Справа № 229/1664/16-а
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Гонтар А.Л.
Суддя-доповідач - Ханова Раїса Федорівна
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року справа №229/1664/16-а

у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Василенко Л.А.

Гайдара А.В.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області

на постанову Дружківського міського суду Донецької області

від 22 липня 2016 року

по адміністративній справі № 229/1664/16-а

за позовом ОСОБА_3

до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області

про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області (далі - відповідач), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в наданні щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на звернення позивача про поновлення виплати зазначеної допомоги; зобов'язати відповідача визнати довідку дійсною, прийняти від позивача заяву та здійснити нарахування щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, з моменту припинення (а.с.1-9).

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 22 липня 2016 року позовні вимоги задоволені частково. Визнані протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в наданні щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на її звернення до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області про поновлення виплати зазначеної допомоги (а.с.43-50).

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування фактичних обставин справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що на час звернення позивача до управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради, а саме 11.03.2016 року, відповідач визнавав недійсними довідки переміщених осіб, на зворотному боці яких не було відмітки територіального підрозділу ДМС про реєстрацію місця проживання переміщених осіб, що й стало підставою для відмови позивачу для призначення адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі. На теперішній час управлінням прийнято рішення про призначення допомоги позивачу, а виплата буде проведена у додатковому періоді нарахування липня 2016 року на поточний рахунок позивача відкритий у АТ «Ощадбанк».

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами пункту 1 та пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 10-11).

Позивач у листопаді 2014 року у зв'язку із проведенням антитерористичної операції перемістилась у м. Дружківка, де взята на облік до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області як особа, що перемістилася з тимчасово окупованої території, у зв'язку з чим позивачу видано довідку від 21 листопада 2014 року № (а. с. 13).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 1 жовтня 2014 року № 505 (далі - Постанова № 505) позивачу в серпні 2015 року призначена грошова допомога, яку вона отримувала до 13 березня 2016 року. Цей факт не є спірним між сторонами, як вбачається з матеріалів справи.

У зв'язку зі зміною місця проживання позивач звернулась до відповідача з метою повідомити про цей факт, на підставі чого її довідка від 21 листопада 2014 року № вилучена та видана нова довідка від 11.03.2016 року № (а.с.12).

Рішенням відповідача з 13 березня 2016 року позивачу припинено виплату адресної допомоги.

Позивач 19 квітня 2016 року звернулась до відповідача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги їй, внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 14-18).

Листом від 29.04.2016 року за № Г-248-1.7 позивачу відмовлено у наданні зазначеної допомоги з підстав відсутності на зворотному боці довідки від 11.03.2016 року № відмітки територіального підрозділу ДМС про реєстрацію місця проживання (а.с.19).

Спірним питанням у даній справі є правомірність дій відповідача стосовно припинення з 13 березня 2016 року виплати позивачу щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з підстав відсутності на зворотному боці довідки відмітки територіального підрозділу ДМС про реєстрацію місця проживання.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII (далі-Закон № 1706-VII) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частиною другої статті 4 цього Закону встановлено, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно частини 1 статті 5 Закону № 1706-VII довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений Постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 1 жовтня 2014 року № 509 (далі - Порядок № 509).

Абзацом першим пункту 9 Порядку № 509 встановлено, що у разі зміни місця проживання заявник звертається за виданням довідки до уповноваженого органу за місцем фактичного проживання, а раніше видана йому довідка вилучається, про що вносяться відповідні зміни до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до абзаців першого та четвертого пункту 71 Порядку № 509 (в редакції, чинній на час відмови позивачу у призначенні адресної допомоги), уповноважений орган щодня формує та направляє в електронній формі відповідному територіальному підрозділу ДМС перелік осіб, яким видана довідка. Довідка не є дійсною без проставлення на її зворотному боці зазначеної відмітки.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (далі - Порядок № 505), визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Пунктом 1 статті 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 24.12.2015 року № 921-VIII (далі - Закон № 921- VIII) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи було вилучено з переліку документів, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, визначених Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-ІV.

Пунктом 4 частини 2 розділу І Закону № 921-VIII доповнена частина 1 статті 4 Закону № 1706-VII, яка наголошує, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Отже, з часу набрання чинності Законом № 921-VIII, а саме з 13.01.2016 р., проставляння територіальними підрозділами Державної міграційної служби України відмітки про реєстрацію місця проживання осіб, зазначених у довідці, не передбачено законом, оскільки саме Міністерство соціальної політики визначено відповідальним за забезпечення формування та надання адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, а на структурні підрозділи з питань соціального захисту населення покладено завдання щодо вирішення питання стосовно видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, реєстрації та постановки її на облік в Єдиній інформаційній базі.

Такий висновок обумовлений ще й тим, що вносячи зміни Законом № 921- VIII, законодавець виключив пункт 5 частини 2 статті 9 Закону № 1706-VII, норма якого передбачала обов'язок внутрішньо переміщеної особи один раз на шість місяців з'являтися до відповідного структурного підрозділу уповноваженого органу міграційної політики.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 10.12.2015 року № 888-VIII повноваження з реєстрації місця проживання та місця перебування віднесені до повноважень органів місцевого самоврядування, а не органів ДМС України (Закон набрав чинності 29.12.2015 року).

Пунктом 2 розділу ІІ Перехідних положень Закону № 921-VIII визначено необхідність Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

На час відмови відповідача в наданні позивачу адресної грошової допомоги Кабінетом Міністрів України його нормативно-правові акти ще не були приведені у відповідність із внесеними до Закону змінами.

Колегія суддів зазначає, що управління праці та соціального захисту населення України є структурним підрозділом виконавчого комітету міської ради, підзвітним та підконтрольним міському голові та головному управлінню праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації України, метою діяльності якого є провадження соціальної політики держави, яка полягає в наданні соціальних пільг та допомог, компенсацій та інших видів соціальних виплат, встановлених законодавством.

З огляду на принцип законності, закріплений у частині 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відсутність постанови Кабінету Міністрів України, яка б визначала спосіб реалізації Закону № 1706-VII зі змінами внесеними Законом № 921-VIII, унеможливлювало на час звернення ОСОБА_3 до відповідача вирішити питання про призначення адресної допомоги позитивно на її користь.

Також необхідно зазначити, що позивач звернулась до адміністративного суду з позовом, предметом якого обрала, серед іншого, визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в наданні щомісячної адресної допомоги, в той час як відповідачем не приймалось рішення про відмову в наданні зазначеної допомоги, а повідомлено позивача листом про неможливість призначити таку допомогу у зв'язку з відсутністю законних підстав (п.7.1 Порядку № 509), а тому в даному випадку мале місце не вчинення певних дій, тобто бездіяльність відповідача.

Крім того, 11 червня 2016 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. N 352 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 509», відповідно до якої, довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону № 1706-VII. Таким чином, довідка позивача, яка видана 11.03.2016 року є дійсною та діє безстроково.

На час розгляду справи в суді першої інстанції комісією з питань призначення (поновлення) соціальних виплат відповідно до пунктів 11, 15 Порядку № 509, прийнято рішення щодо поновлення позивачу виплати адресної допомоги з моменту припинення. Позивачу здійснені виплати адресної допомоги за період з 16.03.2016 року по 30.04.2016 року в розмірі 1074 грн., за період з 01.05.2016 року по 15.09.2016 року в розмірі 1130 грн., що підтверджено Рішенням о призначенні допомоги переміщеним особам на проживання від 14.07.2016 року.

Оскільки право позивача на отримання адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відновлене відповідачем, тому предмет позову в частині зобов'язання поновити виплату допомоги з моменту припинення відсутній.

Беручі до уваги факт поновлення виплати адресної допомоги позивачу з моменту припинення, а також неможливість призначити допомогу на час звернення позивача у березні 2016 року з підстав не приведення Постанов КМУ у відповідність із внесеними до Закону № 1706-VII змінами, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.11, ст. 24, ст. 160, ст. 184, ст. 195, ст. 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.1, п.4 ч. 1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 22 липня 2016 року у справі № 229/1664/16-а - задовольнити.

Постанову Дружківського міського суду Донецької області від 22 липня 2016 року у справі № 229/1664/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради Донецької області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в наданні щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на звернення позивача про поновлення виплати зазначеної допомоги, зобов'язання визнати довідку дійсною, прийняти заяву та здійснити нарахування щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, з моменту припинення - відмовити.

Постанова ухвалена та підписана 30 серпня 2016 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя : Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А. Василенко

А.В. Гайдар