Справа № 2-а-227/10
Суддя: Бондар В. Я.
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-227/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Бондар В.Я.

при секретарі: Подорожній О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС Первомайської роти ДПС ОСОБА_2 про визнання протиправною постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову № ВЕ 101816 від 18.06.2009р. по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором ДПС Первомайської роти ДПС ОСОБА_2, оскільки вона винесена з порушенням порядку складення, з порушенням права позивача на судовий захист та за відсутності складу адміністративного правопорушення.При цьому вона посилається на те, що на її адресу 5 серпня 2009 року надійшов лист, відправником якого значиться згідно поштового конверту - Первомайська рота ДПС для обслуговування доріг державного значення УДАІ УМВС України в Миколаївській області. Згідно поштового штемпеля цього листа було надіслано лише 24 липня 2009 року. У названій више поштовій кореспонденції знаходвся супровідний лист за вих. № 6298 від 10.07.09 р. за підписом командира Первомайської роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області, постанова BE 101816 по справі про адміністративне правопорушення від 18 червня 2009 року та одна фотографія руху автомобіля марки «Тойота» д.н. № 484-690К, який належить їй на праві власності.Можливості своєчасно вжити заходів з оскарження вказаної вище постанови вона не мала у зв'язку з тим, що отримала її по пошті зі значним запізненням. З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що вона складена інспектором ДПС Первомайської роти ДПС сержантом ОСОБА_3 з посиланням на те, що водій, який керував автомобілем «Тойота», д.н. № 484-690К на 288 км. автодороги М 05 Київ-Одеса перевищив максимальну встановлену швидкість руху на заначеній ділянці автодороги 110 км/год на 32 км/год - рухався зі швидкістю 142 км/год. Швидкість руху автомобіля, визначена вимірювачем швидкості "Візир". Згідно постанови BE 101816 по справі про адміністративне правопорушення від 18.06.09 р. на неї покладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Єдина фотографія, яка додана до постанови, свідчить про те, що фіксація руху автомобіля була здійснена вимірювальним прибором "Візир" № 0812510 не з переду, а з заду, можливо з транспортного засобу, який рухався у попутному з моїм автомобілем напрямку. Під час руху на цьому участку автодороги Київ-Одеса вона не бачила службового автомобіля ДАІ, з якого би відбувалося стеження та фіксація руху транспорту за допомогою вимірювача швидкості "Візир".

До суду надійшла заява позивача, про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач до суду не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про час та місце розгляду справи не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, доводи адміністративного позову, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.06.2010 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо позивача, який рухався на автомобілі марки «Тойота», д.н. № 484-690К на 288 км. автодороги М 05 Київ-Одеса та перевищив максимальну встановлену швидкість руху на заначеній ділянці автодороги 110 км/год на 32 км/год - рухався зі швидкістю 142 км/год. В тексті позову позивач зазначила,

Про розгляд даної справи позивач не був повідомлений, оскаржувану постанову отримав поштою, що підтверджує наявний в матеріалах справи лист з оригіналом постанови. Крім того, копію протоколу про адміністративне правопорушення позивачу вручено не було, 18 червня 2010 р. вона рухалась на своєму автомобілі марки марки «Тойота», д.н. № 484-690К на а/д М 05 Київ-Одеса з дозволеною на даній ділянці швидкістю руху і не перевищувала її.

Підставою винесення постанови про адміністративне правопорушення, як вбачається із самої постанови, слугували показники пристрою.

Будь-які відомості щодо підтвердження факту, що даний засіб вимірювальної техніки укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про перевірку даного примірника засобу вимірювальної техніки у постанові відсутні та позивачу не надавались.

Відповідальність за ст. 122 ч. 1 КУпАП наступає у випадку, зокрема, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху більш як на 20 км/год.

Згідно Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ від 14.04.97 р. N 341, одними з основних завдань ДАІ є забезпечення безпеки дорожнього руху, удосконалення регулювання дорожнього руху, захист прав та законних інтересів учасників дорожнього руху (п. 2, п. 4).

Відповідно до Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України N 1111 від 13.11.2006 р., діяльність підрозділів ДАІ здійснюється відповідно до принципів дотримання законності, забезпечення прав особи та верховенства права, забезпечення безпеки усіх учасників дорожнього руху.

Організація дорожнього руху здійснюється із застосуванням технічних засобів відповідно до правил і стандартів (ст. 27 Закону України "Про дорожній рух").

Засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації і за умови, що вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію (ст. 9 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність").

Показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху є доказами по справі (ст. 251 КУпАП), висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Власники (співвласники) транспортних засобів відповідно до ст. 14і КУпАП притягаються до відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про міліцію", Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України при виявленні правопорушення працівник ДАІ має втрутитись. Втручання при правопорушеннях полягає в обов'язковому реагуванні на дії громадян з метою запобігання правопорушенням та їх припинення, застосуванні до порушників установлених заходів впливу (п. 12.11).

Згідно ст. 258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до відповідальності і протягом трьох днів з дня винесення має бути надіслана цій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи відсутні відомості про вручення копії протоколу позивачу, відомості про повідомлення позивача про розгляд даної адміністративної справи, документи, що підтверджують факт скоєння даного правопорушення позивачем, вину позивача.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до призначення вимірювача швидкості, що вказаний у постанові, та основних технічних характеристик відсутня вказівка на роботу даного приладу в автоматичному режимі. В постанові зазначено про застосування приладу, однак відсутні дані, як він був налаштований, який був встановлений тип цілі та ін., дата повірки, дані чи допущений працівник ДПС, який склав постанову, до роботи зі спеціальними технічними засобами, тому суд не може прийняти як доказ показання цього приладу як достовірно встановлену швидкість руху автомобіля позивача.

Доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, що відповідає ст. 71 ч. 2 КАС України.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП; особа, яка оскаржила постанову, звільняється від сплати державного мита.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства суд прийшов до висновку, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, тому дії особи, яка склала постанову слід визнати неправомірними, постанову - неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення такою, що підлягає закриттю на підставі п. З ч. 1 ст. 293 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 17, 18, 19, 71, 79, 86, 99, 100, 102, 104, 128, 158, 160, 161, 162. 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову № ВН 101816 від 18.06.2009 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за ст. 122 ч. 1 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн - скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Бондар В.Я.

23.09.2010