Справа № 2а-23002/10/0570
Суддя: Попов Володимир Васильович
Дата ухвалення: 2011-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Крилова М.М., Абдукадирова К.Е., Циганенко А.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2011 року справа №2а-23002/10/0570

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Попова В.В.

суддів Геращенка І.В. , Горбенко К.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 фінансів України та Державної судової адміністрації України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 1 березня 2011 року у справі № 2а-23002/10/0570 за позовом ОСОБА_3 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, Державної судової адміністрації України, ОСОБА_2 фінансів України, третя особа: Головне управління Державного казначейства України в Донецькій області про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, Державної судової адміністрації України, ОСОБА_2 фінансів України, третя особа: Головне управління Державного казначейства України в Донецькій області про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 1 березня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, Державної судової адміністрації України, ОСОБА_2 фінансів України, третя особа: Головне управління Державного казначейства України в Донецькій області про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити певні дії задоволені, а саме:

Визнана протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України, ОСОБА_2 фінансів України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати ОСОБА_3 з 19 серпня 2009 року по 01 жовтня 2010 року включно з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік та Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік;

Зобов'язано Державну судову адміністрацію України через Територіальне управління Державної судової адміністрації в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 з 19 серпня 2009 року по 01 жовтня 2010 року включно здійснити перерахунок та виплатити недоотриману заробітну плату з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік та Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік з утриманням обовязкових податків та зборів;

Зобов'язано ОСОБА_2 фінансів України профінансувати виплату ОСОБА_3 з 19 серпня 2009 року по 01 жовтня 2010 року включно недоотриманої заробітної плати з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік та Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік з утриманням обовязкових податків та зборів;

Зобов'язано Державну судову адміністрацію України виділити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Донецькій області кошти для проведення виплати недоплаченої ОСОБА_3 з 19 серпня 2009 року по 01 жовтня 2010 року недоотриманої заробітної плати з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік та Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік.

Державна судова адміністрація України та ОСОБА_2 фінансів України з таким судовим рішенням не погодилися, подали апеляційні скарги, в яких просять постанову суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних скарг апелянти зазначили, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Державна судова адміністрація України вважає, що відповідачами у справі щодо нарахування та виплати заборгованості по заробітній платі суддям є держава в особі ОСОБА_2 фінансів України та органів Державного казначейства України, а тому Державна судова адміністрація України є неналежним відповідачем у справі.

ОСОБА_2 фінансів України в обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначило, що судом першої інстанції при винесені рішення не були враховані положення бюджетного законодавства України, зокрема те, що виключно законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, також не враховано, що законом про Державний бюджет України щорічно затверджуються бюджетні призначення головним розпорядником коштів. З 1 січня 2003 року головним розпорядником коштів, передбачених в Державному бюджеті України на утримання суддів загальної юрисдикції, є Державна судова адміністрація України, яка несе відповідальність за фінансове забезпечення діяльності кожного суду, а тому задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 фінансів України є необґрунтованими.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини у справі, які підтверджуються матеріалами справи.

Позивач ОСОБА_3 працює на посаді судді Калінінського районного суду м. Горлівки з 03 серпня 2007 року по теперішній час, що підтверджується матеріалами справи.

Заробітна плата позивача обчислювалася, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн., встановленої станом на 21 грудня 2005 року, без урахування підвищення мінімальної заробітної плати на підставі законів України про Державний бюджет України на 2006-2010 роки. Зазначені обставини не є спірними між сторонами.

Приписами до ст. 44 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ (в редакції, що діяла станом на 01.01.2006) заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.06.2005 № 514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України», посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01.06.2005 року складав 15 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, посадовий оклад судді і, конкретно, позивача, не міг бути нижче 7,5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Пунктом 14 частини 1 статті 92 Конституції України наголошено про те, що статус суддів визначається виключно Конституцією України та законами України, якими гарантовано незалежність і недоторканість суддів (ч.1 ст.126 Конституції України), а відповідно до ч.1 ст.130 Конституції України держава повинна забезпечити фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Виконання вищезазначених функцій від імені Держави покладені на державні органи, а саме на відповідачів по справі, якими є Територіальне управління Державної судової адміністрації в Донецькій області та ОСОБА_2 фінансів України.

Стаття 3 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24.03.1995 року визначає, що встановлюючи розмір мінімальної заробітної плати держава гарантує громадянам граничний її мінімум, як законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, погодинну норму праці (обсяг робіт).

Позивач є суддею Калінінського районного суду м. Горлівки, і як професійному судді йому гарантовано державою належне фінансове та матеріально-технічне забезпечення (ст.130 Конституції України, ст. 3 Закону України № 2862-ХІІ), держава взяла на себе обовязок забезпечити реалізацію цих гарантій, а тому вони відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України не можуть бути звужені або скасовані іншими нормативними актами.

Постановою Кабінету Міністрів України ( абзац 2 пункт 1) від 30.06.2005 № 514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України», посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01.06.2005 року визначено у 15 розмірів мінімальної заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці суддів», яка набрала чинності згідно п. 5 з 1 січня 2006 року, затверджені схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано, виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 614 «Деякі питання віднесення областей та міст до груп за оплатою праці» Донецьку область за оплатою праці віднесено до групи «поза групою».

Таким чином, відповідно до додатку № 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865, з 01.01.2006 року посадовий оклад судді місцевого суду становить 7,5 розмірів мінімальних заробітних плат, що не суперечить нормам Закону України «Про статус суддів».

Постановою Кабінету Міністрів України № 1310 від 31.12.2005 затверджено зміни що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865, а саме постанову доповнено п. 4-1 наступного змісту: «Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року дана постанова окружного суду залишена без змін, однак питання щодо повороту виконання судового рішення не прийнято, а тому постанова Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005р. № 865 та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 856 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» втратили чинність лише з 19 серпня 2009 року, тобто з часу набрання чинності рішення суду першої інстанції та є обовязковою для виконання саме з цього часу.

Відповідачі ОСОБА_2 фінансів України та Територіальне управління Державної судової адміністрації в Донецькій області зобовязані були застосовувати постанову № 865 в первісній редакції, тобто проводити розрахунок посадового окладу судді з розміру мінімальної заробітної плати на дату 19.08.2009 року з послідовним збільшенням відповідно до статті 55 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26.12.2008 № 835-VI та Закону України від 20 жовтня 2009 року № 1646-VI "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати", який спрямований на встановлення розміру прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, що забезпечить належний соціальний захист кожного громадянина України у період фінансово-економічної кризи.

Тобто, невиплата позивачеві заробітної плати, розрахованої з посадового окладу у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні, починаючи з 19 серпня 2009 року є звуженням його природного права на отримання належної заробітної плати від держави як конституційної гарантії, повязаного з одночасним порушенням державою конституційної гарантії недоторканості судді, втручанням виконавчої влади у виключну сферу судової влади, що порушує фундаментальний принцип поділу влади, як демократичної організації держави в розумінні ст. 6 Конституції України.

Відповідно до п. 5 ст. 116 Закону України «Про судоустрій в Україні», ОСОБА_4 суддів України, розробляє та організовує виконання заходів щодо забезпечення незалежності судів і суддів, поліпшення стану організаційного забезпечення діяльності судів, розглядає питання правового захисту суддів, соціального захисту суддів та їх сімей і приймає відповідні рішення з цих питань, здійснює контроль за організацією діяльності судів та діяльністю державної судової адміністрації, заслуховує інформацію голів судів і посадових осіб державної судової адміністрації про їх діяльність, та виконує інші функції.

ОСОБА_4 суддів України від 27.06.2008 року № 105 зобовязано Державну судову адміністрацію України, Конституційний Суд України, Верховний Суд України та вищі спеціалізовані суди України обрахувати і включити до бюджетного запиту на 2009 рік кошти, необхідні для здійснення перерахунку заробітної плати, щомісячного грошового (довічного) утримання та вихідної допомоги суддям за період з 01.06.2005 р. по 31.12.2005 р. та за період з 2005 по 2008 роки, а також підготувати пропозиції про внесення змін до скасованих постанов Уряду.

Бюджетним кодексом України (статті 32 37) на ОСОБА_2 фінансів України покладено обовязок щодо складання проекту закону про Державний бюджет України, визначення основних організаційно-методичних засад бюджетного планування, які використовуються для підготовки бюджетних запитів і розроблення пропозицій проекту Державного бюджету України, визначення на підставі основних макропоказників економічного і соціального розвитку України на наступний бюджетний період та аналізу виконання бюджету у поточному бюджетному періоді загального рівня доходів та видатків бюджету і надання оцінки обсягу фінансування бюджету для складання пропозицій проекту Державного бюджету України.

Головні розпорядники бюджетних коштів організують розроблення бюджетних запитів для подання ОСОБА_2 фінансів України в терміни та порядку, встановлені ОСОБА_2 фінансів України.

ОСОБА_2 фінансів України здійснює контроль за дотриманням бюджетного законодавства на кожній стадії бюджетного процесу як стосовно державного бюджету, так і місцевих бюджетів, якщо інше не передбачено законодавством України (стаття 111 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до Указу Президента України № 182 від 03.03.2003 року, Державна судова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, та здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апаратів судів.

Статтею 126 Закону України «Про судоустрій України» встановлено, що Державна судова адміністрація України готує матеріали для формування пропозицій щодо бюджету судів та здійснює заходи щодо їх фінансування відповідно до цього Закону, здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, а згідно до приписів статті 58 Бюджетного кодексу України є і головним розпорядником коштів, а тому зобовязане організовувати розроблення бюджетних запитів для подання ОСОБА_2 фінансів України, яке за результатами аналізу приймає рішення про включення бюджетного запиту до пропозиції проекту Державного бюджету, готує проект Закону про Державний бюджет України. Видатки Державного бюджету України на утримання судової влади захищені безпосередньо Конституцією та законами і не можуть бути скасовані чи зменшені без відповідної компенсації.

Тобто, Державна судова адміністрація України повинна була внести до ОСОБА_2 фінансів України пропозиції щодо збільшення бюджетного фінансування судової системи у звязку з визнанням судом незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865та пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів, що не було виконано в порушення вимог ст.ст. 20, 21 Бюджетного кодексу України, а тому порушено принцип відповідальності учасника бюджетного процесу, яким передбачено, що кожен учасник бюджетного процесу несе відповідальність за свої дії або бездіяльність на кожній стадії бюджетного процесу (п.11 ч.1ст.7 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до наказу Державної судової адміністрації України від 09.06.2004 року № 82/04 «Про організаційні заходи щодо забезпечення подання на затвердження штатних розписів апаратів місцевих та апеляційних судів» штатні розписи апаратів місцевих загальних судів загальної юрисдикції надсилаються на затвердження до Державної судової адміністрації України за поданням голів місцевих судів через відповідні територіальні управління державної судової адміністрації.

Територіальні управління державної судової адміністрації перевіряють обґрунтованість формування штатних розписів, після чого штатні розписи підписуються начальниками відповідних територіальних управлінь державної судової адміністрації та головними бухгалтерами (начальниками відділів планово-фінансової діяльності, обліку та звітності) цих територіальних управлінь. На підставі штатних розписів апаратів місцевих судів територіальні управління державної судової адміністрації формують зведені штатні розписи місцевих судів відповідної області та надсилають їх на затвердження до Державної судової адміністрації України разом зі штатними розписами апаратів кожного місцевого суду та поданнями голів місцевих судів. Зазначені повноваження сторонами не оспорюються. Однак, зміни до штатних розписів не вносилися.

Відповідно до ст. 126 Закону України «Про судоустрій України», яка визначає повноваження державної судової адміністрації, державна судова адміністрація, зокрема, здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апарату судів.

Згідно зі ст. 128 вказаного Закону територіальне управління державної судової адміністрації є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, самостійний баланс і рахунки в установах банку.

Територіальні управління державної судової адміністрації здійснюють свою діяльність на основі положення про державну судову адміністрацію, яке затверджується указом Президента України за поданням Прем'єр-міністра України, погодженим із ОСОБА_4 суддів України.

Положення про Державну судову адміністрацію України, затверджене Указом Президента України від 03 березня 2003 року № 182/2003, втратило чинність на підставі Указу Президента України від 23 червня 2009 року №477/2009. Інше положення затверджено не було.

У зв'язку з цим при розгляді даної справи підлягають застосуванню положення Закону України «Про судоустрій України». Відповідно до статті 122 даного Закону, яка регулює питання матеріально-технічного забезпечення судів, матеріально-технічне забезпечення місцевих судів покладається на державну судову адміністрацію і здійснюється на підставі замовлень відповідного суду, в межах кошторису на утримання даного суду.

Суди та інші установи, що мають статус юридичної особи, забезпечують поточні потреби своєї діяльності самостійно або на підставі окремих замовлень через державну судову адміністрацію.

Між тим, суди не здійснюють матеріальне забезпечення суддів, в судах загальної юрисдикції відповідний відділ, який здійснював би виплату заробітної плати суддям, відсутній.

Отже органами, які здійснюють матеріальне забезпечення суддів, є Державна судова адміністрація України та її територіальні управління.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що в порушення вимог ст.ст. 20, 21 Бюджетного кодексу України, Територіальним управлінням державної судової адміністрації у Донецькій області не направляло до Державної судової адміністрації України, бюджетні запити, та Державна судова адміністрація України, як головний розпорядник бюджетних коштів та учасник бюджетного процесу, не звернулася з бюджетним запитом до ОСОБА_2 фінансів України для подальшої підготовки пропозицій до Кабінету Міністрів України при розробленні проекту Державного бюджету України, чим порушено принцип відповідальності учасника бюджетного процесу, яким передбачено, що кожен учасник бюджетного процесу несе відповідальність за свої дії або бездіяльність на кожній стадії бюджетного процесу (п.11 ч.1ст.7 Бюджетного кодексу України).

З урахуванням наведеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо визнання бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області в частині не приведення посадового окладу позивачеві у відповідності до ст.ст. 43, 44 Закону України «Про статус суддів», Постанови КМУ від 03.09.205 року № 865 та зобовязання Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області провести перерахування та здійснити виплату недоплачених сум заробітної плати з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати за період з 19 серпня 2009 року по 1 жовтня 2010 року, з урахуванням фактично отриманих сум.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування судового рішення відсутні.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 фінансів України та Державної судової адміністрації України залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 1 березня 2011 року у справі № 2а-23002/10/0570 за позовом ОСОБА_3 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, Державної судової адміністрації України, ОСОБА_2 фінансів України, третя особа: Головне управління Державного казначейства України в Донецькій області про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня отримання її копії.

Колегія суддів : В.В. ОСОБА_5 Геращенко

ОСОБА_6