Справа № 806/1622/16
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 серпня 2016 року Житомир Справа № 806/1622/16

Категорія 8.3.5

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Романченко Є.Ю. , розглянувши адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Звягель Ресурс" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання нечинним та скасування акту, зобов'язання визнати залишки вказані в акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016 як дійсні,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати нечинним та скасувати акт про результати проведення перевірки акта інвентаризації обсягів залишку пального від 18 березня 2016 року № ; зобов'язати ГУ ДФС у Житомирській області визнати залишки вказані в акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016, а саме важкі дистиляти (код УКТ ЗЕД ) в кількості 6435 літрів та важкі дистиляти (код УКТ ЗЕД ) в кількості 5007 літрів, як дійсні.

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Звягель Ресурс" в частині вимог про визнання нечинним і скасування акту перевірки необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом цієї норми предмет оскарження, за правилами адміністративного судочинства, повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Із наведених норм права слідує, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Отже, ключовим моментом щодо підвідомчості спорів у сфері публічно - правових відносин адміністративним судам є виникнення правовідносин, що мають активний вплив на права і обов'язки фізичних та юридичних осіб - припиняють, змінюють чи породжують правові наслідки для цих осіб. Так як саме у такому випадку реалізується компетенція видавця акта як суб'єкта владних повноважень, уповноваженого управляти поведінкою іншого суб'єкта, а відповідно інший суб'єкт зобов'язаний виконувати його вимоги.

У відповідності до абзацу першого пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно зі п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.10 статті 86 Податкового кодексу України визначено, що в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов'язань платника.

За змістом статті 74 Податкового кодексу України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників контролюючого органу і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків, а такий акт, відповідно, не порушує прав останнього. Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

За наведених обставин, суд вважає, що акт контролюючого органу від 18.03.16 № 903/88346/97, складений під час фактичної перевірки в ході якої перевірено акт інвентаризації залишку пального Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Звягель Ресурс", не є тим рішенням суб'єкта владних повноважень, який би породжував певні правові наслідки, був спрямований на регулювання тих чи інших відносин і мав обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Отже, акт перевірки не являється актом індивідуальної дії в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України та, відповідно, не може бути предметом розгляду судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Норми права, які регламентують порядок проведення контролюючим органом перевірок, за юридичною природою є процесуальними (процедурними), тоді як предметом судового захисту є право матеріальне.

Зважаючи на те, що наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права позивача, то вимога про визнання нечинним і скасування акту Головного Управління ДФС у Житомирській області про результати проведення перевірки акта інвентаризації обсягів залишку пального від 18 березня 2016 року № не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом пред'явлення позову про визнання протиправними та скасування рішень контролюючого органу про донарахування сум грошових зобов'язань (за податковим зобов'язанням та/або за штрафними (фінансовими) санкціями), які і є тими рішеннями, що породжують для Підприємства відповідні обов'язки зі сплати податків.

Враховуючи викладене, позовна заява в частині вимог про визнання нечинним та скасування акту перевірки не містить ознак публічно - правового спору, тому і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Звягель Ресурс" в частині позовних вимог про визнання нечинним та скасування акту про результати проведення перевірки акта інвентаризації обсягів залишку пального від 18 березня 2016 року № необхідно відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 109, ст. ст. 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Звягель Ресурс" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання нечинним та скасування акту.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя Є.Ю. Романченко