Справа № 826/26646/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Тегила Плюс”

про

застосування заходів реагування

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (далі по тексту – позивач, ГУ ДСНС України у місті Києві) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Тегила Плюс” (далі по тексту – відповідач, ТОВ “Тегила Плюс”), в якому просить застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи відповідача, розташованого за адресою: вул. Фрунзе, буд. 134-д у Подільському районі міста Києва.

ГУ ДСНС України у місті Києві у період з 18 листопада 2015 року по 20 листопада 2015 року проведено планову перевірку ТОВ “Тегила Плюс”, за результатами якої складено акт перевірки щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб (далі по тексту – акт перевірки).

Перевіркою виявлено наступні порушення вимог законодавства:

- не проведений замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж від короткого замикання (пункт 1.20 розділу IV Правил пожежної безпеки України (далі по тексту – Правила);

- електричні розетки вимикачі, перемикачі встановлені на горючій основі без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити електроприладу на 1 см з кожного боку в побутових приміщеннях 2-го поверху та прилеглих альтанках розмішених на території ресторану (пункт 1.17 розділу IV Правил);

- з другого поверху ресторану не передбачено розосередженого другого евакуаційного виходу (пункт 2.23 розділу ІІІ Правил);

- стіни та підлога на шляхах евакуації з 2-го поверху приміщень ресторану оздоблені горючими матеріалами (пункт 2.23 розділу ІІІ Правил, пункт 5.24 Державних будівельних норм ДБН В. 1.1-7-2002 “Пожежна безпека об'єктів будівництва”);

- глухі грати на вікнах приміщень 1-го поверху приміщень ресторану, де перебувають люди, не виконані розпашними або легкозйомними (пункт 2.16 розділу ІІІ Правил);

- висота проходів на шляхах евакуації з 2-го поверху приміщень ресторану менше 2-х метрів (розділ 3 пункт 2.23 Правил, пункт 5.27. Державних будівельних норм ДБН В. 1.1-7-2002 “Пожежна безпека об’єктів будівництва”);

- двері на шляхах евакуації з приміщень обіднього залу 1-го поверху та 2-го поверху, не перенавішені з урахуванням їх відчинення по ходу евакуації (порушення розділу 3 пункту 2.27 Правил, пункту 5.18 ДБН В. 1.1- 7-2002 “Пожежна безпека об’єктів будівництва”);

- евакуаційні виходи з будівлі ресторану не позначені світловими покажчиками «ВИХІД» білого кольору на зеленому фоні, підключеними до джерела живлення аварійного (евакуаційного) освітлення, або такими, що переключаються на нього автоматично у разі зникнення живлення на їх основних джерелах живлення (порушення розділу 3 пунктів 2.23, 2.31 Правил);

- дерев’яні конструкції будівлі ресторану не піддані вогнезахисному обробленню (порушення розділу 3 пункту 2.5 Правил);

- в приміщеннях ресторану допускається розведення багаття та користування відкритим вогнем (порушення розділу 3 пункту 1.18 Правил);

- димова труба в будівлі ресторану з покрівлею виконаною з горючих матеріалів не обладнана іскрогасником (порушення розділу 4 пункту 2.9 Правил);

- приміщення не обладнані системами протипожежного захисту (порушення розділу 5 пункту 1.2. Правил);

- приміщення не забезпечені нормативною кількістю первинних засобів пожежогасіння (вогнегасниками) (порушення розділу 5 пункту 3.6 Правил);

- посадова особа, відповідальна за протипожежний стан приміщень, не пройшла навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки (порушення розділу 2 пункту 16 Правил).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач здійснює свою господарську діяльність із порушенням вимог законодавства, що створюють загрозу життю та здоров’ю людей; порушення виявлені під час перевірки відповідачем не усунуто.

Відповідач письмового заперечення проти позову до суду не надав.

Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується з позовними вимогами ГУ ДСНС України у м. Києві, виходячи з наступних мотивів.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов’язки та відповідальність суб’єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”.

Частиною четвертою статті 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Згідно абзацу першого частини п’ятої статті 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Частиною сьомою статті 7 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013 року №20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України (далі - Міністр).

ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно пункту 6 вказаного Положення ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Частина перша статті 67 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб’єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об’єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров’ю людей.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов’язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров’ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як визначено згідно частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об’єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб’єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об’єктів або об’єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об’єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб’єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об’єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб’єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Відповідно до частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об’єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

З наведених норм законодавства та обставин справи суд приходить до висновку, що недотримання ТОВ “Тегила Плюс” вимог техногенної та пожежної безпеки, нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій та неготовність до використання за призначенням засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб’єктів господарювання, може бути підставою для звернення ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємства.

Згідно частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що доказів, які б підтверджували усунення відповідачем виявлених в Акті перевірки порушень, які можуть створити загрозу життю та здоров’ю людей, станом на день вирішення спору, матеріали справи не містять.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ГУ ДСНС України у м. Києві про застосування заходів реагування у вигляді у вигляді повного зупинення роботи відповідача, розташованого за адресою: вул. Фрунзе, буд. 134-д у Подільському районі міста Києва.

Разом з тим, вирішуючи питання порядку зупинення роботи приміщень відповідача суд за аналогією керується положеннями Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 21 жовтня 2004 року №130.

Так, відповідно до пунктів 6.2, 6.4 вказаної Інструкції постанова про застосування запобіжних заходів підлягає виконанню шляхом опечатування, опломбування, знеструмлення (якщо це можливо) з дати приведення її в дію; зупинення роботи підприємства, окремого виробництва, експлуатації будівель, споруд, випуску пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного призначення шляхом знеструмлення може здійснюватися в присутності спеціаліста служби енергонагляду району (міста), а відключення виробничих дільниць, агрегатів, опалювальних приладів, дільниць електромережі - за присутності енергетика (електрика) відповідного об’єкта, на якому застосовується запобіжний захід.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Разом з тим, суд звертає увагу відповідача, що відповідно до частини дванадцятої статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України він не позбавлений права подати до Окружного адміністративного суду міста Києва заяву про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду справи, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві задовольнити повністю.

2. Застосувати захід реагування у вигляді повного зупинення роботи Товариства з обмеженою відповідальністю “Тегила Плюс”, розташованого за адресою: вул. Фрунзе, буд. 134-д у Подільському районі міста Києва.

3. Обов’язок по забезпеченню застосованих заходів реагування покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві.

4. Допустити негайне виконання постанови.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя В.А. Кузьменко