Справа № 2-а-2899/11
Суддя: Федоренко О. І.
Дата ухвалення: 2011-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2899/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2011 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі: головуючого судді: Федоренко О.І., при секретарі : Черкашиній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання дій протиправними та про зобовязання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області (надалі - УПСЗН) про визнання протиправними дій під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги за ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та стягнення одноразової щорічної допомоги в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за 2008-2011 роки з урахуванням раніше виплачених сум. Крім того, просить визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області під час проведення виплати одноразової щорічної грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та стягнути з відповідача одноразову щорічної допомоги в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком за 2008-2011 роки з урахуванням раніше сплачених сум. А також, позивач просив суд не застосовувати строк позовної давності посилаючись на ст.76 Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційної безпеки".

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом. II групи повязаної з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на якого розповсюджується дія ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якої йому повинна надаватися щорічна грошова допомога на оздоровлення як інваліду II групи в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, а також, він є інвалідом війни на якого розповсюджується дія ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої йому до 5 травня повинна виплачуватись щорічна разова допомога на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Однак відповідачем в порушення вимог зазначених Законів, в період з 2008 по 2011 роки зазначені виплати проводились не в повному обсязі. Посилаючись на ст.48 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», вважає дії УПСЗН протиправними та просить стягнути з відповідача на його користь належні йому виплати за період з 2008 по 2011 рік з урахуванням раніше сплачених сум. А також просить суд не застосовувати строк позовної давності та допустити негайне виконання постанови суду.

Ухвалою суду від 07.08.2011 року провадження по справі було відкрито в частині вимог адміністративного позову, строк звернення, передбачений ч.2 ст. 99 КАС України, до суду не пропущено позивачем, в іншій частині вимоги було залишено без розгляду (а.с.12). Зазначена ухвала суду позивачем оскаржена не була.

У судове засідання позивач не зявився, у змісті вимог адміністративного позову зазначив про розгляд справи у відсутності (а.с.З).

Представник відповідача, що діє на підставі довіреності - ОСОБА_2, у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просить суд в задоволенні позову відмовити (а.с.16, 17) та надала заперечення на позов, в яких зазначено, що УПСЗН Енергодарської міської ради

немає власних коштів, а є лише розпорядником бюджетних коштів III ступеня, і не займаються питанням встановлення розміру допомоги, його збільшенням, або зменшенням та не здійснює безпосередньо функції щодо її виплати. Погоджується з тим, що відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена щорічна допомога на оздоровлення, однак вважає, що відповідно до ст. 62 Закону, порядок застосування цього Закону провадиться у порядку визначеному Кабінету Міністрів України, рішення якого є обов'язковим, для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності, тобто порядок застосування Закону (в тому числі і ст. 48 Закону) визначає Кабінету Міністрів України. Крім того, виплата допомоги здійснюється у межах сум визначених Законом України про державний бюджет на відповідний рік та управління проводить виплату тільки в межах бюджетних асигнувань. Крім того, зазначає, що відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом України про Державний бюджет України. Так у 2008 році позивачу було сплачено разову грошову допомогу у розмірі 310 грн. відповідно до Постанова КМУ № 183 від 12.03.2008 року „Про розміри грошової допомоги, що виплачується у 2008 році, відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та «Про жертви нацистських переслідувань», у 2009 році - позивачу було сплачено разову грошову допомогу у розмірі 340 грн. відповідно до постанови КМУ № 211 від 18.03.2009 року „Про розміри грошової допомоги, що виплачується у 2009 році, відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та «Про жертви нацистських переслідувань», у 2010 році - сплачено в розмірі 380 грн. відповідно до Постанова КМУ № 299 від 07.04.2010 року „Про розміри грошової допомоги, що виплачується у 2010 році, відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та «Про жертви нацистських переслідувань», у 2011 році - сплачена в розмірі 460 грн. відповідно до Постанови КМУ № 341 від 04.04.2011 року „Про розміри грошової допомоги, що виплачується у 2011 році, відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та «Про жертви нацистських переслідувань». Вважають свої дії правомірними. А також просять суд застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду передбаченого ст. 100 КАС України (а.с. 18-21).

Дослідивши надані сторонами докази в частині вимог адміністративного позову, строк звернення з якими до суду позивачем не пропущено, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії та Чорнобильській АЕС, 1-ї категорії та є інвалідом II групи повязаної з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення, копією вкладки до посвідчення,, копією довідки МСЕК (а.с, 5, 6). Відповідно до наданої позивачем копії посвідчення серії АБ № 194901, він є учасником бойових дій (а.с.7) тобто має право має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Згідно із Довідками з УПСЗН № 525 від 15.08.2011 року, за 2010 рік відповідач здійснив виплату щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧС за 2010 рік - в липні 2010 року (а.с.23), згідно із довідкою № 498 від 26.07.2011 року, позивач здійснив виплату щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧС за 2011 рік - в березні 2011 року (а.с.22), а щорічна грошова допомога як учаснику бойових дій, була виплачена позивачу за 2010 рік - в квітні 2010 року, за 2011 рік - в квітні 2011 року, що підтверджується наданими запереченнями з УПСЗН (а.с.21). Ухвалою суду від 08.07.2011 року провадження відкрито в частині вимог, а саме за період з 27.01.2011 року, тобто, розгляду підлягають вимоги адміністративного позову, які стосуються виплат передбачених ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантїїїх соціального захисту» за 2011 рік.

-2-

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ, передбачена щорічна допомога на оздоровлення - учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС інвалідам І і II групи у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плат визначається на момент виплати.

Виплати на оздоровлення позивачу виплачено УПСЗН у 2011 році в розмірі встановленому Постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується наданою відповідачем до заперечень довідкою (а.с.22).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Як вбачається із змісту заперечень з УПСЗН (а.с.21), у 2011 році позивачу сплачена разова грошова допомога в розмірі 460 грн. відповідно до Постанови КМУ № 341 від 04.04.2011 року „Про розміри грошової допомоги, що виплачується у 2011 році, відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19, ч. З ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав.

Отже, за конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, відповідач повинен був здійснювати розрахунок розміру допомоги позивачу як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧС та як учаснику бойових дій, виходячи з розмірів встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не уповноважено Кабінет Міністрів зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на оздоровлення, встановлений законом.

Частиною 1 статті 67 зазначеного Закону України, було встановлено, що конкретні розміри всіх доплат пенсій і компенсацій (передбачених цим Законом) підвищуються Кабінетом міністрів відповідно до зміни вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Тобто, позивач як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалід II групи, відповідно ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" позивач є учасником бойових дій, тому у відповідності ст. 5 цього ж Закону має право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення звязку або через установи банку.

Законом не передбачено обмежень таких виплат у звязку з відсутністю певних коштів чи обмеженням фінансування.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Розмір прожиткового мінімуму, в тому числі і для непрацездатних осіб, затверджується щорічно Законом України

„Про Державний бюджет України" на відповідний рік. Іншого порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком в Україні не встановлено.

Згідно з положенням частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно ч.З ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1. на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України; 2. з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані; 3. обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4. безсторонньо (неупереджено); 5. добросовісно; 6. розсудливо; 7. з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8. пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими, наслідками для прав, свобод та інтересів особи й цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення (дія); 9. з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10. своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до викладеного, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Аналізуючи викладене, суд вважає дії відповідача протиправними.

А вирішуючи питання щодо періоду виплат передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", вимоги підлягають частковому задоволенню лише щодо виплат за 2011 рік.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.19, 22 Конституції України, ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, ст.ст. 12, 17-1, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст.ст. 2, 8-11, 69-71, 94, 99, 100, 128,

158-164, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міськради Запорізької області під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік ОСОБА_1 не у відповідності із ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міськради Запорізької області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік у відповідності до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі пяти мінімальних заробітних плат з врахуванням проведених виплат.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міськради Запорізької області під час проведення виплати у 2011 році ОСОБА_1 одноразової щорічної допомоги до 5 травня не у відповідності із Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міськради Запорізької області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 у 2011 році одноразової щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленому ст.12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.20.1993 року у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О. І. Федоренко