Справа № 2а-359/12/2319
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року м. Київ К/9991/64936/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Олексієнко М.М., Пасічник С.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2012р. у справі за його позовом до Міністерства внутрішніх справ України, управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог) про визнання дій протиправними та стягнення з МВС України недоплаченої одноразової грошової допомоги в розмірі 37128 грн.

Постановою Христинівського районного суду Черкаської області від 06.06.2012р. позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2012р. скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене апеляційним судом рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007р. №707 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку розмір грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення за останньою посадою, яку особа рядового або начальницького складу займала на день загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), установлення інвалідності.

Указом Президента України від 18.12.2007р. №1234 «Про внесення зміни до Указу Президента України від 14.04.1999р. № 379 та визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України» скасовано Указ Президента України від 31.08.2008р. № 771/2001 «Про внесення змін до Указу Президента України від 04.10.1996р. №926», яким, серед іншого, було встановлено щомісячну надбавку в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України та в період з 23.04.1987р. по 02.06.1988р. приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Наказом УМВС України в Черкаській області від 09.01.2001р. №4 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ (а.с. 4).

Згідно довідки до акта огладу МСЕК серії 10 ААА №355813 від 29.06.2011р. та довідки про результати визначення ступення втрати професійної працездатності у відсотках серії 10 ААА №064085 від 29.06.2011р. позивачу з 21.06.2011р. встановлено 2 групу інвалідності безтерміново з втратою 80 % професійної працездатності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 5).

В зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності позивачу виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 29899,80 грн., без врахування щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення.

Не погоджуючись з розміром нарахованої та виплаченої одноразової грошової допомоги позивач звернувся до УМВС України в Черкаській області із заявою щодо неправильного розрахунку виплаченої йому одноразової грошової допомоги.

Листом УМВС України в Черкаській області від 01.03.2012р. повідомлено позивача, що 2 група інвалідності була йому встановлена після скасування Указом Президента України від 18.12.2007р. №1234 передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007р. №707 щомісячної 100-відсоткової надбавки, а тому одноразова грошова допомога була йому нарахована з посадового окладу 580 грн., окладу за спеціальним званням 65 грн. та 30-відсоткової надбавки за вислугу років (193,50 грн.) у розмірі чотирирічного грошового забезпечення (а.с. 9).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що грошова допомога позивачу повинна обчислюватися з усіх складових грошового забезпечення, зазначених у пункті 3 постанови Кабінету Міністрів України 12.05.2007р. №707, якими є посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років та щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) згідно із законодавством.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що на момент виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги Указ Президента України від 31.08.2008р. № 771/2001, який регулював питання виплати щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення, втратив чинність на підставі Указу Президента України від 18.12.2007р. №1234, а постанова Кабінету Міністрів від 07.11.2007р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виплату такої надбавки не передбачала.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що спірна надбавка була встановлена Указом Президента України від 31.08.2001р. №771/2001 після звільнення позивача з військової служби, за правилами статті 23 Закону України «Про міліцію» та пункту 3 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції №707 розмір грошової допомоги визначається за останньою посадою, передбачені законом підстави для врахування спірної надбавки для визначення розміру належної позивачу грошової допомоги відсутні, а тому апеляційний суд обгрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2012р. у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

М.М. Олексієнко

С.С. Пасічник