним законної сили з 23.11.2015.

З тексту цього вироку від 22.10.2015 вбачається, що у відкритому підготовчому судовому засіданні районним судом встановлені наступні обставини: обіймаючи посаду директора ПП «МГУ», ОСОБА_14 умисно створив видимість фінансово-господарської діяльності у період січня 2013 року по серпень 2014 року між ПП «МГУ» та ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Скайф Груп», ТОВ «Голден Пікс» і ТОВ «Віканта Груп», з метою умисного ухилення від сплати податків у великих розмірах.

Останні були створені за сприяння ОСОБА_18 з метою здійснення назаконної підприємницької діяльності, що полягала у вчиненні незаконних дій з документами на переказ та іншими засобами доступу до рахунків, підроблення документів, їх збуту, використання підроблених документів, та надання таких документів службовим особам підприємств реального сектору економіки з метою прикриття незаконної діяльності, виконуючи злочинні схеми.

Крім того, в період з кінця 2012 року по серпень 2014 року, учасники організованої злочинної групи у складі ОСОБА_4, ОСОБА_19, ОСОБА_20, діючи умисно, протиправно, здійснювали незаконну діяльність, яка полягала у наданні службовим особам суб'єктів підприємницької діяльності засобів та знарядь для вчинення злочинів, зокрема номерів банківських рахунків підконтрольних учасникам організованої групи підприємств, які створено за сприяння організатора ОСОБА_18, з метою прикриття незаконної діяльності, на які у подальшому перераховувались грошові кошти, як оплата по неіснуючим фінансово-господарським взаємовідносинам, а також документів, якими документально оформлювались факти здійснення фінансово-господарських операцій, що не відбувались, тобто були безтоварними та спрямованими на незаконну мінімізацію податкових зобов'язань.

Вчинення ОСОБА_18, ОСОБА_19 та ОСОБА_6 у складі створеної організованої групи, умисних протиправних діянь у сфері господарської діяльності з використанням ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Скайф Груп», ТОВ «Каффа ТОП», ТОВ «Віканта Груп» і ТОВ «Голден Пікс», з метою прикриття (незаконної діяльності у вигляді створення умов для скоєння службових господарських злочинів службовими особами підприємств реального сектору економіки - вигодонабувачів підтверджується фактами порушень кримінальних проваджень та прийняття по них кінцевих процесуальних рішень за цими протиправними фактами, в тому числі:

- слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000267, виділеного з кримінального провадження № 0000181, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України щодо ТОВ «Скайф Груп» направлено до суду. Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2015 по кримінальній справі № 752/20863/14-к ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України (а саме у фіктивному підприємництві та підробленні та використанні офіційних документів, вчинених з попередньою змовою);

- слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000273, виділеного з кримінального провадження № 0000181, обвинувальний акт відносно ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України щодо ТОВ «Аврора Биз» направлено до суду. Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26.03.2015 по кримінальній справі № 752/3251/15-к ОСОБА_15 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України (а саме у фіктивному підприємництві та підробленні та використанні офіційних документів, вчинених з попередньою змовою);

- слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Солом 'янському районі ГУ ДФС у м. Києві під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000161, обвинувальний акт відносно ОСОБА_9, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 205, ч. 3 ст. 358 КК України щодо ТОВ «Віканта Груп» та ТОВ «Голден Пікс» направлено до суду. Вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 07.04.2015 по кримінальній справі № 760/4090/15-к ОСОБА_12 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 205, ч. 3 ст. 358 КК України (а саме у фіктивному підприємництві та підробленні та використанні офіційних документів).

З метою умисного ухилення від сплати податків ОСОБА_14 за пособництвом ОСОБА_18, ОСОБА_19 та ОСОБА_6, в період з січня 2013 року по липень 2014 року, отримав оформлені завідомо неправдиві документи - договори та податкові накладні, складені від імені ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Скайф Груп», ТОВ «Віканта Груп» і ТОВ «Голден Пікс», що були використанні ним для створення документальної відомості фінансово-господарських взаємовідносин між ПП «МГУ» та вказаними товариствами.

В свою чергу, в податкових накладних виданих ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Скайф Груп», ТОВ «Голден Пікс» і ТОВ «Віканта Груп» на адресу ПП «МГУ» за 2013-2014 роки, підписи від імені директорів ТОВ «Голден Пікс», ТОВ «Віканта Груп» виконано учасниками організованої групи - ОСОБА_18 та ОСОБА_19, підписи від імені директорів ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Скайф Груп» виконано за допомогою кліше-факсиміле, які відповідають відтискам кліше-факсиміле, вилучених під час обшуку в ОСОБА_19, відтиски печаток ТОВ «Голден Пікс», ТОВ «Віканта Груп», ТОВ «Аврора Биз» і ТОВ «Скайф Груп», відповідають відтискам печаток, вилучених під час обшуку в ОСОБА_19, що підтверджується висновком експерта № 257 від 27.04.2015 за результатами проведення почеркознавчої та технічної експертизи та висновком експерта № 3-03/1336 від 11.09.2015 за результатами проведення почеркознавчої експертизи.

Крім того, директор ПП «МГУ» ОСОБА_14, маючи реквізити та номери рахунків «фіктивних підприємств» ТОВ «Голден Пікс», ТОВ «Віканта Груп», ТОВ «Аврора Биз» і ТОВ «Скайф Груп», здійснив впродовж періоду з 20.03.2013 по 25.09.2014 перерахування на поточні рахунки вказаних підприємств грошових коштів, всього на загальну суму 8 516 820 грн. (в т.ч. ПДВ - 1 419 470 грн.).

В подальшому, ОСОБА_14 являючись службовою особою ПП «МГУ», в період з 01.01.2013 по 20.08.2014, з метою умисного ухилення від сплати податків, достовірно знаючи, що ТОВ «Голден Пікс», ТОВ «Віканта Груп», ТОВ «Аврора Биз» і ТОВ «Скайф Груп» послуги для ПП «МГУ» не надавали та товар не поставляли, на підставі первинних документів, які містили завідомо неправдиві відомості, відобразив вказані операції у поданій до податкової інспекції податковій звітності та бухгалтерському обліку підприємства. Зокрема, ОСОБА_14 в податкових деклараціях з податку на додану вартість за період січень 2013 року - серпень 2014 року, включив до податкового кредиту ПП «МГУ» суму ПДВ по взаєморозрахунках з названими товариствами, в зв'язку з чим податковий кредит підприємства було завищено на загальну суму 1 419 470 грн., а в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (реєстр. № від 13.01.2014) сформував витрат на загальну суму 5 130 629 грн., що призвело до заниження податку на суму 974 819 грн.

Відповідно до висновку експерта №113/15 за результатами проведення судово-економічної експертизи від 25.05.2015, висновки акта перевірки ДПІ № 505/26-58-22-06-11/38483227 від 13.02.2015 щодо заниження ПП «МГУ» податку на додану вартість документально підтверджуються на суму 1419 470 грн. за січень 2013 року - серпень 2014 року, при умовах недійсності (фіктивності) операцій з постачальниками ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Скайф Груп», ТОВ «Голден Пікс» і ТОВ «Віканта Груп», а також щодо заниження ПП «МГУ» податку на прибуток, то висновки акта перевірки документально підтверджуються в частині 974 819 грн. за 2013 рік при умовах недійсності (фіктивності) операцій з вказаними постачальниками, врахованих в обліку операцій з ПДВ за період січень- грудень 2013 року.

З урахуванням вищевикладеного Солом'янський районний суд м. Києва встановив, що дії ОСОБА_14, вчиненні ним з метою умисного ухилення від сплати податків, за пособництва ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_6, які діяли у складі організованої групи, спричинили шкоду державі у вигляді несплати ПП «МГУ» до Державного бюджету України, за період з січня 2013 року по серпень 2014 року податку на додану вартість у загальній суму 1 419 470 грн. та за період 2013 року податку на прибуток підприємства у загальній сумі 974 819 грн., всього на загальну суму 2 394 289 грн.

Наведені обставини про фіктивність господарських операцій між ПП «МГУ» та його контрагентами, невідповідність показників податкової звітності з податку на додану вартість та податку на прибуток в частині результатів сіпірних господарських операцій фактичній дійсності наведені в угоді, а також були підтверджені обвинуваченим ОСОБА_14 безпосередньо в судовому засіданні, який визнав свою вину в інкременованих йому кримінальнихз првапорушеннях у повному обсязі.

За результатами розгляду цієї кримінальної справи Солом'янський районний суд м. Києва визнав ОСОБА_14 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України та призначив йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34 000 грн.) з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах усіх форм вланості строк на один рік.

В силу норм ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду у кримінальному провадженні, яке набрало законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Суд оцінюючи значимість наданих позивачем первинних документів на обґрунтування реальності господарських операцій з його контрагентами, в контексті наведених вище положень законодавства з питань податкового і бухгалтерського обліку, звертає увагу на правову позицію Верховного Суду України, що викладена в його постановах від 01.12.2015 по справі № 826/15036/14 та від 12.01.2016 № 21-3706а15: «статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку».

Водночас у постановах від 26.01.2016 № 21-4781а15, 02.12.2015 № 21-3849а15, від 05.03.2011 № 21-421а11 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла таких висновків: «первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт або послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними».

Таким чином, з контексту наведених правових позицій Верховного Суду України слідує, що первинні документи фіктивних підприємств-постачальників не тягнуть за собою податкових наслідків для їх контрагентів-покупців.

Виходячи з вищенаведених правових позицій Верховного Суду України, та враховуючи встановлені в судовому порядку факт доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні безтоварних та документально оформлених фіктивних господарських операцій ПП «МГУ» з ТОВ «Аврора Біз», ТОВ «Скайф Груп», ТОВ «Голден Пікс» і ТОВ «Віканта Груп» у судовому порядку, Окружний адміністративний суд м. Києва оцінює первинні документи, підписані від імені цих товариств-постачальників, як такі, що мають нелегальних характер, а тому вони не підтверджують належним чином реальність виконаних господарських операцій з виконання робті, надання послуг і поставок товарів на користь позивача.

Враховуючи вищенаведене суд погоджується з висновками податкового органу про завищення ПП «МГУ» задекларованих показників витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість за перевіряємий період по взаємовідносинам з ТОВ «Аврора Биз», ТОВ «Скайф Груп», ТОВ «Голден Пікс» і ТОВ «Віканта Груп» в частині сум податкових зобов'язань, розмір яких встановлено вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 22.10.2015, та відповідно вважає їх обґрунтованими і правомірними виключно в цій частині. Як наслідок суд вбачає правові підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 05.03.2015 № в частині суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 24 021,50 грн. (в тому числі за основним платежем - 19 217 грн., штрафні санкції - 4 804,50 грн.) та податкового повідомлення-рішення від 05.03.2015 № в частині суми грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 83 381,25 грн. (в тому числі за основним платежем - 66 705 грн., штрафні санкції - 16 676,25 грн.).

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов приватного підприємства «МГУ» задовольнити частково.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 05.03.2015 № в частині суми грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 83 381,25 грн. (в тому числі за основним платежем - 66 705 грн., штрафні санкції - 16 676,25 грн.).

3. Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 05.03.2015 № в частині суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 24 021,50 грн. (в тому числі за основним платежем - 19 217 грн., штрафні санкції - 4 804,50 грн.).

4. В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський