Справа № 804/5280/16
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
18 серпня 2016 р.Справа №804/5280/16
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Національної поліції України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Національної поліції України, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ про проведення атестування ОСОБА_1;
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо направлення на атестування ОСОБА_1.
- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії №3 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області від 26.07.2016 року, оформлене Атестаційним листом та зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа в частині зазначення " 4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", прийняте відносно ОСОБА_1.
Крім того, позивач також звернувся до суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зобов'язання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від звільнення ОСОБА_1 на підставі рішення (висновку) атестаційної комісії від 26.07.2014 року
В обґрунтування зазначеного клопотання зазначає, що на підставі оспорюваного рішення (протоколу) атестаційної комісії відповідачем може бути видано наказ про звільнення позивача з займаної посади, у разі чого в подальшому йому необхідно буде докласти значних зусиль для відновлення порушеного права.
Дослідивши доводи, викладені у клопотанні про забезпечення позову, суд прийшов до висновку про його необґрунтованість, з огляду про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
В розумінні наведеної норми закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Згідно ч.1 ст.118 КАС України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.
Також, суд звертає увагу на те, що забезпечення зазначеного адміністративного позову в заявлений у клопотанні про забезпечення позову позивачем спосіб виходять за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 117 КАС України, оскільки судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, що є неприпустимим.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінюючи докази у їх сукупності та приймаючи до уваги, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд вважає необхідним клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.
Керуючись статтями 117, 118, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Національної поліції України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.П. Павловський