Справа № 820/2011/16
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 р. Справа № 820/2011/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача Демського В.Ю.

представника відповідача Губської В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекорна" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2016р. по справі № 820/2011/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекорна"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання дій протиправними та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Лекорна", звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив:

- визнати дії посадових осіб Головного управління ДФС у Харківській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Лекорна" - протиправними;

- скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області № 951 від 12.04.2016 про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Лекорна".

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2016р. по справі № 820/2011/16 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Лекорна", не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, та зазначає, що відповідачем порушено приписи п.77.4 ст. 77 Податкового кодексу України (невручення наказу за 10 днів до початку перевірки), та п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України (непред'явлення посадовими особами податкового органу до початку перевірки направлення на проведення перевірки та посвідчень на підтвердження їх повноважень). Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2016 р. по справі № 820/2011/16 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, доводи апеляційної інстанції, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 12.04.2016 року відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1. ст. 41, п.п. 61.1, 61.2 ст. 61, пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст.ст. 77, 82 Податкового кодексу України, згідно із затвердженим планом-графіком проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на ІІ квартал 2016 року Головним управлінням ДФС у Харківській області 12.04.2016р. видано наказ № 951 "Про проведення перевірки ТОВ "Лекорна" ()" у період з 22.04.2016 тривалістю 20 робочих днів.

Позивач не погодився з діями податкового органу щодо підстав проведення документальної планової виїзної перевірки та з наказом на проведення перевірки, звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із законності та обґрунтованості дій відповідача щодо підстав та способу проведення перевірки.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право під час проведення перевірок запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

У відповідності до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником органу державної податкової служби приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Законодавцем визначено два шляхи (варіанти) повідомлення платника податку про проведення документальної планової перевірки, а саме: або шляхом вручення йому під розписку копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки; або шляхом надіслання йому копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Аналіз п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається у випадку коли контролюючим органом у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

З матеріалів справи встановлено, що копію наказу про проведення документальної планової перевірки із зазначенням дати початку проведення такої перевірки - 22.04.2016р., надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення платнику податків 12.04.2016р., що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованої кореспонденції від 12.04.2016 р. (а.с. 37-40).

При цьому, колегія суддів зауважує, що за загальновизначеними правилами обчислення строків, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати.

Отже, перебіг 10-денного строку, встановленого п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України у даному випадку розпочався 13.04.2016р.

Таким чином, 10-денний строк тривав до кінця робочого дня 22.04.2016р. Отже, перевірка не могла бути розпочата в останній день 10-денного строку, а з урахуванням дати видання наказу - 12.04.2016р. та відправлення копії наказу про проведення перевірки 12.04.2016р., така перевірка могла бути розпочата не раніше 23.04.2016р.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вже при винесенні оскаржуваного наказу 12.04.2016р. та призначенні початку перевірки на 22.04.2016р. відповідач діяв всупереч приписам п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, оскільки ним не дотримано 10-денного строку для попередження платника податків про проведення перевірки.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не дотримано вимог податкового законодавства щодо надіслання платнику податків копії наказу про проведення перевірки не пізніше ніж за 10 днів до дня проведення перевірки, а тому позивачем правомірно було не допущено працівників податкового органу до проведення перевірки.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо дотримання відповідачем вимог п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України при направленні позивачу оскаржуваного наказу не відповідають обставинам справи.

Отже, враховуючи, що оскаржуваний наказ було винесено та направлено з порушенням строку, встановленого п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, колегія суддів приходить до висновку, що такий наказ є незаконними у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Також колегія суддів вважає, що дії посадових осіб Головного управління ДФС у Харківській області по проведенню перевірки є протиправними, оскільки були вчинені внаслідок видання наказу відповідача № 951 від 12.04.2016р., що визнаний незаконним.

Враховуючи викладене, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова через невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

За приписами ч. 6 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем при поданні позову по даній справі сплачено судовий збір у розмірі 2 756,00 грн., а при поданні апеляційної скарги - 3 031,60 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, здійснені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 3 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекорна" задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2016р. по справі № 820/2011/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю "Лекорна" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління ДФС у Харківській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Лекорна" ().

Скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області № 951 від 12.04.2016р. про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Лекорна" ().

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) судовий збір у розмірі 5787 (п'ять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн., 60 коп. на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Лекорна" (62103, Харківська обл., Богодухівський р-н, м. Богодухів, вул. Млинова, б. 2, ).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Макаренко Я.М.
Повний текст постанови виготовлений 29.08.2016 р.