Справа № 2а-710/319/11
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року м. Київ К/9991/63653/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Олексієнко М.М., Пасічник С.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу виконавчого комітету Свалявської міської ради Закарпатської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012р. у справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Свалявської міської ради Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними та зобов'язання виплатити йому середню заробітну плату, яку він одержував на виборній посаді.

Постановою Свалявського районного суду Закарпатської області від 20.01.2012р. позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії Свалявської міської ради Закарпатської області протиправними та зобов'язано провести виплату середньої заробітної плати, яку позивач одержував на попередній посаді на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012р. скасовано рішення суду першої інстанції, позов задоволено. Визнано дії Свалявської міської ради Закарпатської області протиправними та зобов'язано нарахувати та виплатити позивачу середню заробітну плату, яку він одержував на посаді Свалявського міського голови Закарпатської області за період шести місяців після звільнення з цієї посади.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене апеляційним судом рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 2 статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв'язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

В ході розгляду справи судами встановлено, що з 09.04.2002р. по 04.05.2006р. та з 04.05.2006р. по 18.11.2010р. позивач працював на посаді Свалявського міського голови.

До обрання на вказану посаду позивач працював на посаді директора в ЗАТ «Кришталеве джерело» (ПрАТ «Кришталеве джерело»).

Довідкою ПрАТ «Кришталеве джерело» №263 від 18.11.2010р. позивача повідомлено, що посада директора була замінена на посаду головного лікаря, для посади головного лікаря потрібна медична освіта, а тому підприємство не може забезпечити його попереднім місцем роботи (а.с. 38).

06.01.2011р. позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді у раді, на період його працевлаштування (а.с. 10).

Листом виконавчого комітету Свалявської міської ради Закарпатської області від 08.02.2011р. позивача повідомлено, що йому необхідно подати відповідну довідку з попереднього місця роботи для підтвердження відсутності попередньої або рівноцінної роботи (посади) (а.с. 12).

Згідно довідки ПАТ «Інформаційно-аналітичної агенції «Статінформконсалтинг» від 18.07.2012р. позивач з 20.05.2011р. працює в ПАТ «Інформаційно-аналітичної агенції Статінформконсалтинг» на посаді керівника відділу в Закарпатській області (а.с. 89).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на виплату середньої заробітної плати, яку він одержував на попередній посаді на період його працевлаштування, але не більше шести місяців, відповідно до статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме, не з'ясовано коли позивач влаштувався на роботу після звільнення з виборної посади, не встановлено та не вказано в оскаржуваному рішенні за який період позивачу необхідно виплатити середню заробітну плату, яку він отримував на виборній посаді. Також суд першої інстанції чітко не зазначив середню заробітну плату, яку позивач отримував на виборній посаді у раді.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що працевлаштування позивача на попередній роботі неможливе, інша рівноцінна робота (посада) відповідачем запропонована не була, відповідно до статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» позивач має право на виплату середньої заробітної плати, яку він одержував на попередній посаді на період його працевлаштування, а тому апеляційний суд обгрунтовано прийняв рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Свалявської міської ради Закарпатської області відхилити, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012р. у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

М.М. Олексієнко

С.С. Пасічник