Справа № 2а-1080/10/1206
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2011-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мігунова Л.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2011 року справа №2а-1080/10/1206 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Арабей Т.Г.

суддів Геращенка І.В. , Губської Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області на постанову Брянківського міського суду Луганської області від 02 грудня 2010 року та додаткову постанову від 15 грудня 2010 року по справі № 2а-1080/10/1206 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. м. Брянці Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Брянківського міського суду Луганської області від 02 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені повністю, внаслідок чого визнані неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області щодо здійснення з 01.11.2009 року перерахунку пенсії ОСОБА_2 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 у розмірі 1197,91 грн., зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.11.2009 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників,зайнятих у галузях економіки України за 2008 рік в розмірі 1573,99 грн.

Додатковою постановою Брянківського міського суду від 15.12.2010 року постанову Брянківського міського суду по справі № 2а-1080/2010 від 02.12.2010 року в частині зобовязаня Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.11.2009 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників,зайнятих у галузях економіки України за 2008 рік в розмірі 1573,99 грн.- було допущено негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Не погодившись з постановою Брянківського міського суду Луганської області від 02 грудня 2010 року, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку та просив апеляційний суд скасувати це рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, не відповідність висновків суду обставинам справи. В обґрунтування заявлених в апеляційній скарзі вимог апелянт зазначив, що суд не звернув уваги на те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2008р." до Закону були внесені зміни, які хоча і визнані рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008р. неконституційними, але рішення про відновлення попередньої редакції ч. 4 ст. 42 Закону не приймалося. У звязку з цим перерахунок пенсій проводились відповідно до підпункту 3 пункту ІІ постанови КМУ від 28.05.2008р. № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Крім того, не погодившись з додатковою постановою Брянківського міського суду Луганської області від 15 грудня 2010 року, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку та просив апеляційний суд скасувати це рішення, посилаючись на те, що суд першої інстанції безпідставно прийняв додаткову постанову та задовольнив вимоги позивача про звернення до негайного виконання рішення суду.

Сторони у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Колегія суддів розглядає дану справу відповідно вимогам ст. 197 КАС України у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, заслухавши пояснення сторін, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач знаходиться на обліку в УПФУ в м. Брянці Луганської області та отримує пенсію за віком.

Розглядаючи позовні вимоги, слід зазначити, що після визнання неконституційними окремих положень Закону № 107-VI Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008, на теперішній час діє редакція Закону № 1058-IV в редакції станом на 9 липня 2007 року.

Частина четверта статті 42 Закону № 1058-IV визначає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Тобто, Законом, враховуючи можливість вибору, гарантовано реалізацію права позивача на перерахунок і отримання пенсії у розмірі, який є найбільшим, або виходячи із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Таким чином, абз.3 частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV регулює лише визначення права враховувати (або не враховувати) для обчислення розміру пенсії при її перерахунку заробітну плату працюючого пенсіонера під час набуття додаткового страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, не обмежуючи при цьому можливість (і необхідність) застосування інших норм цього закону при здійсненні перерахунку пенсії.

Далі, сам термін «перерахунок пенсії» за своїм змістом включає необхідність її обчислення. Окремого порядку обчислення пенсії при її перерахунку Законом № 1058-IV не встановлено, тому слід застосовувати загальні положення цього закону, зокрема, при її призначенні.

Частиною першою статті 27 Закону № 1058-IV визначається формула за якою нараховується розмір пенсії за віком.

З приводу обчислення коефіцієнту страхового стажу між сторонами спір відсутній.

Єдиною нормою, яка визначає порядок розрахунку заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії, є стаття 40 Закону № 1058-IV.

Відповідно до її положень заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою, зазначеною в ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV.

Тобто, для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії Законом № 1058-IV встановлена необхідність застосування середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Показники заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії (як за певний місяць конкретного року, так і в цілому за календарний рік) затверджуються Пенсійним фондом України і доступні на його офіційному сайті pfu.gov.ua.

Слід зазначити також, що саме ці показники управління Пенсійного фонду України на місцях застосовують при призначенні пенсій (при цьому беручи до уваги його розмір саме за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії), а також при визначенні коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, за формулою, яка також наведена в частині другій статті 40 Закону № 1058-IV.

Взагалі, при зверненні працюючих пенсіонерів до управлінь Пенсійного фонду України за перерахунком пенсій на підставі частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV, останніми визначається заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії відповідно до положень частини другої статті 40 цього Закону.

Винятком є лише застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на 1 застраховану особу.

Відповідачем, з врахуванням сумісного листа Міністерства праці та соціальної політики України від 11.03.09 № 20/0/18-09/039 та Пенсійного фонду України від 11.03.09 № 4096/02/01 (далі лист від 11.03.09), застосовується показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік, незважаючи на звернення пенсіонера за перерахунком пенсії в 2010 році.

Проте, це суперечить положенням частини другої статті 40 Закону № 1058-IV.

Стосовно розбіжностей у найменуванні показника середньої заробітної плати («працівників, зайнятих у галузях економіки України», що міститься в тексті частини другої статті 40 Закону № 1058-IV, і «на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії», що затверджується Пенсійним фондом України), колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Фактично Законом № 107-VІ (внесенням відповідних змін в Закон № 1058-IV) слова "середня заробітна плата працівників" та "зайнятих у галузях економіки України" в усіх відмінках замінено відповідно словами "заробітну плату (дохід)" та "в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії" у відповідному відмінку.

Слід зазначити, що до внесення змін в Закон № 1058-IV Законом № 107-VІ, визначення показника середньої заробітної плати здійснювалося на підставі постанови правління Пенсійного фонду України від 31.12.2003 N 22-1 "Про затвердження Тимчасової методики визначення показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, для призначення пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженої наказом Державного комітету статистики України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 31.12.2003 N 472/352/398, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20.01.2004 за N 85/8684.

В звязку з прийняттям Закону № 107-VІ та внесенням відповідних змін в Закон № 1058-IV, зазначені постанова від 31.12.2003 N 22-1 та наказ від 31.12.2003 N 472/352/398 були визнані такими, що втратили чинність, згідно постанови правління Пенсійного фонду України від 1 лютого 2008 року N 4-3, та відповідно, наказу Державного комітету статистики України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки України від 1 лютого 2008 року N 27/23/34, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2008 р. за N 147/14838.

В той же час, постановою правління Пенсійного фонду України від 1 лютого 2008 року N 4-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2008 р. за N 146/14837, було затверджено Порядок визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до підпунктів 2, 3 пункту 11 постанови № 530 як при призначенні, так і при перерахунку для обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058-IV використовується заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Зазначені положення пункту 11 постанови № 530, яка набрала чинності 22 травня 2008 року, є чинними, не суперечать відповідним положенням Закону № 1058-IV (їх загальному змісту і сутності), тому їх також слід застосовувати до спірних правовідносин.

Таким чином, на теперішній час існує лише один показник середньої заробітної плати, який підлягає застосуванню як при первісному призначенні, так і при перерахунку пенсій. Вибірковість в цьому питанні відповідача, що зазначено і в листі від 11.03.09 (застосування показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення, для призначення пенсії і незастосування його для перерахунку), не відповідає принципу верховенства права та не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Взагалі, позиція органу пенсійного фонду ставить під сумнів можливість реалізації конституційного права громадян на пенсійне забезпечення.

Відтак, при зверненні за перерахунком пенсії у працюючого пенсіонера є право на застосування показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Тому наявні підстави для задоволення позовних вимог про зобовязання здійснити перерахунок пенсії з застосуванням показника заробітної плати за 2008 рік.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць. Оскільки позов стосується виплати пенсії за віком, судом першої інстанції правомірно прийнята додаткова постанова про негайне виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанови прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування постанов суду не вбачається.

Керуючись статтями 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області на постанову Брянківського міського суду Луганської області від 02 грудня 2010 року та додаткову постанову від 15 грудня 2010 року по справі № 2а-1080/10/1206 залишити без задоволення.

Постанову Брянківського міського суду Луганської області від 02 грудня 2010 року та додаткову постанову від 15 грудня 2010 року по справі № 2а-1080/10/1206 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. м. Брянці Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, постановлена у порядку письмового провадження, набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

.

Головуючий: Т.Г.Арабей

Судді: І.В.Геращенко

ОСОБА_3