Справа № 448/1066/16-а
Суддя: Борисенко В. В.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/1066/16-а
Провадження № 2-а/448/74/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.08.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Рушеляк Г.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

перекладача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 (Miminoshvili Romanoz) про примусове видворення за межі території України та затримання з метою забезпечення примусового видворення,

В С Т А Н О В И В:

30.08.2016 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2 відповідач у справі 27.08.2016року о 09 год. 47 хв., разом з двома іншими громадянами ОСОБА_4 та одним громадянином України, був затриманий дільничним інспектором прикордонної служби спільно з групою реагування від ВПС «Шегині» Мостиського прикордонного загону на напрямку 509-510 прикордонних знаків, на відстані близько 900 метрів від лінії державного кордону України, за спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону України до ОСОБА_5.

Зазначає, що 03.08.2016року відповідач легальним шляхом потрапив на територію України через пункт пропуску «Нові Яриловичі» та мав намір разом із своїми друзями потрапити до країн Євросоюзу з метою пошуку роботи та кращих умов життя.

Також вказує, що 12.08.2016року Рахівським районним судом Закарпатської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 3400гривень.

Стверджує, що підставами вважати, що відповідач і в подальшому буде ухилятися від самостійного виїзду за межі України і спробує повторно незаконно перетнути ДКУ є: відсутність можливості самостійного повернення на батьківщину у звязку з нестачею коштів для легального повернення на територію ОСОБА_4; відсутність на території України родинних звязків, відкритий намір потрапити в країни Західної Європи незаконним шляхом з метою пошуку кращих умов проживання.

З огляду на вищенаведене, просить суд примусово видворити відповідача за межі території України та затримати відповідача з метою забезпечення його примусового видворення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та заперечив проти його примусового видворення за межі території України в ОСОБА_4.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За правилами частини шостої статті 6 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч.4 ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2 (Miminoshvili Romanoz) відповідач у справі, 03.08.2016 року легальним шляхом потрапив на територію України через пункт пропуску «Нові Яриловичі» на підставі закордонного паспорту громадянина ОСОБА_4 09АР04590.

В подальшому, 09.08.2016 року о 13.45 год., відповідач ОСОБА_2, спільно зі своїми співвітчизниками громадянами ОСОБА_4 ОСОБА_6та ОСОБА_7, намагався незаконно, поза пунктом пропуску через державний кордон України, перетнути державний кордон України з Румунією, групою осіб, однак був затриманий групою реагування відділу прикордонної служби «Ділове» Мукачівського прикордонного загону, на території Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області на напрямку 320 прикордонного знаку на відстані 7000 метрів від лінії державного кордону України з Румунією.

Постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 12.08.2016року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400гривень.

Цього ж дня, тобто 12.08.2016року начальником Мукачівського прикордонного загону затверджено рішення про примусове повернення відповідача за межі України та зобовязано його покинути територію України у термін до 22.08.2016 року. Однак, зазначене рішення про примусове повернення за межі України відповідачем самостійно у встановлений строк не виконано.

Більше того, 27.08.2016 року о 09.47 год. відповідачОСОБА_2, разом з двома іншими громадянами ОСОБА_4 ОСОБА_7 та ОСОБА_6, а також громадянином України ОСОБА_8, повторно намагався незаконно перетнути державний кордон України з ОСОБА_5 поза пунктом пропуску через державний кордон України в напрямку 509-510 прикордонних знаків на ділянці відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону, що на території Мостиського району Львівської області, однак був затриманий дільничним інспектором прикордонної служби спільно з групою реагування на відстані 900 метрів від лінії державного кордону України.

Постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 30.08.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Як вбачається із пояснень сторін та матеріалів справи, рішення про примусове повернення за межі України відповідачем самостійно не може бути виконано, оскільки у нього відсутні необхідні для цього грошові кошти.Із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів відповідач не звертався.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: копією витягу з бази даних державної прикордонної служби України про факт перетину державного кордону громадянином ОСОБА_9 ОСОБА_2;копією протоколу про адміністративне затримання від 09.08.2016року; копією постанови судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 12.08.2016року; копією протоколу про адміністративне затримання від 27.08.2016 року; копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 27.08.2016року; письмовими поясненнями відповідача ОСОБА_2 від 27.08.2016року; копією рішення про примусове повернення відповідача за межі України від 12.08.2016року, копією паспорта громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 №09АР04590.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч.1 ст.183-7 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач двічі намагався незаконно перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску, беручи до уваги відсутність у відповідача грошових коштів необхідних для самостійного та добровільного повернення в країну походження ОСОБА_4, а також відсутність близьких родичів на території України, постійного законного джерела існування, дозволу на працевлаштування, враховуючи наявність рішення компетентного органу про примусове повернення, яке відповідачем в добровільному порядку у встановлений строк не виконано, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься і в подальшому від самостійного та добровільного виконання рішення про повернення за межі території України, що тягне за собою наслідки, передбачені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", а саме примусове видворення за межі України.

Обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та унеможливлюють примусове видворення відповідача за межі України судом не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Таким чином, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця або особи без громадянства, які підлягають примусовому видворенню.

З урахуванням викладеного, дану постанову, як вважає суд, слід звернути до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.26, 30, 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.ст. 6, 11, 69-71, 86, 158 163, 183-7, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 (Miminoshvili Romanoz), ІНФОРМАЦІЯ_1, - за межі території України.

Затриматигромадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 (Miminoshvili Romanoz), ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення його примусового видворення за межі території України.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду (м. Львів, вул. Саксаганського, 13) через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В.Борисенко

Постанова набрала законної сили

«___» ______________ 20 р.

Суддя В.В.Борисенко