Справа № 826/3630/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 серпня 2016 року № 826/3630/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
довідділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві
про зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, у якій просить суд:

- зобов'язати відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 загальна площа 83,2 кв.м., житлова площа - 47,5 кв.м., кількість кімнат 3 (три), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 та зняти заборону на її відчуження;

- зобов'язати відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві скасувати постанову б/н від 01 березня 2010 року по виконавчому провадженню №17705452 про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 (що мешкає за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та заборону здійснювати відчуження 6удь-якого майна.

З матеріалів справи вбачається, що позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з огляду на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату час та місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. З заявами/клопотаннями до суду не звертався.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній документів, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Позивачу, ОСОБА_1, належить на праві приватної власності трикімнатна квартира, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.10.2015 № 45862531.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 45862531 від 19.10.2015, 04.03.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г. до реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про арешт нерухомого майна на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № б/н від 01.03.2010, виданої відділом державної виконавчої служби Печерського РУЮ.

Позивач стверджує, що зазначена постанова відділу державної виконавчої служби Печерського РУЮ від 01.03.2010 до нього не надходила.

За інформацією, отриманою позивачем у відповідача, щодо зазначеного вище обтяження, Позивачу стало відомо, що 01 березня 2010 року було відкрито виконавче провадження № 17705452 на підставі виконавчого листа №2-556-1 від 28 грудня 2009 року, виданого Печерський районним судом м. Києва, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (без зазначення індивідуального податкового номеру та дати народження), який мешкає за адресою: АДРЕСА_3, на користь АЕК «Київенерго», одночасно було накладено арешт на все майно боржника.

20 листопада 2015 року Позивач звернувся зі скаргою до Відповідача, яка була зареєстрована за № 17684. В скарзі Позивач зазначив, що він - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 15 вересня 1995 року, ідентифікаційний код НОМЕР_4, жодного відношення до заборгованості боржника у виконавчому провадженні № 17705452, яке перебувало в провадженні Відповідача не має, а також ніколи не мешкав за адресою АДРЕСА_3 і будь які правовідносини у нього з АЕК «Київенерго» відсутні.

20 січня 2016 року листом № д/9 Позивач отримав від Відповідача відповідь на скаргу, в якій Відповідач зазначив про те, що інформації, щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків боржника у даних, що містяться у ЄДРВП, відсутня, тому однозначно ідентифікувати особу неможливо.

Також в наведеному листі було зазначено, що відповідно до п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерств юстиції України 25 грудня 2008 року №2274/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3(три) роки, в зв'язку з чим виконавче провадження знищено, в зв'язку з чим встановити додаткову інформацію про особу боржника неможливо.

В листі також зазначено, що 29 грудня 2011 року Відповідач своєю постановою повернув виконавчий документ, що був підставою для відкриття виконавчого провадження, відповідно п.2 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 19 зазначеного Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, у якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

В ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, в тому числі, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постановами державного виконавця може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Як зазначив представник позивача, а зворотного відповідачем не доведено, жодних документів по виконавчому провадженню № 17705452 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) не отримував.

В той же час, згідно листа відповідача від 20.01.2016, можна дійти висновку про те, що виконавче провадження фактично завершено, адже відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки, а оскільки станом на 20.01.2016 виконавче провадження знищено, то воно є таким, що було завершено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 Цивільного кодексу України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі прийняття рішення судом про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, суд вважає за необхідне здійснити захист прав та інтересів позивача шляхом зобов'язати відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 загальна площа 83,2 кв.м., житлова площа - 47,5 кв.м., кількість кімнат 3 (три), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 та зняти заборону на її відчуження, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про зобов'язання відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві скасувати постанову б/н від 01 березня 2010 року по виконавчому провадженню №17705452 про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 (що мешкає за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та заборону здійснювати відчуження 6удь-якого майна, задоволенню не підлягають, адже законодавством, що регулює спірні правовідносини, не передбачено скасування постанови у закінченому та знищеному виконавчому провадженні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 загальна площа 83,2 кв.м., житлова площа - 47,5 кв.м., кількість кімнат 3 (три), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 15 вересня 1995 року, ідентифікаційний код НОМЕР_4) та зняти заборону на її відчуження.

3. В решті позову - відмовити.

4. Стягнути судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 15 вересня 1995 року, ідентифікаційний код НОМЕР_4) шляхом їх безспірного списання з рахунків відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук