Справа № 808/1540/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року о 14 год. 00 хв.Справа № 808/1540/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1, Куйбишевський район Запорізька область,

до: Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування висновку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову (а.с.36-39), просить суд визнати протиправним та скасувати висновок Пологівської ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області від 22.04.2016 №382 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади".

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем проведено перевірку у відповідності до вимог Закону України "Про очищення влади" достовірності відомостей вказаних позивачкою, як державним службовцем, у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік. Згідно отриманого від Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області висновку від 22.04.2016 року № 382 вартість майна, вказаного позивачем у декларації за 2015 рік, набутого нею за час перебування на посадах, визначених у п.1-10 ч. 1 ст. 2 закону України "Про очищення влади", не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ним із законних джерел. Проте висновок зроблений контролюючим органом позивач вважає надуманим, безпідставним та неправомірним оскільки його було складено без урахування наданих позивачем пояснень.

Позивачка та її представник в судове засідання не прибули, 09.08.2016 (вх.№23609) представником позивача подано заяву, якою просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, 09.08.2016 подав суду клопотання (вх.№23685) просив розглянути справу без його участі. Просить відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у письмових запереченнях (вх. №23499 від 08.08.2016).

В обґрунтування заперечень зазначив, що Пологівською ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено перевірку відомостей визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади» щодо ОСОБА_1 Під час перевірки встановлено, що у ОСОБА_1 наявне майно, набуте за час перебування її на посадах визначених у пунктах 1-10 частини 1 ст.2 Закону України «Про очищення влади», а саме житловий будинок придбаний у 2003 році за 9 000 грн., тоді як згідно даних відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів за період з 01.01.1998 по 31.12.2003 становить 3018 грн. 57 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

З 16 жовтня 2014 року набув чинності Закон України "Про очищення влади" від 16 вересня 2014 року № 1682-VII (далі - Закон, Закон № 1682-VII). Відповідно до ст. 1 даного Закону очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_2, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах верховенства права та законності; презумпції невинуватості; індивідуальності відповідальності та гарантування права на захист.

Очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 3,4 ст. 1 Закону № 1682-VII протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбаченої частиною першою статті 4 цього Закону.

Особи, зазначені у частинах третій, п'ятій - сьомій статті 3 цього Закону, не можуть обіймати посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), протягом п'яти років з дня набрання чинності відповідним рішенням суду. Заборона, передбачена частиною третьою або четвертою цієї статті, може застосовуватися до особи лише один раз (ч. 5 ст. 1 Закону № 1682-VII).

У ст. 2 Закону № 1682-VII передбачено перелік посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрація) та її критерії, згідно до яких заборона розповсюджується на такі посади, зокрема, інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування та осіб, які претендують на зайняття посад, зазначених у пунктах 1-10 цієї частини

Частиною 8 ст. 3 Закону № 1682-VII передбачено, що заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Механізм проведення перевірки достовірності відомостей, що подаються посадовими і службовими особами органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також особами, які претендують на зайняття відповідних посад, щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", визначається приписами Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою КМУ від 16.10.2014 № 563 (далі - Порядок № 563).

Відповідно до п.2 Порядку № 563, перевірка проводиться щодо, зокрема, посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Згідно із даними трудової книжки (а.с.16-17) ОСОБА_1 з 2001 року є державним службовцем, працювала на різних посадах в Титовській сільській раді, правонаступником якої є Смирновська сільська рада.

Тому позивачка, з огляду на останню займану нею посаду - начальника центру надання адміністративних послуг Смирновської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, у відповідності до приписів законодавства, підлягає перевірці.

Відповідно до п. 4 Порядку № 563, організація проведення перевірки покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої проводиться перевірка.

Пунктом 17 Порядку № 563 встановлено, що керівник органу не пізніш як на третій день після надходження заяви щодо незастосування до особи, яка підлягає перевірці, заборон, передбачених частинами третьою або четвертою статті 1 Закону, одночасно надсилає органам, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону, перелік яких затверджений Кабінетом Міністрів України, відповідно до компетенції запити про проведення перевірки за формою згідно з додатком 3 щодо особи, яка підлягає перевірці, до яких додаються засвідчені копії сторінок паспорта громадянина України з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу паспорта та місце реєстрації, а також документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 17-1 Порядку № 563 передбачено, що запити про проведення перевірки надсилаються, зокрема, до територіальних органів ДФС (державних податкових інспекцій) - щодо інших осіб за місцем їх проживання, за яким вони беруться на облік як платники податків.

ДФС у порядку, визначеному Мінфіном, проводить перевірку достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, складеної в повному обсязі за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел (п.20 Порядку № 563).

Як свідчать матеріали справи, Головою Смирновської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області сформовано та направлено до Куйбишевського відділення Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області від 01.03.2016 №245 Запит про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» щодо ОСОБА_1 (а.с. 66).

Процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-11 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади" (далі - Закон), у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік (далі - декларація), за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", визначено Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 № 1100 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 за № 1385/26162 (далі - Порядок № 1100).

Пунктом 3 Порядку № 1100 визначено, що загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

- аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

- порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

- порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Суд вважає оскаржуваний висновок відповідача щодо позивачки необгрунтованим, а отже, протиправним, з огляду на наступне.

Згідно з висновком відповідача, невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) позивачем в її декларації, набутого нею за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел, полягає в наступному.

Згідно отриманої відповідачем довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №55095848 від 14.03.2016 за ОСОБА_1 зареєстровано житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа 52,9 кв. м., частка власності 1/1, договір купівлі-продажу №1814 від 24.12.2003, який придбано позивачкою у 2003 році за 9000 грн. Разом з тим, проведеною відповідачем перевіркою отриманих ОСОБА_1 доходів за період з 01.01.1998 по 31.12.2003, встановлено, що сума її доходів за вказаний період складає 3018 грн. 57 коп.

22.04.2016 відповідачем складено висновок №382 (а.с. 8-10) щодо позивача про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади". У висновку зазначено, що за результатами проведеної перевірки позивача та підтверджуючих документів встановлено, позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік:

- вказано достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", які відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1

- вартість майна, вказаного позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов"язання фінансового характеру за минулий рік, набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пп.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел.

Відповідно до п. 4 Порядку № 1100, при проведенні перевірки використовуються наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При проведенні перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому порядку.

З оскаржуваного висновку судом встановлено, що позивачем надавалось пояснення відповідно до цього факту (а.с. 82), а саме позивачка зазначала, що у розділі ІІІ п. 23 «земельні ділянки» вказана земельна ділянка загальною площею 20 000 кв.м. згідно Державного акту серії НОМЕР_1 від 31.07.2009; в розділі ІІІ рядку 24 «житлові будинки» позивачкою зазначено житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником якого, на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2003 №ВВА №768845 (а.с.83), є ОСОБА_1, даний будинок придбано на кошти, подаровані позивачці її батьками, які тримали підсобне господарство і працювали в Вершинській загальноосвітній школі І-ІІ №1 на посадах директора та вчителя. Під час роботи батьки отримували заробітну плату, відпускні кошти та змогли заощадити дану суму коштів, проте, відповідачем належної оцінки наданим поясненням надано не було.

До матеріалів справи позивачем зокрема були надані: свідоцтво про народження позивачки серії НОМЕР_2 (а.с. 105), яким підтверджується, що батьками позивачки є мати - ОСОБА_3, батько - ОСОБА_4; довідки Комунальної установи «Фінансово-господарська група з централізованого обслуговування закладів та установ освіти Куйбишевського району» Куйбишевської районної ради Запорізької області від 19.07.2016 №17-03.01-10/248 (а.с. 94) та №17-03.01-10/249 (а.с. 98), які підтверджують факти того, що ОСОБА_4, дійсно працював директором Вершинської загальноосвітньої школи №1 і отримав дохід у вигляді заробітної плати, а саме: 2002 рік - 5161,88 грн., 2003 рік - 6446,10 грн., ОСОБА_3 дійсно працювала вчителем Вершинської загальноосвітньої школи №1 і отримала дохід у вигляді заробітної плати, а саме: 2002 рік - 4039,60 грн., 2003 рік 4846,13 грн. Тобто, батьки позивачки у зазначений період мали фактичну можливість надати матеріальну допомогу у розмірі, достатньому для придбання у 2003 році будинку, вартістю 9000 грн.

Суд вважає, що у разі отримання відповідачем від позивача пояснень про джерела походження коштів, які були використані позивачкою для придбання житлового будинку, відповідач мав можливість і повинен був їх розглянути та врахувати при підготовці висновку про перевірку. При цьому, відповідно до вимог Порядку №1100 відповідач повинен був повідомити позивачу про виявлені перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей та одержати від позивачки письмове пояснення та підтвердні документи, щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей. З огляду на те, що відповідачем суду не надано доказів витребування у позивачки документів на підтвердження джерел походження коштів, на які був придбаний житловий будинок, суд вважає за можливе прийняти такі документи, надані позивачем як належні та допустимі докази.

Крім того, чинним законодавством, зокрема Порядком № 1100, відповідачу надані повноваження щодо одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених ПК України від державних органів, органі місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації.

Також суд звертає увагу на той факт, що позивачка розпочала свою трудову діяльність принаймні з 1992 року, що підтверджується копією трудової книжки, а відповідачем під час вкладання висновку були використані відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів за період з 01.01.1998 року. Отже відповідачем не було враховано доходу позивачки у вигляді заробітної плати за період з 1992 по 1997 р.р.

Крім того, позивачкою до позову була надана довідка Смирновської сільської ради Куйбишевського району №971 від 04.05.2016 (а.с. 23) про те, що згідно по господарського обліку по Титовській сільраді з 2001 по 2005 рік ОСОБА_1 проживала в с. Титове разом із чоловіком ОСОБА_5, свекром ОСОБА_6, свекрухою ОСОБА_7 та тримали підсобне господарство у складі та кількості, зазначених у довідці.

Згідно ст. 1 Закону України «Про особисте селянське господарство» N 742-IV від 15.05.2003, особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Члени особистого селянського господарства здійснюють діяльність на свій розсуд і ризик у межах встановленого правового господарського порядку, дотримуючись вимог цього Закону, законів України, інших нормативно-правових актів.

Діяльність, пов'язана з веденням особистого селянського господарства, не відноситься до підприємницької діяльності.

Відповідно до п. є) ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» N 13-92 від 26.12.1992, до сукупного оподатковуваного доходу, одержаного громадянами в період, за який здійснюється оподаткування, не включаються доходи громадян від продажу вирощеної в особистому підсобному господарстві, на присадибній, дачній і садовій ділянці продукції рослинництва і бджільництва, худоби, кролів, нутрій, птиці як у живому вигляді, так і продуктів їх забою в сирому вигляді та у вигляді первинної переробки.

Отже до моменту придбання житлового будинку позивачкою також отримувались доходи від продажу продукції особистого селянського господарства.

Також відповідачем при проведенні перевірки та складанні висновку не були враховані доходи членів сім'ї, з якими прозивала позивачка. Так, згідно довідки виконкому Смирновської сільської ради від 20.07.2016 №1556, ОСОБА_1 проживала в с. Титове з період з 1993 по 2004 року та мала склад сім'ї: чоловік - ОСОБА_5, донька ОСОБА_8, Донька ОСОБА_9, свекор ОСОБА_6, свекруха ОСОБА_7 (а.с. 95). Згідно довідок Куйбишевського об'єднаного УПФУ від 22.07.2016 про отримання пенсії свекром позивачки та її свекрухою (а.с. 94-108), протягом 2001 - 2003 р.р. зазначеними особами була отримана пенсія у загальному розмірі 8794,98 грн.

Пунктом 6 Порядку №1100 зокрема передбачено, що наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел. Також пунктом 6 Порядку №1100 передбачено, що про встановлення недостовірності відомостей, які підлягали перевірці згідно з пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону, вказується у висновку про результати перевірки у разі, якщо вартість майна (майнових прав), набутого (набутих) особою, стосовно якої проводилась перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

З огляду на вищенаведені факти, суд вважає, що відповідачем під час перевірки не було доведено факту того, що вартість придбаного позивачкою у 2003 році житлового будинку перевищує суму доходів, отриманих позивачкою із законних джерел як і не встановлено факту отримання ОСОБА_1 доходів із незаконних джерел при придбанні у 2003 році житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що основною метою перевірки достовірностей відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади" є недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_2, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, а позивач, на думку суду, виходячи з обставин справи, не є такою особою.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного висновку відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати висновок Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області №382 від 22 квітня 2016 року про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» щодо ОСОБА_1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова