Справа № 2а-6059/10/0508
Суддя: Малашкевич С.А.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мірута О.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2011 року справа №2а-6059/10/0508

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Малашкевича С.А.

суддів Юрченко В.П. , Чебанова О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька на постанову Ворошиловського районного суду м. Донецька від 21 грудня 2010 року у справі № 2а-6059/10/0508 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька про визнання дій незаконними та зобовязання провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька про визнання дій протиправними та зобовязання провести нарахування та виплату підвищення до пенсії, як інваліду війни ІІІ групи, за період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2005 року в розмірі 200 % мінімальних пенсій за віком.

Постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 21 грудня 2010 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька щодо відмови у перерахунку надбавки до пенсії ОСОБА_2 в період з 25.03.2005 р. по 31.12.2005 р. включно; зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 надбавки до пенсії, як інваліду війни відповідно до п. 26 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 200% від мінімальної пенсії за віком з 25 березня 2005 року по 31 грудня 2005 року включно. В інший частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що підвищення до пенсії позивачу, як інваліду війни, виплачувалось відповідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції, що діяла в той період. Окрім того, скаржник посилається на те, що судом першої інстанції помилково не застосовані положення ст. ст. 99,100 КАС України, оскільки вважає, що позивачем позов поданий з пропущенням шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, позивач ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, про що свідчить посвідчення серії Б № 475782 (а.с. 7).

Позивач стверджує, що він відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" як інвалід війни IІІ групи має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 200 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-XII (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 400 процентів мінімальної пенсії за віком, II групи - 350 процентів мінімальної пенсії за віком, III групи - 200 процентів мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм обрахунку спірної доплати до пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції статті від 09 липня 2003 року), за приписами якої мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється в розмірі 20 відсотків середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередній рік, яка визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі статистики.

Законом України від 23.12.2004 року N 2291-IV частина перша статті 28 у викладена у наступні редакції: мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає.

За таких обставин, положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку, що підвищення до пенсії позивачу повинно розраховуватися за період з 25 березня 2005 року по 31 грудня 2005 року відповідно до п. 26 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 200% від мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач про порушення свого права повинен був дізнатися при виплаті йому відповідачем щомісячно пенсії. Звернення позивача до відповідача із заявою в порядку Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» з проханням сплатити певну суму грошей за минулий час (виконати вимоги закону тощо) не є передбаченою законом можливістю досудового порядку вирішення спору в розумінні частини четвертої статті 99 КАС України.

Більш того, подана позивачем до відповідача заява не може трактуватись як заява про перерахунок пенсії. Обчислення розміру пенсії в спірних правовідносинах за Законом № 796-ХІІ не повязується з подачею відповідної заяви пенсіонера, зазначені дії відповідачем повинні здійснюватись самостійно.

Згідно статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом позивач не звертався.

Посилання позивача на статтю 87 Закону України «По пенсійне забезпечення», не беруться судом до уваги з огляду на наступне.

Положення статті 87 Закону України від 05.11.1991 N 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до спірних правовідносин взагалі не повинні застосовуватися, в звязку з тим, що з 01.01.2004 року набрав чинності Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до п.16 розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12) застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. (Пункт розділу XV доповнено абзацом другим згідно із Законом N 3108-IV ( 3108-15 ) від 17.11.2005).

Відповідно до статті 46 Закону № 1058-ІV виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком лише нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що її призначає і виплачує. Оскільки у правовідносинах, що є предметом розгляду у цій справі, нарахування спірних сум відповідачем не здійснювались, підстави для застосування статті 46 Закону № 1058-ІV відсутні.

Помилковим є і твердження щодо відсутності будь-яких строків на звернення до суду із цим позовом про перерахунок пенсії, оскільки сам перерахунок є похідним від визнання дій та бездіяльності неправомірними, а для їх оскарження статтею 99 КАС України встановлений певний строк. Така правова позиція міститься і в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 липня 2010 року в справі № К-47491/09.

Таким чином, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, тому вимоги позивача підлягають залишенню без розгляду, а постанова суду першої інстанції - скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 99, 100, 195-197, ст. 198, ст. 203, ст.207, ст. 211, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька на постанову Ворошиловського районного суду м. Донецька від 21 грудня 2010 року у справі № 2а-6059/10/0508 задовольнити.

Постанову Ворошиловського районного суду м. Донецька від 21 грудня 2010 року у справі № 2а-6059/10/0508 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька про визнання дій незаконними та зобовязання провести перерахунок пенсії - залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С. А. Малашкевич

Судді: В. П. Юрченко

ОСОБА_3