Справа № 816/334/16
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 р. Справа № 816/334/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2016р. по справі № 816/334/16

за позовом ОСОБА_1

до Октябрського районного суду м. Полтави в особі голови Октябрського районного суду м. Полтави Струкова О.М.

про визнання дій неправомірними, визнання неправомірними та скасування наказів, графіку та змін до графіку відпусток, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнюючих вимог, просила:

визнати графік відпусток на 2016 рік суддям, керівнику апарату, заступнику керівника апарату Октябрського районного суду м. Полтави, затверджений 24.12.2015 головою Октябрського районного суду м. Полтави Струковим О.М., як такий, що затверджений з порушенням Закону України "Про відпустки", та скасувати його;

визнати наказ Октябрського районного суду м.Полтави від 19.02.2016 №8/в.с, виданий головою Октябрського районного суду м.Полтави Струковим О.М. на підставі графіку відпусток на 2016 рік суддям, керівнику апарату, заступнику керівника апарату Октябрського районного суду м.Полтави, про надання судді ОСОБА_1 основної щорічної оплачуваної відпустки за період роботи з 01.06.2015 по 31.05.2016 тривалістю 42 календарних дні з 29 лютого по 11 квітня 2016 року включно та додаткової оплачуваної відпустки за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів з 12 квітня по 26 квітня 2016 року, неправомірним та скасувати його;

визнати зміни до графіку відпусток на 2016 рік суддям, керівнику апарату, заступнику керівника апарату Октябрського районного суду м.Полтави, затверджені 04.04.2016 головою Октябрського районного суду м. Полтави Струковим О.М., як такі, що затверджені з порушенням Закону України "Про відпустки", та скасувати їх;

визнати наказ Октябрського районного суду м.Полтави від 04.04.2016 №13/в.с, виданий головою Октябрського районного суду м.Полтави Струковим О.М., про надання судді ОСОБА_1 основної щорічної оплачуваної відпустки за період роботи з 01.06.2015 по 31.05.2016 тривалістю 42 календарних дні з 04 березня по 15 квітня 2016 року включно та додаткової оплачуваної відпустки за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів з 15 квітня по 30 квітня 2016 року, неправомірним та скасувати його;

зобов'язати Октябрський районний суд м.Полтави в особі голови Струкова О.М. скласти графік відпусток на 2016 рік з урахуванням вимог статті 79 КЗпП України України та статті 10 Закону України "Про відпустки", врахувавши інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості для їх відпочинку;

визнати неправомірними дії голови Октябрського районного суду м.Полтави Струкова О.М. щодо відмови 29.02.2016 в перенесенні щорічної відпустки на інший період відповідно до пункту 2 частини першої статті 11 Закону України "Про відпустки".

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2016 року відмовлено задоволенні позову.

ОСОБА_1 (далі - позивач), не погодившись з рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу в якій просила постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не вірне встановлення фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги апеляційної скарги, просила її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2010р. працює суддею Октябрського районного суду м. Полтави згідно Указу Президента України "Про призначення суддів" від 16.04.2010 року №544/2010. На даний час рекомендована Вищою кваліфікаційною комісією суддів України на обрання суддею безстроково.

24.12.2015 року головою Октябрського районного суду м.Полтави Струковим О.М. затверджено графік надання відпусток на 2016 рік суддям, керівнику апарату та заступнику керівника апарату Октябрського районного суду м. Полтави, за яким позивачу визначено періоди щорічної основної відпустки в 2016 році кількістю 42 дні із 29.02.2016р. по 11.04.2016р. та щорічної додаткової відпустки кількістю 15 днів із 12.04.2016 р. по 26.04.2016 р. (а. с. 69-70).

29.12.2015 року ОСОБА_1 ознайомлено з графіком відпусток на 2016 рік та повідомлено про періоди планованих відпусток, проте остання від підпису графіку відмовилася, про що свідчить акт Октябрського районного суду м. Полтави від 29.12.2015 року (а. с. 31).

15.02.2016 р. позивачку повторно повідомлено про періоди надання їй щорічної основної відпустки та додаткової оплачуваної відпустки за 2016 рік згідно графіку відпусток на 2016 рік, що вбачається з повідомлення Октябрького районного суду м. Полтави за підписом консультанта з кадрової роботи. (а. с. 32).

16.02.2016 р. позивачка звернулася до голови Октябрського районного суду м.Полтави із письмовим проханням внести зміни до графіку відпусток на 2016 рік із врахуванням її особистих інтересів та можливостей для відпочинку. (а. с. 10).

Листом голови Октябрського районного суду м.Полтави від 16.02.2016 №01-2-10/2238/2016 надано відповідь про те, що період надання щорічних відпусток установлених графіком, доведено до відома позивача письмово не пізніше як за два тижні до встановленого графіком терміну (а. с. 11 - 12).

19.02.2016 року наказом голови Октябрського районного суду м. Полтави №8/в.с. позивачці надано основну щорічну оплачувану відпустку за період роботи з 01.06.2015 по 31.05.2016 тривалістю 42 (30 робочих оплачуваних) календарних дні з 29.02.2016р. по 11.04.2016р. включно та додаткову оплачувану відпустку за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів з 12.04.2016р. по 26.04.2016р. включно. Підстава видачі наказу- графік надання відпусток за 2016р. (а. с. 13).

29.02.2016 року позивачка звернулася до голови Октябрського районного суду м. Полтави із листом щодо перенесення щорічної відпустки на інший період та внесення стосовно неї змін до графіку відпусток на 2016 рік, оскільки їй своєчасно не проведена виплата заробітної плати, а також не враховано її особистих інтересів та можливостей для відпочинку. Також проінформовано керівника про вихід нею на роботу 29.02.2016р.(а. с. 18).

У відповіді від 29.02.2016р. на вказану заяву головою суду повідомлено, що питання оплати праці суддів та працівників апарату Октябрського районного суду м. Полтави не належить до компетенції голови суду та згідно з наказом від 19.02.2016 р. № 8/в.с суддя ОСОБА_1 з 29.02.2016р. перебуває у відпустці, про що міститься відмітка у табелі обліку використання робочого часу (а.с. 19).

Наказом Октябрського районного суду м.Полтави від 04.04.2016р. №18/в.с "Про внесення змін до наказу від 19.02.2016р. №8/в.с "Про надання відпустки ОСОБА_1." перенесено відпустку судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 та надано основну щорічну оплачувану відпустку за період роботи з 01.06.2015р. по 31.05.2016р. тривалістю 42 (30 робочих оплачуваних) календарних дні з 04.03.2016 р.по 15.04.2016р. включно та додаткову оплачувану відпустку за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів з 16.04.2016р. по 30.04.2016р. включно . Підставою видачі наказу слугував лист ТУ ДСА України в Полтавській області від 01.04.2016р. (а.с. 34).

04.04.2016р. головою суду затверджені зміни до графіку надання відпусток суддям на 2016р. , зокрема щодо ОСОБА_1, згідно якого зазначено про надання щорічної основної відпустки з 04.03.2016р. по 15.04.2016р. та щорічної додаткової відпустки з 16.04.2016р. по 30.04.2016р.(а.с.33)

Не погоджуючись із такими діями та рішеннями відповідача, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що права позивача не порушені, відповідач діяв правомірно, в межах наданих повноважень та у спосіб , встановлений законом.

Колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови в задоволенні позову щодо скасування наказів про надання основної та додаткової відпустки є необґрунтованим, та підлягає скасуванню виходячи з таких підстав. В іншій частині рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ст. 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок.

Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час.

Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Порядок і тривалість надання щорічних відпусток врегульовано Кодексом законів про працю України, Законом України "Про відпустки", Законом України " Про судоустрій та статус суддів".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відпустки", право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.

Згідно із ст. 5 Закону України "Про відпустки", тривалість відпусток визначається цим Законом, іншими законами та іншими нормативно-правовими актами України і незалежно від режимів та графіків роботи розраховується в календарних днях.

Зі змісту ч. 4 ст. 79 Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП), ч. 10 ст. 10 Закону України "Про відпустки", вбачається, що черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що конкретної форми графіку надання відпусток, процедури його складання законодавством України не встановлено, у зв'язку з чим роботодавець має право самостійно розробити форму такого документа.

Постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1984 р. №213 ,погодженою з ВЦРПС , затверджені Типові правила внутрішнього трудового розпорядку для робітників та службовців підприємств, установ, організацій (надалі - Типові правила).

Згідно з п. 20 Типових правил, черговість надання щорічних відпусток встановлюється адміністрацією за погодженням з профспілковим комітетом підприємства, установи, організації з урахуванням необхідності забезпечення нормального ходу роботи підприємства, установи, організації і сприятливих умов для відпочинку робітників і службовців. Графік відпусток складається на кожен календарний рік не пізніше 5 січня поточного року і доводиться до відома усіх робітників і службовців.

Відповідно до пункту 39 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України (далі - Типова інструкція), документ затверджується посадовою особою (посадовими особами), до повноважень якої (яких) належить вирішення питань, наведених у такому документі, або розпорядчим документом установи. Нормативно-правові акти (положення, інструкції, правила, порядки тощо) затверджуються розпорядчим документом установи, що видала відповідний акт.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного застосування судом першої інстанції Типових правил, колегія суддів вважає помилковими, оскільки зазначений нормативний акт є чинним та діє в Україні згідно з постановою Верховної Ради України "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР".

Посилання позивачки про порушення процедури складання та затвердження графіку відпусток, колегія суддів вважає необґрунтованими, тому як законодавчо такі процедури не визначені.

Порядок складення та затвердження графіку відпусток може обумовлюватись у колективному договорі, проте, як встановлено судом першої інстанцій та підтверджено в суді апеляційної інстанції, колективний договір між Октябрським районним судом м. Полтави та працівниками суду не укладався, відповідний профспілковий орган в суді відсутній, що підтверджується листом Октябрського районного суду м. Полтави від 04.05.2016 № ЕП-57/16 /а.с. 121/.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності затвердження графіку відпусток на загальних зборах суддів є необґрунтованими, оскільки жодним нормативно-правовим актом такої необхідності не встановлено.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що графік відпусток затверджено головою суду, та доведено до відома працівників суду, зокрема суддів, про що свідчать їх підписи.

Також про обізнаність позивачки з графіком відпусток за 2016р. свідчать її показання, надані в якості свідка суду , яка підтвердила, що 15.02.2016р. її ознайомили із зазначеним графіком. Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтвердили про ознайомлення позивачки з графіком відпусток на 2016 рік та повідомлення про період планованих відпусток, та відмову її від підпису. /а.с. 31/.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що графік відпусток на 2016 рік стосовно суддів, керівника апарату суду та заступника керівника апарату Октябрського районного суду м. Полтави носить внутрішньо-організаційний характер, не є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке носить обов'язковий характер та не порушує прав та інтересів позивача.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень , які можуть бути оскаржені до суду є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Період відпусток працівників, зазначений у графіку відпусток, не породжує обов'язкових юридичних наслідків.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог щодо визнання графіку відпусток , затвердженого 24.12.2015р., внесення змін до графіку , затверджених 04.04.2016р., зобов'язання суду , в особі голови суду скласти графік відпусток на 2016р., визнання неправомірними дій голови суду щодо відмови у перенесенні щорічної відпустки на інших період є законним та обґрунтованим.

Проте колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволені позовних вимог про скасування наказів про надання відпустки позивачу.

Відмовляючи в задоволені позову , суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не зверталася з письмовою заявою про визначення конкретних дат щорічної основної та додаткової відпусток, фактично перебувала у відпустці у зазначений період, а отже вчинила дії, що свідчать про її згоду на перебування у відпустці.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими.

Так, позивачці ОСОБА_1 наказом голови Октябрського районного суду м.Полтави від 19.02.2016 №8/в.с була надана основна щорічна оплачувана відпустка тривалістю 42 календарних дні з 29 лютого по 11 квітня 2016 року включно та додаткова оплачувана відпустка за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів з 12 квітня по 26 квітня 2016 року, та наказом від 04.04.2016р. № 13/в.ч. надана основна щорічна відпустка з 04 березня по 15 квітня 2016 року включно та додаткова оплачувана відпустка за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів з 15 квітня по 30 квітня 2016 року відповідно.

Підставою прийняття наказу від 19.02.2016р. слугував графік відпусток на 2016 рік суддям, керівнику апарату, заступнику керівника апарату Октябрського районного суду м.Полтави, а наказу від 04.04.2016р. - лист ТУ ДСА України в Полтавській області.

Судом встановлено, що жодних заяв про надання основної та додаткової відпуски позивачка на ім'я голови суду не подавала, крім того письмово повідомила відповідача про те, що з 29.02.2016р . вона перебуває на робочому місці, що свідчить про її волевиявлення та не бажання перебувати у відпустці.

Відповідно до статті 134 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу. Суддям, які мають стаж роботи більше 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 15 календарних днів

Згідно з частиною другою статті 10 Закону України "Про відпустки" щорічні додаткові відпустки за бажанням працівника можуть надаватись одночасно з щорічною основною відпусткою або окремо від неї.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про відпустки" щорічну відпустку на прохання працівника може бути поділено на частини будь-якої тривалості за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів.

Згідно ч.6 ст. 79 КЗпП України поділ щорічної відпустки на частини будь-якої тривалості допускається на прохання працівника за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів.

Отже, якщо працівник, узгодивши з роботодавцем, виявив бажання піти у щорічну відпустку в інший, ніж обумовлено графіком відпусток час або вирішив взяти лише частину щорічної основної відпустки, то цей працівник подає відповідну заяву на ім'я керівника підприємства.

Аналіз вищенаведених норм права свідчить, що щорічні додаткові відпустки лише за бажанням працівника можуть надаватися одночасно з щорічною основною відпусткою або окремо від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 жодних письмових заяв щодо надання їй щорічної відпустки або/та надання щорічної додаткової відпустки не подавала, таким чином волевиявлення щодо реалізації свого права на відпустку не висловлювала, а отже у відповідача були відсутні підстави для прийняття наказів від 19.02.2016р. та 04.04.2016р.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що відповідачем було порушено право позивачки на відпустку, поділ щорічної відпустки на частини, а також надання щорічної додаткової відпустки окремо від щорічної основної, а отже накази про надання відпустки основної та додаткової позивачу від 19.02.2016р. та 04.04.2016р. прийняті безпідставно, не в спосіб встановлений законом, отже підлягають скасуванню, а адміністративний позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведені підстави законності та обґрунтованості прийнятих рішень і не надано належних доказів на спростування доводів позивача.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи, що за результатами розгляду справи апеляційну скаргу задоволено частково то відповідно до ч.1 ст.94 КАС України стягненню за рахунок бюджетних асигнувань підлягає частина суми судового збору в розмірі 606,32 грн. на користь ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2016р. по справі № 816/334/16 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування наказів Октябрського районного суду м. Полтави від 19.02.2016р. № 8/в.с. та 04.04.2016р. № 13/в.с.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати накази Октябрського районного суду м. Полтави від 19.02.2016р. № 8/в.с. та 04.04.2016р. № 13/в.с.

В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2016р. по справі № 816/334/16 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Октябрського районного суду м. Полтави на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 606,32 грн. (шістсот шість гривень 32 коп.).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Присяжнюк О.В. Курило Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 30.08.2016 р.