Справа № 809/35/16
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 року м. Київ К/800/17569/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Островича С.Е.,
Моторного О. А.
Рибченка А. О.

секретаря судового засідання Орєшко Ю. О.

представник позивача не з'явився

представник відповідача не з'явився

представники третьої особи Дудник А. О., Козаченко Т. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, третя особа - Міністерство юстиції України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6.) звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), третя особа -Міністерство юстиції України, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ, поновити на посаді, виплатити середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_6 подав касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Крім того, позивач звернувся з клопотанням про зупинення провадження у справі до моменту винесення рішення Конституційним судом України щодо конституційності норм Закону України «Про очищення влади».

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

ОСОБА_6 на підставі постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.10.2011 року №32-2 призначений на посаду начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Згідно з наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 01.11.2011 року №241-О, позивач з 01.11.2011 року приступив до виконання своїх обов'язків на вказаній посаді.

05.03.2015 року Пенсійним фондом України прийнято наказ №39 «Про початок проведення в територіальних органах Пенсійного фонду України перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади».

18.03.2015 року позивач ОСОБА_6, відповідно до ст. 4 Закону України «Про очищення влади», подав на ім'я голови правління Пенсійного фонду України власноручно написану заяву про те, що заборони, визначені частинами 3 або 4 статті 1 Закону щодо нього не застосовуються, а також надав згоду на проходження перевірки.

Відповідно до п.17 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч. 3 і ч. 4 ст. 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №563, Пенсійний фонд України направив органам, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо не застосування заборон, передбачених ч. 3 та 4 ст. 1 Закону, перелік яких затверджений Кабінетом Міністрів України (додаток №2 до постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 563), запити про проведення перевірки щодо ОСОБА_6.

На вказані запити Пенсійний фонд України отримав: - витяг від 25.03.2015 року №2553/08-3324 з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону, виданий Головним територіальним управлінням юстиції в Івано-Франківській області, в якому відсутня інформація щодо позивача; - лист Служби безпеки України від 29.04.2015 року № 24/26808л про відсутність щодо ОСОБА_6 заборон, передбачених ч. 3 та 4 ст. 1 Закону; - лист Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області від 13.05.2015 року №03-31/1811 про відсутність в Єдиному державному реєстрі судових рішень щодо ОСОБА_6, встановлених частинами 3, 5-7 ст. 3 Закону; - висновок ДПІ у Надвірнянському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 22.05.2015 року №130, в якому вказано, що вартість майна, вказаного ОСОБА_6 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, набутого за час перебування на посадах, визначених у п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел.

08.06.2015 року директором департаменту персоналу та адміністративного забезпечення Пенсійного фонду України, на підставі вищезгаданих відповідей (висновків) на запити щодо позивача, складено довідку за результатами перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади». У цій Довідці вказано, що до ОСОБА_6 не застосовуються заборони, передбачені ч. 3 та 4 ст. 1 Закону України «Про очищення влади».

На підставі статей 10, 13 Закону України «Про Службу безпеки України», ст. 5 Закону України «Про очищення влади», роз'яснень Міністерства юстиції України від 02.09.2015 року №11.0.2/1674, Центральним управлінням Служби безпеки України прийнято розпорядження № 348 від 22.09.2015 року «Про деякі питання проведення в СБУ перевірки, передбаченої ст. 5 Закону України «Про очищення влади». Підпунктами 1, 2 п. 4 цього розпорядження від 22.09.2015 року №348, ГДА СБУ зобов'язано до 30.10.2015 року проаналізувати прийняті СБУ, як органом перевірки, передбаченої статтею 5 Закону, рішення на предмет їх відповідності Роз'ясненням в частині належності особи, яка перевіряється, до категорії «штатний працівник КДБ СРСР, КДБ УРСР, КДБ інших союзних республік колишнього СРСР», і, у разі виявлення невідповідності прийнятих рішень, вжити заходів, передбачених Порядком, та забезпечити інформування про вжиті заходи державні органи, які ініціювали проведення такої перевірки.

Згідно змісту роз'яснення Міністерства юстиції України від 02.09.2015 року №11.0.2/1674 та пункту 1 розпорядження СБУ від 22.09.2015 року №348, під терміном «штатний працівник КДБ СРСР, КДБ УРСР, КДБ інших союзних республік колишнього СРСР», застосованим у п. 3 ч. 4 ст. 3 Закону, належить розуміти всіх військовослужбовців, робітників і службовців КДБ СРСР, КДБ УРСР, КДБ інших союзних республік колишнього СРСР.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання вказаних вимог розпорядження СБУ від 22.09.2015 року №348, Служба безпеки України з врахуванням суті попереднього висновку від 29.04.2015 року № 24/26808л про відсутність щодо ОСОБА_6 заборон, передбачених частинами 3 та 4 статті 1 Закону, в листі від 30.11.2015 року № 24/л-77202 сформувала новий висновок для Пенсійного фонду України про виявлення додаткової інформації щодо відомостей, які підлягали перевірці згідно із запитом Пенсійного фонду України від 18.03.2015 року №9992/07-10, та яка впливає на суть раніше надісланого СБУ висновку від 29.04.2015 №24/26808-л. Так, у вказаному листі СБУ зазначено, що ОСОБА_6 у період з 28.01.1981 року по 28.11.1991 року проходив військову службу на штатних посадах КДБ УРСР, і, таким чином, відомості, повідомлені позивачем про незастосування до нього заборони, передбаченої ч.3 ст.1 Закону, на підставі критерію, визначеного п.3 ч.4 ст.3 Закону, є недостовірними. На підставі вказаного вище листа СБУ від 30.11.2015 року №24/л-77202, листа Міністерства юстиції України від 09.12.2015 року №462/11.0.2/27-15, погодження Міністерства соціальної політики України від 16.12.2015 року №19123/0/14-15/09, Пенсійним фондом України видано оскаржений Наказ від 21.12.2015 року № 898-О «Про звільнення ОСОБА_6.», згідно якого позивача звільнено з посади начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади», пункту 7-2 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що згідно наказу ГУПФ України в Івано-Франківській області №121-ос від 22.12.2015 року «Про ОСОБА_6.», оголошено вказаний вище наказ №898-О від 21.12.2015 року і визнано позивача звільненим із 22.12.2015 року.

Пунктом 7-2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України передбачено припинення трудового договору з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади». Згідно частини 2 цієї статті, у випадку, передбаченому пунктом 7-2, особа підлягає звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України «Про очищення влади».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про очищення влади», очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Згідно ч.3 ст.1 Закону України «Про очищення влади», протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Частиною 4 ст. 3 Закону України «Про очищення влади» передбачено, що заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, які, зокрема, були штатними працівниками чи негласними агентами в КДБ СРСР, КДБ УРСР, КДБ інших союзних республік колишнього СРСР, Головному розвідувальному управлінні Міністерства оборони СРСР, закінчили вищі навчальні заклади КДБ СРСР (крім технічних спеціальностей).

Судами попередніх інстанцій зазначено, що матеріалами справи підтверджується, що позивач з 28.01.1981 року по 28.11.1991 року проходив військову службу на штатних посадах КДБ УРСР.

Суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що приймаючи наказ від 21.12.2015 року №898-О про звільнення позивача згідно пункту 7-2 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади», Пенсійний фонд України діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_6

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зупинення провадження у справі до моменту винесення рішення Конституційним судом України щодо конституційності норм Закону України «Про очищення влади» відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О. А. Моторний
А. О. Рибченко