Справа № 2а/0570/129/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року м. Київ К/9991/36828/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Ємельянова В.І., Черпак Ю.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06.03.2012р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.05.2012р. у справі за його позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області, управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області про поновлення на публічній службі,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними, визнання наказів від 20.07.2010р. №1094 та від 30.08.2010р. №324о/с про його звільнення незаконними, поновлення на посаді старшого інспектора дорожньо-патрульної служби групи дорожньо-патрульної служби відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Кіровське та автомобільно-технічної інспекції при УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області та зобов'язання виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.08.2010р.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06.03.2012р., яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.05.2012р., в задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006р. № 3460-IV службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу захищати і охороняти від протиправних посягань, зокрема, права та свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991р. №114) особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді старшого інспектора ДПС групи ДПС відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Кіровське та автомобільно-технічної інспекції при УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області.

Наказом начальника ГУ МВС України в Донецькій області від 02.06.2010р. №728 за особисту недисциплінованість, низькі моральні якості, несумісні з перебуванням в ОВС України, порушення Присяги та Кодексу честі працівника ОВС України, Закону України «Про міліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України в частині обов'язкового дотримання чинного законодавства, вимог наказів і нормативних актів МВС України, вирішено притягнути позивача до суворої дисциплінарної відповідальності аж до звільнення з ОВС.

Наказом начальника ГУ МВС України в Донецькій області від 20.07.2010р. №1094 «Про виконання п. 1 наказу ГУ МВС області від 02.06.2010 № 728» позивача вирішено звільнити з органів внутрішніх справ.

Наказом начальника ГУ МВС України в Донецькій області від 30.08.2010р. №324 о/с позивача звільнено з посади та з органів внутрішніх справ на підставі пункту 66 (за дискредитацію звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України.

Підставою для цього став висновок службового розслідування від 31.05.2010р., яким встановлено, що 28.05.2010р. позивач, у вільний від роботи час, на власному автомобілі ДЕУ Ланос приїхав до м. Донецька на день народження брата ОСОБА_5 Після святкування та вживання алкогольних напоїв, позивач із братом поїхали на вказаному автомобілі на вулицю Проходчиків, де скоїли наїзд на огорожу будинку №1, потім, рухаючись заднім ходом, не переконавшись в безпеці маневру, скоїли наїзд на автомобіль ВАЗ 21011, що стояв на узбіччі. Після того, як на вулицю вийшли мешканці ближніх будинків, серед яких була власниця автомобіля ВАЗ 21011, між мешканцями будинку та позивачем і його братом, виникла сварка, яка в подальшому перейшла у бійку, в результаті якої позивач та інші її учасники отримали різні тілесні ушкодження.

Після цього позивач був доставлений до КЛПУ «Донецького клінічного територіального медичного об'єднання» проте від проходження медичного освідчення на стан сп'яніння та вживання психоактивної речовини відмовився, грубо поводився з медичним персоналом, в результаті чого було викликано наряд ПС Калінінського РВ, який доставив позивача до вказаного районного відділу міліції. Мотивуючи необхідністю відвідати туалет, позивач втік з районного відділу.

Від пропозиції надати письмові пояснення з приводу керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, скоєння дорожньо-транспортної пригоди та негідної поведінки позивач відмовився, про що свідчить складений Акт від 29.05.2010р.

Відповідно до протоколу засідання кадрової комісії від 17.08.2010р. №32 та подання про звільнення від 17.08.2010р. позивача рекомендовано звільнити з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за дискредитацію звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України.

Вказані обставини були встановлені також при повторному службовому розслідуванні, затвердженому т.в.о. начальника УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області 30.08.2010р., проведеного за фактом звернення позивача від 16.08.2010р.

Крім того встановлено, що 29.05.2010р. відносно позивача складено протокол №618 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння, яким встановлено, що позивач був дезорієнтований, спостерігалась хиткість руху та був відчутний запах алкоголю з рота, а згідно запису журналу реєстрації амбулаторних хворих щодо ОСОБА_4 є запис про те, що він вів себе неадекватно, відмовлявся від медичної допомоги, погрожував медичному персоналу, висловлювався нецензурною лайкою, у зв'язку з чим був викликаний наряд міліції.

Також судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 04.08.2010р. до ОСОБА_5 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за скоєння правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Постановою слідчого прокуратури Калінінського району м. Донецька від 09.06.2010р. відмовлено в порушені кримінальної справи за статтею 296 КК України відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що факт вчинення позивачем вчинку, який дискредитує звання особи рядового і начальницького складу ОВС встановлено, звільнення його з органів внутрішніх справ проведено з дотриманням вимог законодавства, з урахуванням тяжкості вчиненого проступку та результатів службового розслідування, проведеного у строки, порядок і спосіб, передбачений чинним законодавством.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено факт скоєння позивачем вчинку, який дискредитує особу рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, обставини його вчинення відповідач пов'язував не лише з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та керуванням позивачем транспортним засобом у стані сп'яніння, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06.03.2012р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.05.2012р. у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

В.І. Ємельянова

Ю.К. Черпак