Справа № 804/4427/16
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 липня 2016 р. справа № 804/4427/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., перевіривши матеріали позовної заяви Дніпропетровської міської ради до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької Оксани Олександрівни про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ :

14 липня 2016 року засобами поштового зв'язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Дніпропетровської міської ради до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької Оксани Олександрівни про визнання протиправними та скасування постанов.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов подано з порушенням вимог закону.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно із ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, чітко встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

За змістом позовних вимог позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанови від 19.05.2016 р.

Отже, судом встановлено, що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли ще 19.05.2016 р., тобто, поза межами встановленого десятиденного строку звернення до адміністративного суду.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем пропущено встановлений законом десятиденний строк звернення до суду із позовними вимогами щодо визнання протиправними та скасування постанов, тому, суд вважає за необхідне позивачу надати письмові докази, з яких суд має встановити, що про порушення своїх прав чи інтересів позивач дізнався в межах встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною 2 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, згідно із ст. 1 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VІ (зі змінами та доповненнями), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня - 1378 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, що відповідає 1378,00 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За змістом позовних вимог позивач просить суд визнати протиправними та скасувати дві постанови відповідачів.

Отже, судом встановлено, що предметом позову є вимоги, що містять немайновий характер, а також, судом встановлено, що позивачем заявлено дві позовні вимоги.

Тобто, позивач, звертаючись до суду з двома немайновими вимогами повинен був сплатити до суду судовий збір у сумі - 2756,00 грн.

За змістом позовних вимог позивач просить суд відстрочити йому сплату судового збору.

В обґрунтування зазначеної вимоги заявник жодних пояснень не виклав, письмових доказів також не надав.

Суд, дослідивши матеріали подані до позовної заяви вважає, що у задоволенні вимоги щодо відстрочення сплати судового збору слід відмовити повністю, виходячи із наступних підстав.

Так, згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Частиною 1 ст. 67 Конституції України закріплено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік суб'єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду, у зв'язку із чим, суд вважає відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про відстрочення сплати судового збору.

Суд, звертає увагу, що зветраючись із клопотанням про відстрочення сплати судового збору позивачем не зазначено яку саме суму він просить суд відстрочити, а також, не надано доказів платоспроможності сплатити судовий збір станом на день ухвалення судового рішення.

Тобто, в порушення ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, оригіналу доказу сплати судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви, яка містить дві вимоги немайнового характеру, позивачем до матеріалів адміністративного позову не надано.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір із заявлених ним двох немайнових вимог, та надати до суду оригінал квитанції, як доказ сплатити судового збору у розмірі 2756,00 грн., сплаченого на реквізити: одержувач - УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код ОКПО 37989253, розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету - 22030001.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105 - 108, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання Дніпропетровської міської ради про відстрочення сплати судового збору - відмовити повністю.

Адміністративний позов Дніпропетровської міської ради до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Русецької Оксани Олександрівни про визнання протиправними та скасування постанов - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) календарних днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду письмових доказів, на підтвердження встановленого процесуального строку звернення до суду, з моменту коли особа дізналась, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів, з яких можливо встановити, чи в межах встановленого ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України строку позивачем звернуто до суду, а також, надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 2756,00 грн., із заявлених позивачем двох немайнових вимог, сплаченого на реквізити: одержувач - УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код ОКПО 37989253, розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету - 22030001.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до п. 1. ч. 3, ч. 6 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.П. Павловський