Справа № 826/8427/16
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 серпня 2016 року 08:00 №826/8427/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кобилянського К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до треті особи без самостійних вимог на предмет спору Головного територіального управління юстиції в місті Києві 1) товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «БУДГЕРМЕТИК» 2) публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Преміум»
про визнання протиправними та скасування постанов,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «БУДГЕРМЕТИК» та публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Преміум», в якій просить суд:

- визнати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Олени Грайровни про відкриття виконавчого провадження №50969887 від 29.04.2016 протиправною та скасувати;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 29.04.2016 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Олени Грайровни про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №50969887.

У судовому засіданні суд протокольною ухвалою замінив неналежного відповідача - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві на належного - Головне територіальне управління юстиції в місті Києві.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постанови від 29.04.2016 про відкриття виконавчого провадження №50969887 та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №5096988 є такими, що прийняті з порушенням строків визначених Законом України «Про виконавче провадження», а тому підлягають скасуванню.

Відповідач в судове засідання не з'явився, витребуваних копій матеріалів виконавчого провадження №50969887 не надав.

Третя особа - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Преміум» проти позову заперечувала, мотивуючи тим, що виконавчий напис нотаріуса пред'явлено до примусового виконання протягом строків визначених Законом України «Про виконавче провадження», відтак позов є необґрунтований та не підлягає задоволенню.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

20.06.2014 між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Преміум» укладений кредитний договір №53/КЛ/14, в забезпечення виконання якого був укладений договір іпотеки №53/КЛ/14/3-1, за яким передано в іпотеку нерухоме майно.

21.04.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. вчинено виконавчий напис №454 щодо звернення стягнення на нерухоме майно належне на праві власності ОСОБА_1 та яке перебувало в іпотеці.

29.04.2016 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. відкрито виконавче провадження №50969887 з виконання виконавчого напису нотаріуса від 21.04.2015 №454 та прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Позивач не погоджуючись із вказаними постановами, звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Згідно частини першої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частина друга статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Аналіз наведених правових норм в їх сукупності свідчить, що відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача та на підставі виконавчого документа, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби, є обов'язком державного виконавця.

Згідно доводів позивача, виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого прийнята спірна постанова від 29.04.2016 про відкриття виконавчого провадження №50969887, вчинено 21.04.2015, а тому термін пред'явлення для примусового виконання не може бути пізнішим ніж 21.04.2016.

Однак, суд не погоджується із зазначеними доводами ОСОБА_1, з огляду на наступне.

Частина перша статті 22 Законом України «Про виконавче провадження» встановлює, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно пункту 3 частини другої статті 22 Законом України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Необхідно наголосити, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява передана поштою, при визначенні моменту вчинення такої дії необхідно брати до уваги дату відправлення на відтиску поштового штемпеля на конверті.

Враховуючи те, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено 21.04.2015, то перебіг строку починається з 22.04.2015 та, відповідно, закінчується 22.04.2016.

Суд наголошує, що на порушення приписів частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач в судові засідання не з'являвся, витребуваних копій матеріалів виконавчого провадження №50969887 не надав.

Представник третьої особи - публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» надав копію заяви про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2016 та докази її направлення на адресу відповідача, зокрема, копії опису вкладення у цінний лист, квитанції про відправку листа від 21.04.2016 та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Суд ознайомившись із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу встановив, що дата відправки листа - 21.04.2016, а дата вручення уповноваженій особі відповідача - 25.04.2016.

Виходячи з викладеного, суд зазначає, що виконавчий напис нотаріуса від 21.04.2015 був пред'явлений до виконання публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Преміум» 21.04.2016, тобто в межах встановленого строку.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян Олени Грайровни від 29.04.2016 про відкриття виконавчого провадження №50969887 та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №50969887 є обґрунтованими та не підлягають скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1.

Судові витрати присудженню не підлягають.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський