Справа № 2-а-3478/11
Суддя: Курач І. В.
Дата ухвалення: 2011-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3478/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2011 м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі: головуючого судді: Федоренко О.І.,

при секретарі : Черкашиній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобовязання зробити перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду 30.08.2011 року з адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області (надалі УПФУ) щодо відмови у перерахунку щомісячної додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю; зобовязати УПФУ здійснити з 01.11.2006 року перерахунок додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю у відповідності до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофі; зобовязати УПФУ здійснити з 01.10.2006 року перерахунок пенсії з застосуванням пільг передбачених ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що є учасником наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с. 7), знаходиться на обліку в УПФУ м. Енергодара і віднесена до 2-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідності до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофімає право на отримання щомісячної додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідачка також зазначила, що у відповідності до положень ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає пільги щодо обчислення стажу та збільшення розміру пенсії за понаднормативний стаж.

Однак, відповідачем зазначені вимоги закону не виконуються, чим порушуються її права.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Надав до суду письмову заяву, в якій; позовні вимоги позивача не визнає у повному обсязі; просить суд в задоволенні позову відмовити, а також просить провести розгляд справи у його відсутності (а.с. ).

Відповідачем до суду також надані письмові заперечення на позов, в яких зазначено, з посиланням на ПКМ України від 06.07.2011 року № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, якою встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та відносяться до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виплачується у розмірі 15% від прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, що дії УПФУ в м. Енергодарі щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, правомірними і законних підстав для задоволення вимоги позивача щодо проведення її перерахунку у відповідності до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивідсутні (а.с. ).

Дослідивши надані сторонами докази в частині вимог адміністративного позову, які не виходять за межі строку звернення до суду передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС України, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно із наданими до матеріалів, копією пенсійного посвідчення, позивач є пенсіонером (а.с. ), а також є особою яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2-ї категорії, що підтверджується копією наданого до справи посвідчення (а.с. ).

Згідно відповіді наданої відповідачу від 27.04.2011 р. вих. № В-1430/1 (а.с. ), УПФУ проводило нарахування та виплату щомісячної додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком встановлених ПКМ України від 28.05.2008 року № 530 Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадянз 22.05.2008 р.

А в своїх запереченнях на позов від 26.09.2011 р. № 7833/08 (а.с. ), відповідач зазначає, що у 2011 р. УПФУ проводило нарахування та виплату щомісячної додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком встановлених ПКМ України від 06.07.2011 року № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28.02.1991 року № 796-ХІІ, особам постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесеним до 3-ї категорії передбачена щомісячна додаткова пенсія, за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно до ч. 2 преамбули до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, цей Закон визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я і створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Конституцією України ОСОБА_3 України не надано право делегувати свої повноваження Кабінету Міністрів України, а останньому, своїми нормативно - правовими актами змінювати положення Законів, тобто, Кабінет Міністрів України не уповноважений зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на оздоровлення, встановлені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

Частиною 1 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлено, що конкретні розміри всіх доплат пенсій і компенсацій (передбачених цим Законом) підвищуються Кабінетом міністрів відповідно до зміни вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з положенням частини четвертої ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_3 України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст. 75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна ОСОБА_3 України.

Конституцією України ОСОБА_3 України не надано право делегувати свої повноваження Кабінету Міністрів України, а останньому, своїми нормативно - правовими актами змінювати положення Законів.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Постанови, положення готуються на підставі законів України, актів чи доручень Президента України, актів КМУ, рішень урядових комітетів, доручень Прем'єр-міністра, віце-прем'єр-міністра. Таким чином, нормативно-правові акти повинні відповідати актам вищої юридичної сили.

Крім того, Постанови КМУ, які визначають порядок проведення виплати, призводять до звужування змісту, обсягу існуючих прав і свобод, що є порушенням ст.22 Конституції України.

Тлумачення словосполучення „звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина, що міститься в частині третій статті 22 Конституції України, ОСОБА_4 Суд України дав у Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками), згідно з яким „конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. При цьому ОСОБА_4 Суд України зазначив, що „загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена (абзац четвертий підпункту 5.2 пункту 5 мотивувальної частини).

Отже, визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_4 Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Звідси, за конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, відповідач повинен був здійснювати розрахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю виходячи з розмірів встановлених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28.02.1991 року № 796-ХІІ.

Згідно до ч. 2 ст. 56 Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж…

Згідно до посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серії А № 154267(а.с. ), відповідачка віднесена до 2-ї категорії громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На дату призначення пенсії 11.08.2004 р., відповідачка мала стаж роботи більше ніж 15 років необхідних, у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для отримання права на пенсію в повному обсязі. Увесь стаж, зароботаний відповідачем понад встановлений цим пунктом, повинен вважатися як понаднормативний і розмір його пенсії повинен бути збільшеним на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, при обчисленні стажу роботи позивача, порушив положення ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і призначив йому пенсію виходячи з 20 років стажу, тим самим зменшивши його понаднормативний стаж на 5 років, а отже, тим самим, зменшивши розмір його пенсії на 5 % заробітку і чим спричинив відповідачу матеріальних збитків.

Ні у своїй відповіді від 27.04.2011 р. (а.с. ) на заяву позивача, ні у своїх запереченнях на позов від 26.09.2011 р. (а.с. ) відповідач ніяк не пояснив свої дії щодо порушення прав відповідача, передбачених ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1. на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України; 2. з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані; 3. обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4. безсторонньо (неупереджено); 5. добросовісно; 6. розсудливо; 7. з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8. пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи й цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення (дія); 9. з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10. своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до викладеного, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Аналізуючи викладене, суд вважає неправомірними дії відповідача.

Вирішуючи питання про час з якого має бути проведений перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, судом встановлено, що згідно із наданою до матеріалів справи відповіддю УПФУ від 27.04.2011 р. № В-1430/1 та запереченнями на позов, щомісячна додаткова пенсію за шкоду, заподіяну здоровю сплачувалася позивачу у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком встановлених ПКМ України від 28.05.2008 року № 530 Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

До суду з адміністративним позовом позивач звернувся 30.08.2011 року у адміністративному позові просить суд зобовязати УПФУ вчинити дії з 01.11.2006 року. Ухвалою суду від 05.08.2011 року, провадження у справі було відкрито в частині вимог адміністративного позову строк звернення з якими, передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України, не було позивачем пропущено, в іншій частині вимоги було залишено без розгляду (а.с. ). Зазначена ухвала суду позивачем не була оскаржена. Враховуючи зазначене, позовні вимоги позивача, підлягають задоволенню частково, з урахуванням вимог ст. 99, 100 КАС України, а саме: з 28.02.2011 року, решта вимог позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 19, 22, 46 Конституції України, Рішенням КС України 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, ст.ст. 51, 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 17, 69-71, 94, 99, 100, 158-164, 183-2, 186 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю та встановлені понаднормативного стажу і його оплаті.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у відповідності до ч. 2 ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком з 28.02.2011 року з урахуванням зроблених виплат.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області провести ОСОБА_1 перерахунок понаднормативного стажу у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз 28.02.2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити не донараховану пенсію за понаднормативний стаж у відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз 28.02.2011 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя: О.І. Федоренко