Справа № 524/4851/16-а
Суддя: Рибалка Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/4851/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Рибалки Ю.В.,

при секретарі Недяк Д.І.,

за участі: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування позову зазначав, що 17 червня 2016 інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ПС2 №665055, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126, ч.1 ст.122 КУпАП України та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому просив визнати її протиправною та скасувати.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити. У судовому засіданні пояснив, що правил дорожнього руху не порушував, оскільки здійснив зупинку на тротуарі з метою вивантаження товару до кафе, яке орендує власник транспортного засобу. Зазначив, що не надав інспектору для огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, оскільки повернув його власнику авто, який відмовився надавати його для огляду.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував. Надав письмове заперечення. Пояснив, що 17.06.2016 позивач керуючи автомобілем «Audi» по просп. Лесі Українки, 142 в м. Кременчуці здійснив рух тротуаром. При собі він не мав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Посилання позивача на те, що власник авто відмовився надати для огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу жодним чином не позбавляють його, як водія, обовязку виконати вимоги пп. «б» п.2.1 ПДР. Тому позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП України з накладенням штрафу. Просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що 17.06.2016 о 09 год. 45 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 по просп. Лесі Українки, 142 в м. Кременчуці здійснив рух тротуаром, чим порушив п.11.13 ПДР України. Відповідальність за таке адміністративне правопорушення, передбачена ч.1 ст.122 КУпАП України.

При перевірці документів виявилось, що позивач не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив пп. «б» п.2.1 ПДР України. Відповідальність за таке адміністративне правопорушення, передбачена ч.1 ст.126 КУпАП України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Згідно з п.11.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України від 10.10.2001 №1306, забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Відповідно до п.26.1 Правил дорожнього руху України, пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах, так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху.

Згідно з п.26.3 Правил дорожнього руху України, у пішохідну зону в'їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком "Інвалід", якими керують водії-інваліди. Якщо до об'єктів, розташованих на цій території, є інші під'їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Відповідно до пп. «б» п. 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, окрім іншого, реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. (ст. 10, 11 КУпАП).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобовязаний, окрім іншого, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Стягнення на позивача накладено в межах санкції, встановленої частиною 1 статті 126 КУпАП.

Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Посилання позивача на те, що йому під час притягнення до адміністративної відповідальності було не повністю розяснено права не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду справи.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення містить підпис позивача про розяснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Дослідженим у судовому засіданні відеозаписом нагрудної камери патрульного, яка працювала у період часу, коли було виявлено адміністративне правопорушення зафіксовано, що позивачу оголошено інспектором текст постанови та розяснено положення статей 307,308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст.287-289 КУпАП. Інспектором повідомлено, що оскільки водієм порушено п.11.13 ПДР України, що стало підставою перевірки документів, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, у відповідності до п.2.1 ПДР України, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Також, з пояснень позивача, зафіксованих відеозаписом, установлено, що саме позивач керував транспортним засобом.

Доказів того, що позивач здійснив рух тротуаром з метою виконання робіт або обслуговування торговельного чи іншого підприємства, суду не надано.

Посилання позивача на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення мав здійснюватися виключно за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення, а не на місці його вчинення є безпідставними з огляду наступне.

Згідно з ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.9 КАС України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Виходячи із критеріїв оцінки рішень, дії чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які викладені в ч.3 ст.2 КАС України, суб'єкти владних повноважень для реалізації своїх функції повинні діяти з дотримання встановленої законом процедури прийняття рішення; з використанням повноваження з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між буд-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахування права особи на участь у процесі; прийняття рішення своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем доведено правомірність свого рішення.

За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказані правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративних правопорушень та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Керуючись ст.122, 126 КУпАП, ПДР України, ст. 2, 17, 19, 69-71, 79, 158-163, 167, 171-2, 186, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд міста Кременчука протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, а особами присутніми у судовому засіданні протягом десяти днів з дня її проголошення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.В. Рибалка