Справа № 804/863/16
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2016 р. Справа № 804/863/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя - Борисенко П.О., судді - Єфанова О.В., Турлакова Н.В., при секретарі судового засідання - Сергієнко В.Ю., за участю позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Гармаш О.О., представника відповідача 1 - Корж О.М., представників відповідача 2 - Коваль Е.А. та Мусаєвої Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Державної служби України у справах ветеранів війни і учасників АТО при Міністерстві соціальної політики України А. Дерев`янко та Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної в м. Дніпропетровську ради про визнання дій неправомірними та нечинними рішення,-
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Голови Державної служби України у справах ветеранів війни і учасників АТО при Міністерстві соціальної політики України А. Дерев`янко та Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної в м. Дніпропетровську ради, в якому просить: визнати таким, що відмічені в позові дії Голови «Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників АТО» А. Дерев`янко протиправними та зобов`язати його скликати «Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій» і, на підставі наявного рішення суду, розглянути питання надання статусу «учасника бойових дій» загиблому ОСОБА_2 і на цій основі його матері ОСОБА_1 і сину ОСОБА_3 статусу «члена сім`ї загиблого учасника бойових дій».
Під час судового розгляду позовні вимоги були доповненні вимогами про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної в м. Дніпропетровську ради щодо відмови ОСОБА_1 в наданні статусу особи на яку поширюється чинність закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» неправомірними та зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної в м. Дніпропетровську ради визнати ОСОБА_1 особою, на яку поширюється чинність закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» та видати їй «Посвідчення члена сім`ї загиблого».
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем - 1 в порушення чинного законодавства ігноруються звернення позивача про скликання міжвідомчої комісії для розгляду питання надання відповідного статусу її сину ОСОБА_2 , який загинув під час проведення антитерористичної операції, внаслідок чого порушуються права батьків в частині отримання статусу членів сім`ї загиблого.
Крім того, листом №1 від 17.12.2015 р. Управлінням праці та соціального захисту населення Ленінської районної в м. Дніпропетровську ради було відмовлено позивачу у встановленні статусу особи на яку поширюється чинність закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту».
Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі.
Представник відповідача-1 у письмових запереченнях на позов зазначив, що утворена Державною службою України у справах ветеранів війни і учасників АТО при Міністерстві соціальної політики України міжвідомча комісія не наділена повноваженнями надавати статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а голова Служби не має права виносити на розгляд заяви громадян щодо надання статусу учасника бойових дій, оскільки дане питання повинно вирішуватися органами праці та соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання.
Представники відповідача -2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, просили суд у задоволенні позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно ч.1 статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про основи національної безпеки України» обєктами національної безпеки, між іншим, є держава - її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.
Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є громадяни України, об`єднання громадян (стаття 4 Закону України «Про основи національної безпеки України»).
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (стаття 65 Конституції України).
Даній статті Конституції України кореспондує стаття 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо того, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
У преамбулі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.
Статтею 7 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (об`єднані міські) військові комісаріати (далі - районні (міські) військові комісаріати), військові комісаріати Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також територіальні центри (в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві) та філіали (в районах та містах) комплектування військовослужбовцями за контрактом.
Відносно військовослужбовців Збройних Сил, СБУ, які приймають участь у бойових діях в районах проведення антитерористичної операції на державному рівні розроблено механізм встановлення статусу учасника бойових дій.
Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.03.2015 року встановлено факт участі громадянина України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, у бойових діях під час антитерористичної операції. Встановлено факт загибелі громадянина України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, під час бойових дій в зоні антитерористичної операції в селищі Маріїнка, Петровського району Донецької області
14.12.2015р. ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної в м. Дніпропетровську ради з заявою про надання їй як матері загиблого ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого учасника бойових дій.
Частиною 5 статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Законом України від 06 травня 2014 року № 1233 «Про внесення зміни до статті 6 Закону України №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який набрав чинності з 22.05.2014р., розширено коло осіб, які належать до учасників бойових дій.
Так, учасниками бойових дій згідно з п. 19 ст. 6 Закону № 3551-ХІІ від 22.10.1993, визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», сімї осіб, що перебували у складі добровольчих формувань, що були утворені або само організовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, загинули (пропали безвісти, померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньої участі в антитерористичній операції у період її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів; сімї осіб, які перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або само організувалися для захисту незалежності, суверенітету , територіальної цілісності України . але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України. Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів. Загинули ( пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час виконання такими добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
До членів сім`ї сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизані та інших осіб, зазначених у цій статті належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але не стали інвалідами до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.
Таким чином, враховуючи те, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2015 року підтверджено факт участі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в бойових діях по захисту незалежності України, її суверенітету та територіальної цілісності, в воєнізованих підрозділах без офіційного оформлення на засадах самоорганізації та з врахуванням власної громадянської позиції в районі проведення АТО, та те що ОСОБА_1 є членом сім`ї загиблого ОСОБА_2 , суд доходить висновку про протиправність дій Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної в м. Дніпропетровську ради щодо відмови ОСОБА_1 в наданні статусу особи на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» згідно рішення № 1 від 17 грудня 2015 р. «Про відмову у встановленні статусу особи на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» гр. ОСОБА_1 ».
Що стосується позовних вимог про визнання дій Голови Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників АТО ОСОБА_4 протиправними та зобов`язати його скликати «Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій», суд зазначає наступне.
У позовній заяві позивач зазначив, що в березні 2015 року на адресу голови Державної служби України у справах ветеранів війни і учасників АТО при Міністерстві соціальної політики України ОСОБА_4 було подано звернення, в якому позивач просив розглянути питання щодо надання її загиблому сину статусу учасника бойових дій, а їй - статусу члена сім`ї загиблого. Проте, доказів звернення в березні 2015 року до суду позивач не надав.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся голови Державної служби України у справах ветеранів війни і учасників АТО при Міністерстві соціальної політики України А. Дерев`янко з заявою від 15 липня 2015 року вх. № М-322, в якому просив посприяти у вирішенні питання отримання ним «Посвідчення члена сім`ї загиблого».
Проте, з клопотаннями що стосуються саме надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та з проханням видати йому Службою або міжвідомчою комісією «Посвідчення члена сім`ї загиблого» позивач не звертався.
Головою Державної служби України у справах ветеранів війни і учасників АТО при Міністерстві соціальної політики України ОСОБА_4 було направлено лист від 24 липня 2015 року №2483/01/09.1-15 до Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації Резніченка В. М., в якому відповідач -1 просив всебічно сприяти та надати максимально ефективну допомогу в оформленні документів для отримання позивачем «Посвідчення члена сім`ї загиблого», про що було проінформовано позивача.
Таким чином, враховуючи вищезазначене, вимога щодо визнання дій голови Державної служби України у справах ветеранів війни і учасників АТО при Міністерстві соціальної політики України ОСОБА_4 протиправними щодо не надання позивачу «Посвідчення члена сім`ї загиблого» не підлягає задоволенню, у зв`язку тим, що позивач з конкретним проханням видати йому саме Службою вказане посвідчення до відповідача-1 не звертався.
Суд зазначає, що утворена Службою міжвідомча комісія не наділена повноваженнями надавати статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а отже голова Служби не має права виносити на розгляд заяви громадян щодо надання статусу учасника бойових дій, оскільки відповідно до абзацу першого пункту 6 Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 р. № 740, рішення про встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», приймається органами праці та соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 158-163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Голови Державної служби України у справах ветеранів війни і учасників АТО при Міністерстві соціальної політики України А. Дерев`янко та Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної в м. Дніпропетровську ради про визнання дій неправомірними та нечинними рішення задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної в м. Дніпропетровську ради щодо відмови ОСОБА_1 в наданні статусу особи на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» згідно рішення № 1 від 17 грудня 2015 р. «Про відмову у встановленні статусу особи на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту гр. ОСОБА_1 ».
Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної в м. Дніпропетровську ради надати ОСОБА_1 статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відповідно до ст. 10 даного Закону та видати їй «Посвідчення члена сім`ї загиблого».
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 17.05.2016р.

Головуючий суддя (підпис) Суддя (підпис) Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 17.05.2016р. Головуючий суддя З оригіналом згідно Головуючий суддя П.О.Борисенко О.В.Єфанова Н.В.Турлакова П.О.Борисенко П.О.Борисенко