Справа № 808/2256/16
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 серпня 2016 рокусправа № 808/2256/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 21 липня 2016 року

у справі №808/2256/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Атестаційної комісії №1 Головного управління національної поліції в Запорізькій області

за участю третьої особи Запорізької обласної профспілкової організації атестованих працівників органів внутрішніх справ України

про визнання дій протиправними та скасування рішення, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач 1, ГУНП в Запорізькій області), Атестаційної комісії №1 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач 2, Атестаційна комісія №1), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо проведення атестування позивача;

- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії №1 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, оформлене протоколом ОП №15.00007771.0037330 від 08.07.2016 року, зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийнято стосовно позивача.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом:

- зупинення дії рішення (висновку) Атестаційної комісії №1 ГУНП в Запорізькій області від 08.07.2016 року, зазначеного в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», прийнятого стосовно позивача;

- заборони Головному управлінню Національної поліції в Запорізькій області, його службовим особам, вчиняти дії, а саме: видавати наказ про звільнення, переміщення або переведення на іншу посаду, зарахування у розпорядження органів Національної поліції

України, чи приймати інші рішення щодо трудових відносин з позивачем на реалізацію оскаржуваного рішення (висновку) Атестаційної комісії №1 ГУНП в Запорізькій області від 08.07.2016 року, до ухвалення судового рішення в даній справі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 липня 2016 року клопотання позивача задоволено частково.

Суд ухвалив зупинити дію рішення (висновку) Атестаційної комісії №1 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 08 липня 2016 року, складеного відносно заступника начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області начальника слідчого управління ОСОБА_1, до набрання законної сили рішенням в даній справі. В іншій частині в задоволенні клопотання відмовив.

Рішення суду в частині задоволення клопотання обґрунтовано посиланнями на норми ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, а також тим, що в разі реалізації висновку атестаційної комісії, який згідно діючого законодавства є обовязковим для керівника відповідного органу, можливе настання негативних наслідків, що полягають у звільненні позивача зі служби в поліції, для виправлення яких йому буде необхідно докласти значних зусиль.

Щодо клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Головному управлінню Національної поліції в Запорізькій області, його службовим особам, вчиняти дії, а саме: видавати наказ про звільнення, переміщення або переведення на іншу посаду, зарахування у розпорядження органів Національної поліції України, чи приймати інші рішення щодо трудових відносин з позивачем на реалізацію оскаржуваного рішення (висновку) Атестаційної комісії №1 ГУНП в Запорізькій області від 08.07.2016 року, до ухвалення судового рішення в даній справі, суд зазначив наступне.

Як встановлено з матеріалів справи Атестаційна комісія №1 в оскаржуваному рішенні дійшла висновку про невідповідність позивача займаній посаді та звільнення останнього зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому жодних рішень про переведення позивача на іншу посаду або передачу у розпорядження до інших органів Національної поліції України атестаційною комісією не приймалось, доказів протилежного суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що належним способом забезпечення адміністративного позову в даній справі є саме зупинення дії рішення (висновку) Атестаційної комісії №1 ГУНП в Запорізькій області від 08.07.2016 року, що в свою чергу охоплює і другий заявлений позивачем спосіб забезпечення адміністративного позову.

При цьому суд зазначив, що заходи забезпечення адміністративного позову у вигляді зупинення дії рішення (висновку) Атестаційної комісії №1 ГУНП в Запорізькій області від 08.07.2016 року, зазначеного в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, недоведеність обставин, на які послався суд, просить ухвалу суду першої інстанції від 21.07.2016 року скасувати.

Відповідач зазначає, що судом не дотримано норм ч.1 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у матеріалах справи відсутні докази наявності хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане не можливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Відповідач також звертає увагу суду, що рішення атестаційних комісій в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України не є рішеннями субєкта владних повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України) та не можуть оскаржуватися в окремому судовому порядку, а право звільнення з органів поліції поліцейських є правом керівника (право вибору) тобто дискреційним правом.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу суду - без змін як законну та обґрунтовану.

Позивач вказує, що реалізація висновку атестаційної комісії ГУНП в Запорізькій області, згідно приписів п.28 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року, передбачає звільнення позивача через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа, що є очевидною небезпекою заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача і для їх відновлення позивач вимушений буде звернутись до суду із додатковим позовом про поновлення його на роботі, тобто докласти значних зусиль.

Третя особа також подала заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Так, третя особа зазначає, що відповідно до вимог п.28 Інструкції №1465 керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобовязані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу. Таким чином, у даному випадку звільнення з органів поліції поліцейських є обовязком керівника.

Вважає, що ухвала суду у повному обсязі відповідає нормам частини 3 та 4 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судовому засіданні представник позивача та третьої особи просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду без змін як законну та обґрунтовану.

Представники інших учасників до суду не прибули. Про час та місце судового розгляду учасники повідомлялись у відповідності до норм ч.ч.1, 3, 8, 9, 11 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши пояснення представників учасників, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як свідчать матеріали справи, позивач - ОСОБА_1 проходить службу в Національній поліції України та звернувся до суду з приводу дій, повязаних з проведенням його атестації як співробітника ГУНП в Запорізькій області.

Отже, спір повязаний з проходженням публічної служби та відноситься до юрисдикції адміністративних судів відповідно до п.2 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно норм ч.ч.1, 3 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до субєкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обовязковою для виконання.

При цьому, в ч.5 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України визначено виключний перелік осіб, акти та рішення яких не можуть бути зупиненні шляхом забезпечення позову.

Так, згідно ч.5 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом:

1) зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції та встановлення для них заборони вчиняти певні дії;

2) зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та стосовно здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони проводити певні дії уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

3) зупинення рішень уповноваженого центрального органу з питань цивільної авіації щодо призупинення дії або анулювання сертифікатів, схвалень, допусків;

4) зупинення рішень Національного банку України, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обовязку вчиняти певні дії.

Як свідчать матеріали справи, відповідачі до осіб, зазначених у ч.5 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України, не відносяться, а отже, їх рішення можуть бути зупинені відповідно до норм ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що висновок атестаційної комісії, оформлений протоколом ОП №15.00007771.00337330 від 08.07.16 року, не можна вважати рішенням субєкта владних повноважень.

З приводу зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати наступне.

Названий висновок має певні ознаки рішення субєкта владних повноважень, а саме: приймається шляхом голосування на засіданні колегіального органу, передбаченого ч.3 ст.57 Закону України «Про національну поліцію», є обовязковим для виконання керівниками органів поліції, яким надано право призначення та звільнення осіб, що проходять службу в органах поліції (п.п. 15, 18, 23, 28 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 р. №1465).

В той же час, кінцеві висновки стосовно того, чи є атестаційна комісія субєктом владних повноважень можуть бути зроблені судом лише за результатом розгляду справи з урахуванням пояснень, доводів та матеріалів, наданих усіма учасниками справи, зокрема особами, зазначеними у якості відповідачів.

При цьому, на думку суду апеляційної інстанції, за наявності у акта, що оскаржується під час розгляду справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції, однак рішення субєкта владних повноважень, та у разі неможливості однозначного визначення статусу органу, що виніс акт, під час відкриття провадження у справі, суд має право застосувати норми ч.3 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України.

Названий висновок, зокрема, базується на нормах ч.1 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Доводи особи, що подала апеляційну скаргу, стосовно того, що рішення суду не відповідає нормам ч.1 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України, не приймається судом апеляційної інстанції, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015 року затверджено Інструкцію про порядок проведення атестування поліцейських.

За приписами п.28 Інструкції №1465, керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобовязані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Предметом спору у справі є рішення Атестаційної комісії №1 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, оформлене протоколом ОП №15.00007771.0037330 від 08.07.2016 року. У вказаному рішенні зроблено висновок, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Отже, реалізація роботодавцем висновку атестаційної комісії, обовязок щодо якої визначено у п.28 Інструкції №1465, призведе до звільнення позивача зі служби, що є очевидною небезпекою заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, для відновлення яких позивач вимушений буде звернутися до суду із додатковим позовом про поновлення його на роботі, тобто докласти значних зусиль.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують відповідність ухвали суду нормам ст.ст. 117, 118 Кодексу адміністративного судочинства України, що виключає підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 21 липня 2016 року у справі №808/2256/16 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Ухвала суду складена у повному обсязі 31.08.2016 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун