Справа № 826/8606/16
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/8606/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 серпня 2016 року 16:30 №826/8606/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кобилянського К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

загальноосвітнього навчального закладу «ГУМАНІТАРНА ГІМНАЗІЯ «ГАРМОНІЯ»

до

Лівобережної міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

про

визнання недійсним та скасування рішення в частині,

ВСТАНОВИВ:

Загальноосвітній навчальний заклад «ГУМАНІТАРНА ГІМНАЗІЯ «ГАРМОНІЯ» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Лівобережної міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд), у якій просить суд визнати недійсним та скасувати рішення у формі наказу від 16.03.2016 №21-р в частині призначення проведення у загальноосвітньому навчальному закладі «ГУМАНІТАРНА ГІМНАЗІЯ «ГАРМОНІЯ» документальної планової перевірки використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за період з 01.10.2006 по 31.03.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно прийнято оскаржуваний наказ, оскільки Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деякими законодавчими актами України щодо податкової реформи» № 71- VII від 28.12.2014 встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Дохід загальноосвітнього навчального закладу «ГУМАНІТАРНА ГІМНАЗІЯ «ГАРМОНІЯ» є меншим 20 мільйонів гривень за 2015 рік, дозволу Кабінету Міністрів України на перевірку загальноосвітнього навчального закладу «ГУМАНІТАРНА ГІМНАЗІЯ «ГАРМОНІЯ» Фонду під час проведення перевірки не надав, заявки до Фонду щодо перевірки підприємства позивач не надавав, жодного рішення суду щодо перевірки підприємства немає, підстави для проведення перевірки, визначені Кримінального процесуальним кодексом України відсутні. Враховуючи наведене, позивач вважає, проведений контрольний захід протиправним.

Представник відповідача проти позову заперечував мотивуючи тим, що обмеження на проведення перевірок контролюючими органами, згідно вимог Закону України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» у 2015 та 2016 роках не застосовується до перевірок, що здійснюються органами Фонду, оскільки органи Фонду не належать до органів державного нагляду (контролю).

В судовому засіданні сторони заявили клопотання про розгляд справи без їхньої участі у порядку письмового провадження.

Суд, керуючись частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

30.05.2016 загальноосвітній навчальний заклад «ГУМАНІТАРНА ГІМНАЗІЯ «ГАРМОНІЯ» отримав лист Лівобережної міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за №307-04 від 26.05.2016.

У вказаному листі вказано, що відповідно до плану-графіку проведення перевірок страхувальників, затвердженого наказом Фонду від 16.03.2016 №21-р, головним спеціалістом контрольно-ревізійного відділу з 06.06.2016 по 07.06.2016 буде проведена документальна планова перевірка використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втрати працездатності за період з 01.10.2006 по 31.03.2016.

Позивач не погоджуючись із наказом від 16.03.2016 №21-р в частині призначення проведення у загальноосвітньому навчальному закладі «ГУМАНІТАРНА ГІМНАЗІЯ «ГАРМОНІЯ» документальної планової перевірки використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за період з 01.10.2006 по 31.03.2016, звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб’єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб’єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Вказаним Законом не визначено поняття «контролюючий орган» або переліку відповідних контролюючих органів.

Відповідно до пункту1 Указу Президента України від 23.07.1998 №817/98 «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності» установлено, що органи виконавчої влади, уповноважені від імені держави здійснювати перевірку фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності (далі - контролюючі органи), проводять планові та позапланові виїзні перевірки.

Суд звертає увагу на те, що за змістом наведеного положення до контролюючих органів у розумінні Указу Президента «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності» відносяться органи виконавчої влади, уповноважені від імені держави здійснювати перевірку фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності.

Відповідно до частин 1, 4 та 7 статті 14 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління за визначеними законом видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, провадять акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечують фінансування виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та здійснюють інші функції згідно з затвердженими статутами.

Страхові фонди є некомерційними самоврядними організаціями.

Страхові фонди діють на підставі статутів, що затверджуються у порядку, визначеному законами України за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 1.2 Статуту Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 05.06.2001 №9 та зареєстрованого наказом Міністерством юстиції України №37/5 від 27.06.2001, Фонд є некомерційною самоврядною організацією.

Пунктами 1.6, 1.7 та 1.8 вказаного Статуту передбачено, що Фонд є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в банках, органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, штамп, бланки, а також власну символіку, що затверджується правлінням Фонду.

Фонд набуває прав юридичної особи з дня реєстрації його Статуту в порядку, визначеному законодавством.

Управління Фондом здійснюється на паритетній основі державою, представниками застрахованих осіб і роботодавців.

Управління Фондом здійснюють правління та Виконавча дирекція Фонду. В Автономній Республіці Крим, областях та містах Києві і Севастополі безпосереднє управління здійснюють правління та виконавчі дирекції відповідних відділень Фонду.

Робочими органами Виконавчої дирекції Фонду та його відділень є виконавчі дирекції відділень Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, в містах Києві і Севастополі. У районах та містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення за рішенням та в порядку, встановленому правлінням Фонду, можуть створюватися виконавчі дирекції або уповноважені представники відділень Фонду.

Таким чином, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та, відповідно, Лівобережна міжрайонна виконавча дирекція Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не є державними органами виконавчої влади, а саме контролюючим органом.

Отже, на спірні правовідносини не розповсюджується дія Указу Президента від 23.07.1998 №817/98 «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності» та пункту 3 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

Крім того, необхідно зазначити, що за приписами частини 2 статті 12 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування» відносини у сфері здійснення контролю за своєчасністю подання та достовірністю поданих роботодавцем відомостей щодо отримання коштів Фонду та дотримання порядку їх використання не поширюється дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до положень частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову загальноосвітнього навчального закладу «ГУМАНІТАРНА ГІМНАЗІЯ «ГАРМОНІЯ» відмовити повністю.

Судові витрати присудженню не підлягають.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський