Справа № 159/1376/16а,2а/159/31/16
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 р. Справа № 876/3783/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.05.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Ковельської міської ради Волинської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Ковельської міської ради Волинської області, третя особа ОСОБА_2 з позовними вимогами, які в подальшому частково були відкликані та уточнені, а саме: визнати протиправним та скасувати рішення Ковельської міської ради № 78/22 від 22.10.2015 року "Про розгляд заяви ОСОБА_3"; зобов'язати відповідача розглянути на пленарному засіданні заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення та зміни цільового призначення земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 111 кв.м.( кадастровий номер НОМЕР_1) для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що проживає в АДРЕСА_1, йому на праві власності належить частина житлового будинку та земельна ділянка площею 447 кв.м. Суміжною є спірна земельна ділянка площею 111кв.м., щодо якої між ним та третьою особою ОСОБА_2 з 2012 року тривають суперечки. Спірна земель ділянка є вільною, жодна особа на законних підставах нею не користується. 25.09.2015 року він звернувся до Ковельської міської ради із заявою про надання даної земельної ділянки у власність шляхом викупу з правом зміни цільового призначення з «ведення городництва» на «обслуговування житлового будинку». Однак, у листопаді 2015 року отримав рішення Ковельської міської ради №78/22 від 22.10.2015 року "Про розгляд заяви ОСОБА_3.", яким йому відмовлено у наданні землі у власність шляхом викупу у зв'язку із прийняттям рішення №77/9 від 24.09.2015 року, яким вже надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення та зміни цільового призначення спірної земельної ділянки іншій особі - ОСОБА_2

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.05.2016 року задоволено повністю, оскільки суд погодився з доводами позивача.

З таким рішенням не погоджується третя особа - ОСОБА_2 та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що оскаржувана постанова не відповідає нормам матеріального та процесуального права, висновки суду у постанові не відповідають фактичним обставинам справи. В доводах апеляційної скарги покликається на те, що вона тривалий час використовувала землю на умовах оренди, а тому має першочергове та переважне право на спірну землю, з огляду на що відповідач підставно прийняв рішення №78/22 від 22.10.2015 року, яким відмовив позивачу у виготовленні проектної документації на відведення спірної ділянки для викупу.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги апелянта слід відмовити з наступних підстав.

За правилами частини першої ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що 22.10.2015 року Ковельською міською радою прийнято оскаржуване рішення № 78/22, яким відмовлено ОСОБА_3 у наданні спірної земельної ділянки у власність шляхом викупу з мотивів прийняття вже рішення за №77/9 від 24.09.2015 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою на спірну земельну ділянку ОСОБА_2

Задовольняючи позові вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що законодавець не обмежує коло осіб, яким може бути наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою та не передбачає такої підстави для відмови у наданні дозволу, як його надання іншій особі.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів з огляду на таке.

Положеннями п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 12 Земельного Кодексу України визначено, що до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради відноситься питання розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності, що знаходяться на території села, міста, у власність громадян і юридичних осіб.

Порядок вирішення заяв громадян, бажаючих отримати земельну ділянку у власність шляхом викупу передбачено нормами статті 128 Земельного Кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. До заяви (клопотання) додаються: а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд); б) для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

Згідно вимог ч. 3 ст. 128 ЗК України орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Виключними підставами для відмови в продажу земельної ділянки є: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки (ч. 5 ст. 128 ЗК України).

Таким чином, аналізуючи наведені норми земельного законодавства, колегія суддів вважає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не тотожне позитивному рішенню про викуп цієї ділянки виключно тою особою, якій надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відмовляючи у наданні дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою що відведення земельної ділянки у власність, відповідач не застосував жодну із підстав для такої відмови, що передбачені ч. 5 ст. 128 ЗК України, чим діяв на підставі та у спосіб, що не передбачені земельним законодавством.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції підставно задовольнив позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, постанова суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому у відповідності до вимог ст. 200 КАС України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.05.2016 року у справі № 159/1376/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвалив повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко

Повний текст виготовлено 30.08.2016р.