Справа № 803/1230/16
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2016-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року Справа № 803/1230/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Соломянського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1В.) звернулася з позовом до Соломянського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві (далі Соломянський РВ ДВС м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови від 16.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, зобовязання відкрити виконавче провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16.02.2016 року винесена відповідачем необґрунтовано, оскільки факт відсутності у виконавчому документі ідентифікаційного коду (номера) боржника не є підставою, яка перешкоджає примусовому виконанню рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.10.2015 року. Позивач посилається на те, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від імені Фонду здійснює ліквідацію конкретного банку, тобто є його керівником, а тому фактично не є боржником у виконавчому провадженні, оскільки не діє особисто від свого імені. З огляду на наведене просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві (далі - Соломянське РУЮ у м. Києві) від 16.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязати Соломянський РВ ДВС м. Київ відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду № 47/2016р., виданого 03.02.2016 року у справі № 803/2717/15.

Позивач в судове засідання не прибула, проте представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Відповідач заперечень проти позову не подав, про причини неприбуття представника не повідомив.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Частиною першою статті 41 КАС України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки позивач та представник відповідача, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, при цьому представником позивача було заявлено письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, а дану справу можливо розглянути і вирішити на підставі наявних у ній доказів, тому суд дійшов висновку, що дану справу можливо розглянути за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.02.2016 року Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 47/2016р. у справі № 803/2717/15 за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» ОСОБА_3, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобовязання вчинити дії.

Судове рішення у зазначеній справі набрало законної сили 21.12.2015 року, про що зазначено у виконавчому листі.

Відповідно до даного виконавчого документа зобовязано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» вчинити дії щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню, та подачі до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про вкладника ОСОБА_1.

Виконавчий лист подано позивачем для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Соломянського РУЮ у м. Києві.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського РУЮ у м. Києві ОСОБА_4 від 16.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №803/2717/15, виданого 03.02.2016 року Волинським окружним адміністративним судом, оскільки у відповідності до статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року № 99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції. Зокрема, згідно з Додатком до вказаної постанови ліквідовано Соломянське районне управління юстиції у місті Києві.

На виконання вищевказаної постанови КМУ Міністерством юстиції України прийнято наказ від 01.03.2016 року № 572/5 «Про ліквідацію територіальних управлінь юстиції». Разом з тим, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 01.03.2016 року № 569/5 відділи державної виконавчої служби та відділи державної реєстрації актів цивільного стану виведені зі складу районного управління юстиції та введені до складу відповідних головних територіальних управлінь юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі з підпорядкуванням цим головним територіальним управлінням юстиції, збереженням статусу юридичних осіб та перейменуванням. Зокрема, відповідно до додатка до наказу Мінюста України від 01.03.2016 року № 569/5 відділ державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у місті Києві перейменовано у Соломянський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон) визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Виконанню державною виконавчою службою підлягають виконавчі документи, в тому числі і виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті (пункт 1 частини другої статті 17 Закону).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, власне імя та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку предявлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) предявлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Старшим державним виконавцем Кісельовою В.В. в постанові від 16.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження нечітко вказано підстави для відмови в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження.

Загальне посилання державним виконавцем в оскаржуваній постанові на пункт 3 частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» не дає можливості чітко визначити недоліки виконавчого листа.

В позовній заяві позивач посилається на те, що боржником у виконавчому листі зазначена уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», проте фактичним боржником є Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк», оскільки уповноважена особа Фонду діє в інтересах цього банку.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно із частиною першої 1 статті 34 вказаного Закону Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду (частина перша статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до приписів пункту 1 частини першої статті 48 даного Закону уповноважена особа виконує повноваження органів управління банку, тобто представляє інтереси банку у будь-яких відносинах, тому в даному випадку має місце виконання рішення суду не просто конкретною посадовою особою, а юридичною особою банку в особі посадової особи, яку займає уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк».

Відтак, застосування приписів пункту 3 частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» повністю дотримане у виконавчому листі, зокрема, в графі «боржник» виконавчого листа містяться усі необхідні відомості (найменування, код ЄДРПОУ, адреса), які дають змогу ідентифікувати боржника, як юридичну особу Публічне акціонерне товариство «Міський комерційний банк», що свідчить про необхідність виконання такого виконавчого документу у спосіб та порядок передбачений для юридичних осіб боржників.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що постанова старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського РУЮ у м. Києві ОСОБА_4 від 16.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобовязання відповідача відкрити виконавче провадження із виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду № 47/2016р., виданого 03.02.2016 року у справі № 803/2717/15, суд зазначає, що суд не може перебирати на себе повноваження щодо проведення виконавчих дій замість органу, якому надані такі повноваження, а відтак дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи положення статті 11 КАС України, суд для повного захист прав, свобод та інтересів позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобовязати Соломянський РВ ДВС м. Київ повторно розглянути питання про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду № 47/2016р., виданого 03.02.2016 року у справі № 803/2717/15, з урахуванням обставин скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 06.02.2016 року.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи часткове задоволення судом адміністративного позову, до стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Соломянського РВ ДВС міста ОСОБА_2 підлягає судовий збір в розмірі пропорційному задоволеним позовним вимогам, що становить 551,20 грн.

Керуючись статтями 2, 69-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 від 16.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Зобовязати Соломянський районний відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві повторно розглянути питання про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду № 47/2016р., виданого 03.02.2016 року у справі № 803/2717/15, з урахуванням обставин скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 06.02.2016 року

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Соломянського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві на користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 31 серпня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Дмитрук