Справа № 2-а-2873/11
Суддя: Бульба О. М.
Дата ухвалення: 2011-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2873/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2011 р. Енергодарський міський суд

Запорізької області

у складі головуючого судді: Бульби О.М.,

при секретарі: Малихіній І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника відділу державної автомобільної інспекції м. Енергодар капітана міліції ОСОБА_2, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив: скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія АР №125308 від 01.06.2010 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 01.06.2010 року начальник ВДАІ м. Енергодар виніс відносно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст.140 КУпАП, зазначивши, що 22.05.2010 року об 11 годині в м. Енергодар по вул. Радянська в районі будинку №27 незадовільне утримання вуличного-шляхової мережі, яке виразилось у відсутності дорожнього знаку 5.35.1 «Пішохідний перехід» відповідно до схеми організації дорожнього руху.

Позивач повідомляє, що він не знав про існування зазначеної постанови і дізнався про це лише 16.08.2010 року в звязку з отриманням виклику за виконавчим провадженням до відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції.

Позивач вважає, що дії начальника ВДАІ м. Енергодар щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч.І ст.140 КУпАП є незаконними з наступних підстав:

Комунальне підприємство «Експлуатаційне дорожньо-ремонтне підприємство» діяльність по утриманню вулично-шляхової мережі здійснює за рахунок коштів бюджету м. Енергодар і лише в розмірах, виділених бюджетних асигнувань. Підприємство на вказані цілі на 2010 рік надало бюджетний запит більш як на 3,6 млн. грн., однак, в бюджеті міста на 2010 рік передбачено на вказані цілі лише близько 880 тис. грн. Крім цього, бюджет прийнято лише в травні 2010 року і до цього фінансування підприємства здійснювалось лише в межах 1/12 минулорічних асигнувань, яких вистачало лише на виплату заробітної плати та сплату загальнообовязкових платежів. Тобто у підприємства не було можливості утримувати вулично-шляхові мережі в належному стані.

Позивач в судове засідання не зявився, надавши через канцелярію суду заяву про слухання справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, заяву про перенесення слухання справи не надав, в звязку з чим суд, відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, може розглянути справу відповідно до наявних у ній доказів. Також, відповідач не надіслав до суду письмові заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню

з наступних підстав.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням , що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин і за їх сукупністю, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.268 КУпАП на особу, яку звинувачують у скоєнні правопорушення не ається обовязок доказування, цей обовязок покладається на органи та посадових осіб, які складають протокол та розглядають справу. Це право особи закріплено у ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідач в судове засідання не зявився, не надав доказів правомірності своїх дій та не спростував вищезазначені доводи позивача.

Відповідно до ч.І ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, а саме: дія (бездіяльність) особи повинна бути протиправною, тобто заборонена Правилами дорожнього руху України, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення. Однак, матеріалами даної адміністративної справи не доведена винність позивача, а саме те, що у позивача була можливість здійснювати ремонтні роботи дорожнього покриття та наявність належного фінансування.

Суд приходить до висновку, що у позивача відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.140 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 162, 163, 158-164, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №125308 від 01.06.2010 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.І ст.140 КУпАП, скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О. М. Бульба