Справа № 826/7820/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

30 серпня 2016 року місто Київ№ 826/7820/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Непомнящій А.О., за участю позивача, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаприватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць Інни Олександрівни товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»
провизнання протиправними дій та скасування рішення від 29.11.2012 реєстраційний номер 54119063,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць Інни Олександрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання неправомірними дій державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць Інни Олександрівни - щодо проведення державної реєстрації обтяження іпотекою квартири, загальною площею 51,90 кв.м., жилою площею 29,20 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» за реєстраційним номером в Державному реєстрі іпотек №5419063 від 29.11.2012 та скасування рішення вказаного нотаріуса за реєстраційним номером №5419063 від 29.11.2012 про державну реєстрацію обтяження іпотекою зазначеної квартири на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Позовні вимоги мотивовано тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць Інною Олександрівною, як державним реєстратором, без належної на те правової підстави 29.11.2012 внесено запис в Державний реєстр іпотек про державну реєстрацію обтяження іпотекою квартири, загальною площею 51,90 кв.м., жилою площею 29,20 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

У судовому засіданні 30.08.2016 на обговорення поставлено питання про непідсудність даної справи суду адміністративної юрисдикції.

Позивач, який з'явився у судове засідання, вказав про належність розгляду даної справи судом адміністративної юрисдикції.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, суд зазначає про таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що публічно-правовим спором, відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України, є публічно-правовий спір, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлений Законом України «Про нотаріат», в статті 1 якого зазначено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається, зокрема, на нотаріусів, які займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не може займатися підприємницькою або адвокатською діяльністю, бути засновником адвокатських об'єднань, перебувати на державній службі або на службі в органах місцевого самоврядування, перебувати у штаті інших юридичних осіб.

Це означає, що приватні нотаріуси не відносяться до органів або інших суб'єктів, які наділені державою владними повноваженнями, а спори за їх участі не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

У свою чергу, приписами пункту 2 частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державним реєстратором, зокрема, є нотаріус.

Правовий аналіз зазначених вище норм дає змогу дійти висновку, що нотаріус, як державний реєстратор, є суб'єктом владних повноважень у випадку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Серед повноважень державного реєстратора, що визначені частиною третьою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відсутнє таке повноваження, як вчинення будь-якої нотаріальної дії, зокрема, державної реєстрації обтяження іпотекою.

Таким чином, оскільки у даному випадку, позивач оскаржує, зокрема, нотаріальну дію, яка вчиняються нотаріусом - не суб'єктом владних повноважень, - то позовна вимога про визнання неправомірними дій державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць Інни Олександрівни - щодо проведення державної реєстрації обтяження іпотекою квартири, загальною площею 51,90 кв.м., жилою площею 29,20 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» за реєстраційним номером в Державному реєстрі іпотек №5419063 від 29.11.2012 та скасування рішення вказаного нотаріуса за реєстраційним номером №5419063 від 29.11.2012 про державну реєстрацію обтяження іпотекою зазначеної квартири на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства України.

Враховуючи названі законодавчі положення, предмет спірних правовідносин, суд дійшов до висновку, що вказаний спір не підсудний адміністративному суду, оскільки у ньому відсутній публічно-правовий характер, а відповідач у рамках заявлених позовних вимог не здійснює владні управлінські функції по відношенню до позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 у справі №826/14466/15.

Крім того, згідно позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 14.06.2016 у справі №826/4858/15 (ЄДРСР №59205451), постановленої колегією суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, не є публічно-правовими, а випливають з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України, а провадження у справі, відкрите за правилами адміністративного судочинства, підлягає закриттю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На виконання приписів частини другої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд роз'яснює позивачу, що вирішення спірних відносин відноситься до юрисдикції місцевого загального суду з урахуванням правил територіальної підсудності.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 3, 157, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі №826/7820/16.

2. Роз'яснити позивачеві, що вирішення спірних правовідносин відноситься до юрисдикції місцевого загального суду з урахуванням правил територіальної підсудності.

3. Ухвалу про закриття провадження в адміністративній справі видати особам, які беруть участь у справі.

Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.