Справа № 826/1257/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 серпня 2016 року № 826/1257/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.01.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач виніс протиправне податкове повідомлення-рішення від 17.01.2015, яким донарахував позивачу грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, оскільки ОСОБА_1 за результатом купівлі-продажу цінних паперів (простих іменних акцій ВАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «УкрСиб Індексний») зазнав інвестиційних збитків в розмірі 372 959,21 грн., а не інвестиційного прибутку, як стверджує відповідач, у розмірі 114 040,79 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, надала суду письмові заперечення проти позову, в яких просила відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю, стверджуючи про правомірність нарахування доходу на суму 114 040,79 грн., так як позивачем до перевірки не було надано документального підтвердження витрат на придбання простих акцій.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві з метою здійснення контролю за дотриманням вимог податкового законодавства фізичною особою ОСОБА_1 та на підставі підпунктів 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України було винесено наказ №51 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки».

На виконання даного наказу відповідачем було виписано повідомлення від 11.11.2014 №248/П/26-56-17-01-24.

12.11.2014 Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на виконання пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України рекомендованим листом з повідомленням про вручення було надіслано ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) повідомлення від 11.11.2014 №248/П/26-56-17-01-24 та копію наказ №51 від 11.11.2014, які повернулися відправнику (причина повернення: за закінченням встановленого строку зберігання).

27.11.2014 Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві було складено акт перевірки № 6995/26-56-17-01-17/НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків фізичною - особою ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р.», яким встановлено порушення підпункту 164.2.9 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, в наслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, на загальну суму 17106,12 грн.

На підставі акта перевірки від 27.11.2014 № 6995/26-56-17-01-17/НОМЕР_1 відповідачем прийняте податкове повідомлення - рішення від 17.01.2015 № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 21 382,65 грн., у тому числі за основним платежем - 17 106,12 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 4 276,53 грн.

ОСОБА_1, не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням від 17.01.2015 № НОМЕР_2, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно із пунктом 163.1 статті 163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування резидента є: 163.1.1. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; 163.1.2. доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); 163.1.3. іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

В підпункту 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України зазначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 164.3 статті 164 Податкового кодексу України, при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.

Відповідно до підпункту 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України, до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від'ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення, крім фінансових результатів, зазначених в абзаці першому пункту 29 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Фінансовий результат за операціями з цінними паперами чи деривативами визначається платником податку. При цьому платник податку визначає фінансовий результат за операціями з цінними паперами чи деривативами, що перебувають в обігу на фондовій біржі, окремо від фінансового результату за операціями з цінними паперами чи деривативами, що не перебувають в обігу на фондовій біржі.

Згідно із пунктом 176.1 статті 176 Податкового кодексу України, платники податку зобов'язані: є) подавати податкову декларацію за результатами податкового (звітного) року у строки, передбачені цим Кодексом для платників податку на доходи фізичних осіб, якщо протягом такого податкового (звітного) року оподатковувані доходи нараховувалися (виплачувалися, надавалися) у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, платнику податку у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами двома або більше податковими агентами і при цьому загальна річна сума таких оподатковуваних доходів перевищує сто двадцять розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що в особи виникає обов'язок щодо подання декларації про майновий стан і доходи в разі отримання позитивного значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками звітного (податкового) року, з урахуванням від'ємного значення фінансового результату операцій з інвестиційними активами попередніх років. Крім того, платник податку (фізична особа) зобов'язаний сплачувати податок із позитивного значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач за результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків фізичною - особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 на підставі відомостей з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 встановив, що ОСОБА_1 в даний період отримав дохід від операцій з інвестиційними активами на суму 114 040,79 грн.

Позивач проти таких висновків відповідача заперечує та стверджує, що за перевіряємий період зазнав інвестиційних збитків в розмірі 372 959,21 грн., оскільки в березні 2008 року придбав 487 штук цінних паперів (простих іменних акцій ВАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «УкрСиб Індексний») загальною вартість 487 000 грн., а в липні 2013 року ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «УкрСиб Індексний» здійснило у позивача викуп 487-ти штук вищевказаних цінних паперів за вартістю 114 040,79 грн.

Позиція відповідача ґрунтується на тому, що позивач за 2013 рік не подавав до податкового органу податкову декларацію про майновий стан та доходи. Також, відповідач наголошує, що позивачем до перевірки не було надано документального підтвердження витрат на придбання простих акцій.

Згідно із пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу України, протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Як вбачається з матеріалів справи акт перевірки від 27.11.2014 № 6995/26-56-17-01-17/НОМЕР_1 відповідачем за допомогою засобів поштового зв'язку був скерований ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1), але повернувся відправнику (причина повернення: за закінченням встановленого строку зберігання).

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні заперечення ОСОБА_1 на акт перевірки від 27.11.2014 № 6995/26-56-17-01-17/НОМЕР_1, як і відсутні докази подання позивачем до відповідача після закінчення перевірки та до прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 17.01.2015 № НОМЕР_2 документів, які б підтверджували витрати позивача на придбання 487 штук цінних паперів (простих іменних акцій ВАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «УкрСиб Індексний»).

Таким чином, суд погоджується з висновками податкового органу, що ОСОБА_1 протягом перевіряємого періоду отримав дохід, який підлягав оподаткуванню та декларуванню, оскільки якщо платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують понесені витрати, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов