Справа № 496/4287/13-а
Суддя: Буран В. М.
Дата ухвалення: 2014-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/4287/13-а
Провадження №2-а/496/9/14
У Х В А Л А

іменем України

"06" лютого 2014 р.

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М,

при секретарі Камочкіна А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративного позову ОСОБА_1, до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, Управління Держземагенства у Біляївському районі Одеської області, Біляївське міськрайоне управління юстиції в особі реєстраційної служби, ОСОБА_2, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобовязання скасувати в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, зобовязання внести в електронній формі державного земельного кадастру відомостей про скасування права власності ОСОБА_2, про зобовязання внести дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні 06.02.2014 року представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду клопотання в якому просить закрити провадження по справі, у звязку з тим, що з підстав викладених в її клопотанні, вказана справа має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Представник відповідач Нерубайської сільськоїа ради Біляївського району Одеської області в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином.

Представник відповідача Управління Держземагентсва у Біляївського району Одеської області в судове засідання не з'явився, раніше до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

Представник відповідача Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеської оласті в особі реєстраційної служби в судове засідання не з'явився, раніше до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Позивач та його представник заперечували проти закриття провадження по справі, посилаючись що спірні правовідносини мають розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Заслухав думку, учасників судового розгляду, які зявились в судове засідання, вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку що розгляд такої справи повинен проводитись за правилами встановленими для цивільного судочинства України і тому провадження по справі підлягає закриттю..

Відповідно до частини 1 п.1. ст.. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

В пункті 6. Постанови Пленуму спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних суді та визначення підсудності цивільних справ» вказується, що при вирішенні питань, повязаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати розяснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 01 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів „а, „б, „в, „г статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є обєктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має зясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи повязані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного Кодексу України; далі ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Позивач в однієї з вимог просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку відповідача ОСОБА_2, тобто оскаржується цивільне право відповідачки фізичної особи.

В минулому судовому засіданні, після думки інших учасників судового розгляду позивачу було розяснено його право та необхідність уточнити позовні вимоги, але він цього не зробив.

З вищевказаного вбачається, що спір має розглядатись в порядку цивільного судочинства на підставі п.1.ч.1 ст. 157 КАС України

На підставі викладеного, та керуючись п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України,

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, Управління Держземагенства у Біляївському районі Одеської області, Біляївське міськрайоне управління юстиції в особі реєстраційної служби, ОСОБА_2, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобовязання скасувати в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, зобовязання внести в електронній формі державного земельного кадастру відомостей про скасування права власності ОСОБА_2, про зобовязання внести дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку -закрити.

Розяснити позивачу що розгляд справ цієї категорії здійснюється у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Суддя В.М. Буран