Справа № 804/4782/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКУРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 серпня 2016 р. Справа № 804/4782/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Царікової О.В.,

секретаря судового засідання: Безрученко К.В.,

представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк "Контракт", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк "Контракт", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» Шкурка Віктора Михайловича щодо не включення ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку "Класичний Контракт" № 1254/2015 від 08.09.2015 року;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» Шкурка Віктора Михайловича включити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку "Класичний Контракт" № 1254/2015 від 08.09.2015 року та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) як вкладника Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт», який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку "Класичний Контракт" № 1254/2015 від 08.09.2015 року;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку "Класичний Контракт" № 1254/2015 від 08.09.2015 року.

В обґрунтування заявленого позову зазначено, що 08 вересня 2015 між позивачем і ПАТ Банк «Контакт» укладено договір строкового банківського вкладу із сплатою процентів в кінці строку "Класичний Контракт" № 1254/2015, за умовами якого вкладником передано, а банком прийнято грошові кошти в сумі 195000,00грн. терміном до 08.10.2015. Але повернути грошові кошти з депозиту та проценти по договору по закінченню терміну, на який укладено договір, вкладнику - позивачу не вдалося. 10 грудня 2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №220 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «Контракт» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб. Однак, всупереч ст.ст. 26, 27 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та пунктів 3-4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами від 09.08.2012 №14 позивач як вкладник ПАТ Банк «Контракт» так і не включений до Загального реєстру вкладників ПАТ Банк «Контракт». Позивач вважає, що у відповідачів відсутні будь-які підстави для не включення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2016 відкрито провадження у справі № 804/4782/16 та призначено її до розгляду на 19.08.2016.

19.08.2016 розгляд справи відкладено на 25.08.2016 до 11:50.

В судовому засіданні судом поставлено питання про закриття провадження у справі, у зв'язку з тим, що вказану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача заперечила проти закриття провадження у даній справі, мотивуючи тим, що зазначений позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, заслухавши думку позивача, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами ч.2 ст.17 КАС України, до компетенції адміністративних судів відносяться та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Частиною 3 ст.2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-ХІІ передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, ст.1 Закону «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-ІІІ передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті 6 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VІ зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення ст.12 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає підвідомчість справ господарським судам, суд дійшов висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Вказане узгоджується з позицією, яку висловив Верховний Суд України в постанові від 16.02.2016 у справі № 826/2043/15 та в постанові від 15.06.2016 №21-286а16.

Частиною першою статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Судом враховано, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 06.10.2015 №671 «Про віднесення ПАТ Банк «Контракт» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 06.10.2015 №183 про запровадження з 07.10.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Банк «Контракт».

10 грудня 2015р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову №876 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт».

З огляду на той факт, що з 10 грудня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ Банк «Контракт», суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк "Контракт", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги мають розглядатися в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 157, 160, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі № 804/4782/16 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк "Контракт", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії закрити.

Роз'яснити позивачу, що заявлений спір має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Додатково роз'яснити, що повторне звернення тієї ж самої особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження в адміністративній справі, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядки та строки, зазначені в ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Ухвала в повному обсязі складена та підписана 26.08.2016 року.

Суддя О.В. Царікова