Справа № 335/8645/16-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/8645/16-а 2-а/335/286/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі: Кудряшовій Ю.І., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача Кривонос Р.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції рядового поліції Кривонос Руслана Сергійовича , третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2016 року Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції рядового поліції Кривонос Руслана Сергійовича , третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив наступне.

02.07.2016 року навпроти магазина по вул. Чарівній позивача зупинили інспектори патрульної поліції зазначаючи, що він порушив п. 5.16 ПДР та здійснив рух другим рядом, без роз'яснення прав інспектором було складено постанову від 02.07.2016 року за ч. 1ст.122 КУпАП, яку у подальшому т.в.о. начальника поліції було 14.07.2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд. 18.07.2016 року коли позивач прийшов до поліції йому було вручено нову постанову ДР №147110 від 18.07.2016 року з тими ж обставинами однак із більшим штрафом і з порушенням інших норм ПДР вже за ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає зазначену постанову незаконною та безпідставною, прийнятою без врахування фактичних обставин по справі, так як жодного із Правил дорожнього руху України він не порушував, просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити строк звернення до суду, визнати дії інспектора по складанню двох постанов неправомірними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 18.07.2016 серія ДР №147110, яка винесена інспектором №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції рядового поліції Кривонос Р.С., щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП., провадження у справі закрити.

У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі на підставах викладених у позовній заяві. Зазначав, що вказаного правопорушення він не вчиняв, доказів про його скоєння відповідач не надав, прав йому не роз'яснив.

В судовому засіданні відповідач заперечує проти задоволення позову, надав суду відеодиск із відеозаписом для огляду у судовому засіданні. Зазначив, що першу постанову склав помилково, зазначив не ті пункти ПДР, тому вона 14.07.2016 року вже скасована. Відповідно до ст. 252 КУпАП інспектор оцінив докази за внутрішнім переконанням, інших доказів, свідків, відеозапису не має, разом із тим ОСОБА_1. скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Представник третьої особи у судовому засіданні у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши диск із відеофіксацією, заслухавши пояснення позивача та відповідача, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення (з урахуванням приписів частини першоїстатті 99 Кодексу адміністративного судочинства України) скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_1 отримав оспорювану постанову 18.07.2016 року, а до суду звернувся 28.07.2016 року, тобто в межах строку встановленого законом на подання позову, підстав для поновлення цього строку суд не вбачає, так як він не є пропущеним.

Окрім того, враховуючи, що постанову від 02.07.2016 року відповідача 14.07.2016 року вже скасовано, підстав для поновлення строку на оскарження цієї постанови суд не вбачає.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення від 18.07.2016 року серії ДР № 147110 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 02.07.2016 року о 11 год. 00хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Мерседес Бенц 510ХА д.н. НОМЕР_1 в м. Запоріжжі вул. Чарівна навпроти будинку 14 керуючи транспортним засобом здійснив рух по смузі, яка призначена для зустрічного руху, чим порушив п 11.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 425 грн.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З постанови у справі про адміністративне правопорушення ДР № 147110 від 18.07.2016 року вбачається, що в ній не зазначено якими доказами підтверджується, що саме позивач скоїв дане правопорушення, а також зазначені докази не надані Відповідачем і суду.

З оглянутого у судовому засіданні диску із відеозаписом неможливо встановити, що саме позивач здійснив рух по смузі, яка призначена для зустрічного руху. Жодного свідка, який би підтвердив, що ОСОБА_1 вчинив це правопорушення ані в матеріалах адміністративної справи, ані в судове засідання відповідачем не надано. Більш того, на цьому диску відеозапис розпочинається вже під час складання постанови.

Більш того, з цього відео судом встановлено, що ОСОБА_1 його прав у повному обсязі ст.55, 56, 59,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, інспектором не роз'яснювалося, інспектор лише повідомив строк і порядок оскарження постанови і доводи позивача з цього питання інспектором не спростовані.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес Бенц 510ХА д.н. НОМЕР_1 в м. Запоріжжі вул. Чарівна навпроти будинку 14 та здійснив рух по смузі, яка призначена для зустрічного руху.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 відповідачем зібрано не було, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідачем в судове засідання надано не було. Відповідачем не в повному обсязі з'ясовані обставини справи, що призвело до необґрунтованого винесення постанови та притягнення до адміністративної відповідальності Позивача.

Більш того, не на користь відповідача є складання ним двох постанов за нібито вчинене правопорушення, за різними статтями та з різним розміром штрафу однак з одними і тими ж обставинами, з посиланням на помилкове зазначення норм ПДР, незважаючи на ті обставини, що постанова від 02.07.2016 року була скасована т.в.о. начальника поліції.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, постанови суду, оскільки відповідачем останні не спростовані, відповідач не довів належними в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивача, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то така також задоволеною бути не може, оскільки відповідно до ст. 247 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд який перевіряє на правомірність винесену таким органом постанову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 69, 71, 86, 102, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції рядового поліції Кривоноса Руслана Сергійовича, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 18 липня 2016 року серія ДР №147110 , яка винесена інспектором роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції рядового поліції Кривоносом Русланом Сергійовичем щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу 425 грн.

В решті частині вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя : Ю.В. Апаллонова