Справа № 760/22032/16-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року у справі за позовом скаргу ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у перерахунку пенсії;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва перерахувати та виплатити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 відсотків від розміру заробітної плати, яка включає в себе: посадовий оклад, премії, надбавку за вислугу років, надбавку за ранг та інші надбавки, а також матеріальні допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію, починаючи з 15.06.2015.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року позов задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові питання, індексації заробітної плати неправомірними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи з розміру заробітної плати з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення і соціально-побутові питання, індексації заробітної плати, а також інші показники, які включені в довідку Державної служби статистики України від 24.11.2015 року №19.1-27/243-15, на які нараховано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, починаючи з 15.06.2015 року.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням в частині про відмову у задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову в цій частині та прийняти нове рішення та зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 відсотків від розміру заробітної плати, яка включає в себе: посадовий оклад, премії, надбавку за вислугу років, надбавку за ранг та інші надбавки, а також матеріальні допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію відповідно до довідок Державної служби статистики України № 19.1-27/243-15 та № 19.1-27/244-15 від 24.11.2015, починаючи з 15.06.2015 з урахуванням раніше проведених виплат. В іншій частині постанову суду першої інстанції позивач просив залишити без змін.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права, що регулюють розмір пенсії державного службовця, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині.

В іншій частині рішення суду першої інстанції позивачем не оскаржується та судом згідно з ч. 1 ст. 195 КАС України не переглядається.

Згідно з вимогами ст. 197 КАС України апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - змінити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України Солом'янському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01.07.2009 року в розмірі 90 % заробітної плати працюючого державного службовця.

Відповідачем при проведенні розрахунку його пенсії не були враховані суми матеріальної допомоги на оздоровлення, інших виплат та індексації, з яких було сплачено страхові внески, зазначені у довідках про складові заробітної плати.

27.11.2015 позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва із заявою про включення в заробітну плату, з якої була обчислена пенсія, інших виплат, зазначених у довідках Державної служби статистики України № 19.1-27/243-15 та № 19.1-27/244-15 від 24.11.2015, починаючи з 15.06.2015 про складові заробітної плати, на що отримав відмову.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані дії відповідача є протиправними.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що неврахування при обчисленні пенсії позивача інших виплат, з яких сплачено страхові внески, призвели до неправильного розрахунку і нарахування позивачу пенсії, а відтак обґрунтовано визнав такі дії протиправними та правомірно зобов'язав відповідача провести відповідний перерахунок та виплату пенсії позивача.

Наведена правова позиція була висловлена Верховним Судом в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13 відповідно), прийнятих в порядку перегляду судового рішення з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Стосовно висновку суду першої інстанції, наведеного в мотивувальній частині рішення, про те, що пенсія державним службовцям на час існування спірних правовідносин призначалася згідно з вимогами ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно за ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХП в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, що досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявністю страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, що мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80% від суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески за загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

За змістом ст.37 Закону України «Про державну службу» пенсії державних службовців призначаються, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VІ внесено зміни до ст.37 Закону України «Про державну службу», відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80% від суми заробітної плати.

Згідно за п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

В подальшому розмір призначуваних державним службовцям пенсій змінювався внаслідок внесення змін до пенсійного законодавства та на даний час становить 60 відсотків заробітної плати.

Пенсія позивачу була призначена у липні 2009 року, тобто до внесення наведених змін до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

У даному випадку перерахунок пенсії державного службовця здійснюється на виконання постанови суду, якою відновлюється порушене відповідачем право пенсіонера на пенсію в більшому розмірі ніж призначена.

Оскільки пенсія позивачу призначено до 01.10.2011 (до набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»), то саме відсотковий розмір, з якого призначено пенсію, необхідно враховувати при перерахунку вищевказаної пенсії.

Таким чином, при перерахунку пенсії позивача необхідно застосовувати редакцію Закону України «Про державну службу», яка діяла на момент призначення пенсії.

Зважаючи, що стаж державної служби позивача, як вбачається довідки Державної служби статистики від 24.11.2015 № 19.1-27/243-15, становить 36 років, то враховуючи положення ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції на час призначення позивачу пенсії, розмір його пенсії повинен становити 90% заробітної плати.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та не вирішив вимоги позивача щодо перерахунку його пенсії, виходячи з розміру 90 % заробітної плати, помилково зазначивши при цьому в мотивувальній частині постанови посилання на ту обставину, що розмір пенсії повинен визначатися, виходячи з 80 % заробітної плати.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України , суд апеляційної інстанції підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 195, 197, 198, 201, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року змінити в мотивувальній частині, виклавши мотивувальну частині постанову в наведеній у даій постанові редакції та викласти третій абзац резолютивної частини постанови у наступній редакції: «зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», у розмірі 90 відсотків від розміру заробітної плати з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення і соціально-побутові питання, індексації заробітної плати, а також інших показників, які включені в довідку Державної служби статистики України від 24.11.2015 року №19.1-27/243-15, на які нараховано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, починаючи з 15.06.2015 року.

Рішення набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
О.А. Губська

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Беспалов О.О.

Губська О.А.