Справа № 699/105/16-а
Суддя: Савранський О. А.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/105/16-а
Номер провадження 2-а/699/5/16
УХВАЛА
Іменем України

01.09.2016 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Царенко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Корсуні-Шевченківському адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дії відповідача в не призначенні пенсії за вислугу років та зобов`язання відповідача згідно Конституції України та законів України призначити йому пенсію за вислугу років як не судимому, суд

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 пред`явив у суд даний позов і просить:

1.Визнати рішення №18 від 13 листопада 2013 року Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області неправомірним.

2.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити йому пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» як не судимому з дня звернення і написання заяви 29 жовтня 2013 року.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що будучи офіцером був засуджений за вироком військового трибуналу за вчинення злочинів за ст.168 ч.2,254 п. «а», 84 ч.2, 41,31 КК УССР до 8 років ВТК посиленого режиму з конфіскацією всього особистого майна, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарської діяльності на 3 роки, з позбавленням військового звання «підполковник». В 1987 році звільнений умовно - достроково. Потім розпорядженням від 01 жовтня 1997 року був звільнений від додаткового покарання «позбавлення військового звання підполковник», а згодом рішенням суду від 06 травня 1991 року з нього була знята судимість. Враховуючи це, звернувся до відповідача про призначення йому пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» як не судимому з дня звернення і написання заяви 29 жовтня 2013 року. Але відповідач йому відмовив своїм рішенням №18 від 13 листопада 2013 року,аке він отримав через місяць. Такі дії відповідача вважає неправомірними, а тому пред`явив позов.

У суді позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримав і надав суду пояснення аналогічні змісту заяви. Також додав, що не звертався відразу до суду про оскарження дій відповідача по стану здоров`я та зверненням до різних установ з приводу вирішення питання призначення пенсії.

Представник відповідача Царенко Ю.Ю. надала суду письмові заперечення,які підтримала в суді, та просила закрити провадження по справі пояснивши, що позивачем пропущено строк на його звернення до суду. Позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років рішенням

Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 13 листопада 2013 року №18. Отримавши його в листопаді місяці 2013 року, відповідно пропустив строк позовної давності, який встановлений ст. 99 КАС України і становить 6 місяців, оскільки позивач не надав суду документів, доказів поважності пропуску даного строку. Крім того, Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області розглядався даний позов і ухвалою суду від 11 листопада 2015 року адміністративний позов залишено без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку на звернення до суду з даним позовом і ненаданням доказів поважності його пропуску. Також зазначила, що дії відповідача відповідають вимогам законодавства і рішення від 13 листопада 2013 року №18 прийнято у відповідності до вимог закону, так як він був звільнений зі служби у зв`язку із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища. Застосовані до позивача помилування про звільнення від додаткового покарання з поверненням військового звання «підполковник» та зняття судом судимості на призначення пенсії про яку просить позивач не впливає.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

У суді встановлено, що рішенням №18 від 13 листопада 2013 року позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки пенсія особам, звільненим зі служби у зв`язку із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, призначається на підставах, установлених законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.19).

Відповідно до повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №554/03-01 від 19 січня 2012 року, позивачеві роз`яснено, що для вирішення питання призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» йому необхідно звернутися до Черкаського обласного військового комісаріату (а.с.14).

Згідно до повідомлення Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/3/6/4535/956 від 07 червня 2013 року, Міністерство оборони визначає тільки розмір грошового забезпечення та роз`яснено, що для оформлення необхідних документів позивачеві потрібно звернутися до Черкаського облвійськкомату та зазначено прохання Черкаському обласному військовому комісарові доручити оформити та подати до органів Пенсійного фонду України документи для призначення пенсії позивачеві (а.с.17).

Відповідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 № 6/8/970 від 21 жовтня 2013 року зазначено перелік документів, необхідних для визначення права на пенсію (а.с.16).

Згідно розпорядження «Про виконання Указу Президента України про помилування» серії АЕ №002047 від 01 жовтня 1997 року, Президент України своїм Указом від 30 вересня 1997 року помилував: ОСОБА_1 , 1936 року народження, який був засуджений вироком військового трибуналу Київського гарнізону від 29 листопада 1983 року від додаткового покарання у вигляді позбавлення військового звання «підполковник» звільнити (а.с.11).

Ухвалою народного суду Христинівського району Черкаської області від 06 травня 1991 року знято судимість з ОСОБА_1 , судимого Воєнним трибуналом Київського гарнізону 29 листопада 1983 року (а.с.12).

Згідно довідки УМВС України в Черкаській області за автоматизованими обліками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України станом на 15 серпня 2013 року до кримінальної відповідальності не притягується, засудженим (за кримінальними справами) не значиться та в розшуку не перебуває (а.с.13).

Позивач звернувся до відповідача для добровільного вирішення спору, однак згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 18 травня 2015 року № 248/Т-13 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з посиланням на рішення від 13 листопада 2013 року №18 «Про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 » (а.с.18,19).

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23 листопада 2015 року № 6/4/2213 позивачу 20 березня 2006 року, як поновленому в військовому званні «підполковник», був виданий військовий квиток офіцера запасу серії НОМЕР_1 та заведена алфавітна картка, та роз`яснено, що з 20 березня 2006 року позивач є офіцером у відставці, що відповідає вимогам Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.15).

Згідно доданих до матеріалів справи документів вбачається, що позивач також звертався до : Апеляційного суду міста Києва щодо перегляду вироку Військового Трибуналу Київського гарнізону від 29 листопада 1983 року, однак згідно листа суду від 03 лютого 2016 року за №116/12.12.2016 повідомлено, що вирок набрав законної сили та звернутий до виконання. Зазначені в заяві доводи, як підстави для перегляду в апеляційному порядку вироку, нормами чинного Кримінально-процесуального кодексу не передбачені (а.с.21).

06 червня 2015 року позивач звернувся до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області, 3-я особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Черкаський обласний військовий комісаріат, - про визнання неправомірними дій відповідача у відмові призначення пенсії за вислугу років та зобов`язання відповідача призначити таку, як не судимому. 17 листопада 2015 року ухвалою суду позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем шестимісячного строку, встановленого для звернення до суду з даним позовом та відсутністю підстав для визнання причин пропуску цього строку поважними та для поновлення цього строку.

Ухвала у встановленому законом порядку не оскаржувалася і 26 листопада 2015 року набрала законної сили.

Згідно копії довідки МСЕ серії 2ЧК №034521 виданої 10 липня 2000 року позивач має 2 групу інвалідності безстроково (а.с.9).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ч. 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на справедливий судовий розгляд, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.

Так, п.93 Рішення ЄСПЛ у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 р. зазначає, що: «Право на справедливий судовий розгляд, передбачене статтею 6 параграф 1 Конвенції, передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду. Відповідно до цього принципу жодна з сторін не може клопотати про перегляд остаточного і обов`язкового рішення переважно для того, щоб заслухати справу знову та домогтися нового рішення у справі».

Відповідно до п4) ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами. Як вбачається з матеріалів адміністративної справи сторони (позивач і відповідач), предмет та підстави позову тотожні.

Позивач до початку судового розгляду справи по суті не змінив предмет або підставу позову та до закінчення судового розгляду не збільшив і не зменшив розмір позовних вимог та не відмовився від адміністративного позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п9) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 157 ч.1 п4), 158 ч.2, 160, ч.1 ст. 184, ст. 185, ч. ч. 1, 3 ст.186 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
Закрити провадження у адміністративній справі.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає,до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Савранський О. А.