Справа № 813/256/16
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2016 року Справа № 813/256/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Гавірко О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представник відповідача не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, з вимогою визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 26 серпня 2015 року №, винесене Самбірською ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 серпня 2015 року Самбірською ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області винесено Рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Зазначає, що Головне управління ДФС у Львівській області посилається на Інструкцію «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 14.04.15 №435, однак Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2014 рік «Додаток 5», Витяг із M.E.Doc-Online про успішне прийняття Звіту від 09.02.2015 року та Витяг із M.E.Doc-Online про отримання Квитанції № 1 та Квитанції № 2 від 09.02.2015 року подано ще задалеко до введення в дію та реєстрації у Міністерстві юстиції України вказаної Інструкції. На момент подання та прийняття Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2014 рік «Додаток 5» та отриманих витягів із M.E.Doc-Online даної Інструкцію «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 14.04.15 №435 не було, тому вважає, що не доцільно використовувати Інструкцію від 14.04.15 №435, яка не має зворотної дії в часі.

У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, аналогічних викладеним у позовній заяві та додаткових поясненнях до позовної заяви, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату час та місце його проведення повідомлений належним чином. Через канцелярію суду 01.03.2016 року за вх№ 4874 надійшли письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що ФОП ОСОБА_1 у звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2014 рік було вказано скорочені реквізити «ОСОБА_1.», а необхідно було вказати ОСОБА_1, тобто використано недостовірні відомості, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового соціального страхування, інших відомостей, передбачених законом України від 08 липня 2010 року «Про збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Відтак, вважає даний позов безпідставно заявленим та просив у його задоволенні відмовити.

Суд, заслухав пояснення позивача, з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення та ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та встановив наступне.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 04.02.2014 року, РНОКПП №, зареєстрований у Старосамбірському відділенні Самбірської ОДПІ як платник податків з 04.02.2014 року, перебуває на спрощеній системі оподаткування з 04.02.2014 року.

Позивач подав через електронну систему Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2014 рік «Додаток 5». Вказаний звіт прийнято для подальшого опрацювання 09.02.2015 року.

Того ж дня позивачем отримано Квитанцію № 1 та Квитанцію № 2, що підтверджує те, що Звітність була заповнена у відповідності до встановленої форми та порядку подання.

Самбірською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного Управління ДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку щодо неподання несвоєчасного подання, подання не за встановленою формою звітності про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску до органів ДФС за 2014 рік. Перевіркою встановлено подання не за встановленою формою звітності про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску до органів ДФС, чим порушено вимоги п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску та загальнообов'язкове державне соціальне страхування», про що 26.08.2016р. складено акт № 193/17-03 про результати камеральної перевірки податкової звітності.

Заступником начальника Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області на підставі акту про результати камеральної перевірки 26 серпня 2015 року винесено Рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»

15 вересня 2015 року ФОП ОСОБА_1 направлено скаргу до Головного управління ДФС у Львівській області про перегляд Рішення № про застосування штрафних санкцій винесеного заступником начальника Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області Білим М.Г. від 26.08.2015 року.

Рішенням Головного управління ДФС у Львівській області від 16.10.2015 року, скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення та роз'яснено можливість оскарження рішення Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 26.08.2015 року № до Державної фіскальної служби України протягом десяти днів, наступних за днем отримання рішення за розглядом скарги або в судовому порядку.

Позивач скористався наданим йому статтею 56 Податкового кодексу України правом на його оскарження в адміністративному порядку шляхом подання скарги до Державної фіскальної служби України про перегляд Рішення № про застосування штрафних санкцій, винесеного заступником начальника Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області Білим М.Г. від 26.08.2015 року та Рішення Головного управління ДФС у Львівській області про результати розгляду скарги від 16.10.2015 року.

Рішенням Державної фіскальної служби України № 11119/Б/99-99-10-01-07-25 від 27.11.2015 року, скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Незгода з зазначеними вище рішеннями обумовили позивача звернутись із адміністративним позовом до суду.

Враховуючи підстави позову та заперечень в межах правовідносин сплати соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, спір виник щодо правомірності прийняття відповідачем оскаржених рішень, якими застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, саме до позивача як до відокремленого підрозділу юридичної особи без права юридичної особи, а не до самої юридичної особи, оскільки остання, на переконання позивача, повинна сплачувати та відповідно повинна нести і відповідальність за несвоєчасну сплату таких внесків.

Надаючи правову оцінку спірних правовідносин, суд виходив з наступних приписів законодавства.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464. Виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках,передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів , бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Пунктом 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 подав через електронну систему Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2014 рік. Вказаний Звіт успішно прийнято для подальшого опрацювання 09.02.2015 року.

Того ж дня позивачем отримано Квитанцію № 1 та Квитанцію № 2, що підтверджують заповнення звітності у відповідності до встановленої форми та порядку подання.

Основною підставою для прийняття рішення про накладення штрафних санкцій Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області є зазначення у Звіті Прізвища та ініціалів - ОСОБА_1, а не зазначення повністю прізвище, ім'я, по-батькові платника єдиного внеску.

Згідно Розділу ІІІ, Наказу ДПА України від 10.04.2008 N 233 «Про подання електронної податкової звітності», встановлено:

- п. 7.2 після накладання ЕЦП платник податків здійснює шифрування податкового документа в електронному вигляді та направляє його до органів ДПС через телекомунікаційні канали зв'язку. Другий примірник податкового документа в електронному вигляді зберігається у платника податків;

- п. 7.3 після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

- п. 7.4 перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним;

- п. 7.5 підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

- п. 7.6 якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Системний аналіз положень Наказу ДПА України від 10.04.2008 N 233 «Про подання електронної податкової звітності» дає підстави стверджувати, що податкові органи зобов'язані при отриманні звітності у вигляді електронного документу їх перевірити на відповідність чинним нормам, і у випадку виявлення помилки надіслати другу квитанцію про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин.

Судом встановлено, що другої квитанції в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин позивач не отримував, що не заперечувалось відповідачем.

Таким чином, формальна відсутність чи наявність у Звіті повністю прописаних реквізитів прізвища, ім'я, по-батькові чи прізвища та ініціалів платника єдиного внеску, зважаючи на наявність дотримання заповненої форми та подання встановленою формою звітності, беручи до уваги наявність у розпорядження органу доходів і зборів усіх необхідних реквізитів платника єдиного внеску, котрий ідентифікується за реєстраційним номером облікової картки платника податків, - виходячи із обґрунтованості вищенаведеного не може вважатись поданням не за встановленою формою звітності або заявлення виявлене та зафіксоване в оскаржуваному Рішенні, а відтак і правовою підставою для накладення штрафної санкції встановленої пунктом 7 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки у даній справі оспорюються рішення прийняті відповідачем, суб'єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позаяк сукупність вищенаведених встановлених судом обставин підтверджено належними та допустимими доказами, це дає суду підстави визнати позовні вимоги обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору з Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1.Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області про застосування штрафних санкцій від 26 серпня 2015 року №.

3.Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ЄДРПОУ НОМЕР_2) з Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (), за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір, в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст постанови складено та підписано 31.08.2016 року.