Справа № 554/6300/16-а
Суддя: Антонов С. В.
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 22.08.2016 Справа № 554/6300/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 серпня 2016 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Антонов С.В., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання рішення недійсним та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року позивач ОСОБА_1, звернулась до суду із позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, прохаючи визнати недійним рішення відповідача №1634 від 15.05.2016 року та зобов'язати відповідача перерахувати щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 % від заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, без обмежень з відповідними доплатами, встановленими законодавством з 01.05.2016 року; стягнути на її користь заборгованість по виплаті довічного грошового утримання з травня 2016 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що вона пропрацювала більше ніж 30 років на посаді члена Обласного суду Полтавської області, головним арбітром Полтавської області (теперішній Господарський суд Полтавської області). У відповідності до Постанови Верховної Ради України від 24.02.1994 року за № 4016 XII и ст. 43 Закону України «Про статус суддів» їй було призначено довічне грошове утримання у розмірі 90% від заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді без обмежень, яке вона і утримувала на протязі довгих років. Позивач також вказала, що протягом останніх років заробітна плата суддів постійно зростала і у зв`язку із цим їй також автоматично проводився перерахунок її довічного грошового утримання.

З 01.05.2016 року заробітна плата судді Господарського суду Полтавської області була підвищена, у зв`язку із чим вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання, у відповідь на яку отримала відмову. Вказану відмову позивач вважає незаконною та просить зобов'язати відповідача виплачувати довічне грошове утримання у належному розмірі.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.183-2 справа підлягає розгляду у порядку скороченого провадження.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення у яких вказав, що відповідно до ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №2453 від 07.07.2016 року (в редакціх Закону 3213-VIII від 02.03.2015 року ) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Частиною 4 статті 141 Закону України «Про судоустрій та статус судів» визначено, що умови та порядок перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддів Конституційного суду України визначається Кабінетом Міністрів України .

Частиною 5 статті 141 Закону України «Про судоустрій та статус судів» максимальний розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір щомісячного довічного утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії або щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України», а саме: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

З 08 червня 2016 року Полтавським об'єднаним управління Пенсійного фонду України Полтавської області перераховано щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 у відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 (а.с.22-23).

Крім того, представником відповідача подано клопотання відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України про проведення розгляду справи у відкритому судовому засіданні за участі сторін, при цьому не зазначаючи, які обставини чи факти необхідно з'ясувати чи перевірити під час судового розгляду (а.с. 24).

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для прийняття рішення у скороченому провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених ч. 1 ст. 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

Нормою ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Дізнавшись, що розмір заробітної плати судді Господарського суду Полтавської області збільшився, ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Полтавської області задля отримання відповідної довідки. 05.05.2016 року, позивач отримала довідку за № 10-14/622-16 із зазначенням інформації про те, що її заробітна плата, яка враховується при перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці з 1 травня 2016 року складає 26100, 00 коп., в тому числі, оклад 14500,00 грн., доплата суддям, які обіймають посаду голови суду (10% посадового окладу) 1450,00 грн., надбавка за вислугу років (70% посадового окладу) 10150 грн. (а.с. 4).

Позивач звернулась із заявою про перерахунок пенсії до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області 06.05.2016 року.

15.05.2016 року Полтавським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області прийнято рішення за №1634, яким відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Раніше призначені пенсії не перераховуються. Розглянувши документи ОСОБА_1, було встановлено неможливість проведення перерахунку пенсії з 01.05.2016 року, оскільки цю норму скасовано з 01.06.2015 року (а.с.6-7).

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній на момент виходу позивачки у відставку) судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на загальних підставах. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія на загальних підставах або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. Судді у відставці, який має стаж роботи. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 % заробітку судді.

Абзацом 3 пункту 1 постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року № 2863-XII передбачалось, що в разі зміни заробітної плати суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

З огляду на викладене, позивач перебуває на обліку у відповідача і їй було призначено щомісячне довічне грошове утримання відповідно до вимог ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» (в редакції чинній, на день виходу позивача у відставку), розмір якого склав 90% заробітної плати.

З 01 січня 2011 року виплата щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці визначається ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

З цієї ж дати змінилася система оплати праці суддів у відповідності до ст. 129 Закону.

01.05.2016 року, у зв`язку зі збільшенням мінімальної заробітної плати, змінилась суддівська винагорода, у зв`язку із чим позивач звернулася з письмовою заявою до Полтавського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України про здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання, але рішенням від 15.05.2016 року в цьому їй було відмовлено, у зв`язку із чим вона звернулась до суду.

Проте, суд не може погодитися з таким рішенням відповідача.

Так, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України, статус суддів визначається виключно законами України. Матеріальне та соціально-побутове забезпечення, в тому числі і заробітна плата суддів, є елементами статусу судді (статті 42-45 Закону України «Про статус суддів»). Збереження існуючого статусу судді, недопущення його скасування або звуження його змісту та обсягу є однією з основоположних гарантій незалежності судді (п. 7.2 Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008).

Згідно з п. 2.2 Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу 2, пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI, статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо зміни умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці), визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

У п. 7 Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року зазначено, що суб`єкт права на конституційне подання порушує перед Конституційним Судом України питання щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу другого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», зі змісту якого вбачається, що виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється суддям без індексації, без застосування положень ч.ч. 2, 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та без проведення інших перерахунків, передбачених законами України.

Конституційний Суд України вважає, що Закон № 3668, поширюючи дію положень абзацу другого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення», як вбачається з їх змісту, на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), залишив незмінним зміст права на пенсію та щомісячне довічне грошове утримання суддів, але звузив обсяг цього права та встановив обмеження в перерахунках передбачених законами України пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, чим знизив досягнутий рівень гарантій незалежності суддів. Таким чином, зазначені положення Закону №3668 в частині поширення їх дії на Закон стосовно виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) суддів у відставці суперечать вимогам частини першої статті 126 Конституції України.

У зв`язку з чим, дія абзацу другого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668 не поширюється на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (п. 8 згаданого рішення Конституційного Суду України).

Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013 встановлено, що частина 3 ст. 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розмірі щомісячного довічного грошового утримання».

Отже, право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в залежності від заробітку працюючого на відповідній посаді судді визначено ч. 3 ст. 138 Закону, а розрахунок проводиться на підставі ст. 129 вказаного Закону.

Враховуючи, вищезазначене, позивач має право на перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Як вже зазначалося, ОСОБА_1 звернулась до відповідача 06.05.2016 року із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, яка не була задоволена.

Зобов`язання здійснювати перерахунок та виплату до подальшої зміни суддівської винагороди працюючого судді слід розуміти, що перераховане щомісячне довічне грошове утримання має виплачуватись до зміни винагороди працюючого судді, у разі такої зміни позивач вправі звернутись з відповідною заявою до органів Пенсійного фонду про проведення перерахунку з наданням відповідних підтверджуючих документів про зміну винагороди.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення про відмову позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

У відповідності до норми ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Виходячи із того, що позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 06.05.2016 року, перерахунку підлягає пенсія з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, тобто, з 01.05.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 17, 18, 71, 86, 159-163, 167, 168 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Полтавського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови у проведені перерахунку довічного грошового утримання ОСОБА_1 на підставі довідки Господарського суд Полтавської області від 05.05.2016 року за №10-14/622-16.

Зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду Полтавської області здійснити з 01.05.2016 року перерахунок, виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії і виплачувати довічне грошове утримання ОСОБА_1 у розмірі 90 % суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, без обмежень з відповідними доплатами, виходячи з довідки Господарського суду Полтавської області від 05.05.2016 року за №10-14/622-16.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня з отримання її копії.

Суддя С.В. Антонов