Справа № 521/11719/16-а
Суддя: Поліщук І. О.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/255/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Поліщук І.О.

при секретарі - Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про визнання дій неправомірними та призначення пенсії на пільгових умовах, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси, в якому просив суд визнати протиправними рішення управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, скасувати рішення Управління Пенсійного Фонду України в Малиновському районі м. Одеси № 2791 від 02.06.2016 року про відмову йому призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість яких дає прав на пенсію за віком на пільгових умовах,затвердженого постановою Кабінетів Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10 та Списком № 2 виробництв, робіт,професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дає право на пенсія за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 з 24.06.2016 року, зарахувавши у його пільговий стаж роботу за період з 1991 року по 2004 рік акумуляторником 5 розряду навантажувальної дільниці станції «Одеса - Товарна» до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в період з 13.05.1987 року по 06.07.1990 року працював акумуляторником 5 розряду в транспортному цеху заводу «Будгідравліка» навантажувальної дільниці станції «Одеса-Товарна», а потім з 15.11.1991 року по 01.04.2004 року з 41 годинним робочим тижнем на посаді аккумуляторника 5 розряду навантажувальної дільниці станції «Одеса-Товарна». Позивач вказує, що його трудовий стаж, що дає право на пільгову пенсію становить 15 років і відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» він має право на пенсію за віком на пільгових умовах, крім цього його загальний стаж станом на червень 2016 року складає - 36 років та шість місяців, стаж роботи на посадах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 складає - 15 років. Позивач зазначив, що коли звернувся до Відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до законодавства пільгової пенсії, йому неправомірно було відмовлено у призначення пільгової пенсії, пославшись у своєму рішенні на відсутність документального підтвердження пільгового стажу, а саме матеріалів атестації його робочого місця. Відмову Управління ПФУ у Малиновському районі м. Одеси включити до пільгового стажу вказаний період його роботи на підприємстві у зв'язку з не проведенням атестації робочих місць, як це передбачено положеннями Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992 року № 442 позивач вважає порушенням його конституційного права на соціальний захист, а тому звернувся з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив його вимоги задовольнити.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси, в судовому засіданні адміністративний позов не визнала та показала суду, що згідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах. Постановою КМУ №442 від 01.08.1992 року «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» був затверджений Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, відповідно до п. 10 якого, результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих. Представник відповідача показала суду, що, відповідно до п.п.4.5 Порядку застосування списків № 1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом № 383 Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731, при призначення пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування для стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право вподовж цього періоду бути підтверджене за результатами атестації.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менш половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам. Постановою Ради Міністрів РСР від 22 серпня 1956 року № 1175 затверджено списки виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, пунктом 3 якого визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Професія акумуляторника міститься в розділі ХХХ III списку №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10 та розділу ХХХ III Списку № 2 виробництв, робіт, професій та показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 16.01. 2003 року № 36.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а вразі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з представленої до суду трудової книжки ОСОБА_1, згідно даних в трудовій книжці він працював на посадах акумуляторника 5-го розряду у транспортному цеху Заводу «Будгідравліка» з 13.05.1987 року по 25.10.1991 року, з 15.11.1991 року по 01.04.2004 року на посаді акумуляторника 5-го розряду навантажувальної дільниці «Одеса-Товарна».

Згідно відповіді від 01 грудня 2015 року ПАТ «Українська залізниця» позивачу на запит щодо надання копій результатів атестації робочого місця за умовами праці (картка умов праці) «акумуляторника» ст. Одеса-Товарна за період з 1993 року по 2004 рік для визначення пільгової пенсії за шкідливими умовами праці, службою комерційної роботи та маркетингу був направлений запит на адресу Одеської дирекції залізничних перевезень до якої належить станція Одеса-Товарна, щодо надання необхідних документів. З Одеської дирекції залізничних перевезень отримана відповідь що копії матеріалів атестації умов праці «акумуляторника» станції Одеса-Товарна надати не має можливості у зв'язку з їх відсутністю в архіві дирекції.

Як вбачається з відповіді від 30.10.2015 року на запит, Державне підприємство «Одеська залізниця» щодо видачі матеріалів атестації робочого місця повідомляє. Згідно архівної копії наказу про прийом на роботу від 14.11.91 року № 239 та витягу з «Трудової книжки» ОСОБА_1 був працевлаштований акумуляторником 5 розряду в «Одеську механізовану дистанцію навантажувально-розвантажувальних робіт», яка на той час не належала до структури Одеської дирекції, заснованої лише у 2001 році, та пропрацював там до 01.05.1996 року, після чого «Одеська механізована дистанція навантажувальних - розвантажувальних робіт» була перейменована у «Транспортне підприємство Одеса-Товарна». Постановою № 442 від 01 серпня 1992 року «Про порядок проведення атестації робочих місць», затвердженого Кабінетом Міністрів України, робоче місця позивача підлягало проведенню атестації у 1992 році та з періодичністю 5 років у наступному, таким чином при наявності матеріалів атестації, стаж позивача наростах зі шкідливими та небезпечними умовами праці повинен скласти 13 років (з 15.11.1991 р. по 01.04.2004 р.). У зв'язку з тим, що на час працевлаштування Позивача «Одеська механізована дистанція навантажувально-розвантажувальних робіт» була підпорядкована службі комерційної роботи та маркетингу (у 1991 р.- вантажної) пропонують звернутися до цієї служби для пред'явлення йому результатів атестації.

Як вбачається з архівної довідки № 126-Д/4 виданої архівом № 1 Одеського регіону ПАТ «Українська залізниця» Виробничий підрозділ «Одеська дирекція залізничних перевезень» в наказах по особовому складу Одеської механізованої дистанції вантажно-розвантажувальних робіт: Наказ 14.11.1991 р. № 239 - «ОСОБА_1, 1961 року народження, зарахований акумуляторником 5-го розряду вантаж ділянки ст. Одеса - Товарна» з 15 листопада 1991 року з 41 годинним робочим тижнем». В наказах в особовій справі ст. Одеса-Товарна: Наказ 06.04.2004 р. № 29 - «ОСОБА_1, акумуляторника, з 01 квітня 2004 року перевести на посаду водія автомобіля ВАЗ -21043». Наказ 01.12.2004 року № 140 - «ОСОБА_1, водія автомобіля, з 01 грудня 2004 року перевести на посаду механізатора комплексної бригади».

З цих підстав суд робить висновок про те, що ОСОБА_1 дійсно працював на посаді аккумуляторника 5-го розряду в транспортному цеху заводу «Будгідравліка» у в період з 13.05.1987 року по 06.07.1990 року, а також на посаді аккумуляторника 5-го розряду навантажувальної дільниці станції «Одеса-Товарна» у період з 15.11.1991 року по 06.04.2004 року.

Відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, зазначені посади аккумуляторника - дають право на отримання пільгової пенсії.

Згідно до паспортних даних, трудової книжки, відповідей на запити, архівної довідки про підтвердження наявного трудового стажу, позивач станом на 24 червня 2016 року досяг 55 років, має трудовий стаж більше 35 років, з них на посаді акумуляторника понад п'ятнадцять років.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси № 2791 від 02.06.2016 року позивачеві відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Відмовляючи позивачу у призначенні пільгової пенсії, відповідач, в якості підстави для прийняття рішень, зазначив про відсутність підтвердження стажу роботи у розмірі 12 років 6 місяців.

Позивач вважає відмову у призначені пенсії на пільгових умовах управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси незаконною, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Однак, суд не погоджується з правовою позицією викладеною у адміністративному позові ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права, яка відповідно до вимог ст. 244-2 КАС України обов'язкова для застосування всіма судами, міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року та 25 листопада 2014 року, 14 квітня 2015 року, (справи №№ 21-183а13, 21-519а14, 21-383а14 відповідно).

Судом встановлено, що матеріали справи не містять документів, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці на посаді акумуляторника 5-го розряду навантажувальної дільниці станції «Одеса-Товарна». Зазначена обставина позивачем не заперечувалась.

Таким чином, на підставі наведеного, суд вважає, що відмова управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси зарахувати період роботи позивача на посаді, яка включена до списку № 2, до пільгового стажу внаслідок не проведення атестації цієї посади на підприємстві є обґрунтованою та відповідає вимогам закону та правової позиції ВСУ.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

На підставі вище викладеного та керуючись п. «б» ч.1 ст. 13, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.2 ст.6, ч.2 ст.19, ч.1 ст.68 Конституції України, Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року ст.ст. 2, 9-11, 70, 99, 159-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про визнання дій неправомірними та призначення пенсії на пільгових умовах - відмовити.

Постанова може бути оскаржена учасниками процессу до Одеського апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів.

Головуючий: