Справа № 826/493/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 серпня 2016 року № 826/493/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до третя особа Першої Київської державної нотаріальної контори Управління державної реєстрації в особі Головного територіального управління юстиції у м. Києві Київська міська державна адміністрація
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Першої Київської державної нотаріальної контори, Управління державної реєстрації в особі Головного територіального управління юстиції в м. Києві, третя особа: Київська міська державна адміністрація, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Першої Київської державної нотаріальної контори щодо внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 архівний номер:1004229 KIEV1, архівна дата:11 березня 1997 року; дата виникнення 11 березня 1997 року; номер реєстру:8718-22, внутрішній номер:2201162С24ЕЕ2С344723, вх..933;

- зобов'язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві здійснити державну реєстрацію припинення обтяження шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування обтяження, накладеного на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він є спадкоємцем першої черги 1/3 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, після смерті батька - ОСОБА_2, проте набути права власності в порядку спадкування не може через наявну заборону його відчуження. Підставою обтяження є лист Головного управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації від 06.03.1997 року за №0496-202. Проте, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 26.11.2001 року №2524 "Про ліквідацію Управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації" управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації ліквідовано з 01.01.2002 року без правонаступника. Першою Київською державною нотаріальною конторою відмовлено у скасуванні обтяжень у зв'язку з відсутністю підстав для вчинення таких дій та повідомлено про неможливість надання копії листа Головного управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації від 06.03.1997 року за №0496-202 через закінчення строків зберігання документації.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові.

Представник Головного територіального управління юстиції в м. Києві проти позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити. Також до матеріалів адміністративної справи долучено письмові заперечення відповідача.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, відповідно до вимог статей 35, 37 Кодексу адміністративного судочинства України

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2016 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Київську міську державну адміністрацію.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду справи.

Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у різі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги 1/3 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, після смерті батька - ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2015 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою № 4 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1

За результатами розгляду вищезазначеної заяви та доданих до неї документів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_2, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у зв'язку з арештом, внесеним до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на підставі листа 046-202, 06.03.1997р., виданого Головним управлінням капітального будівництва Київської державної адміністрації (архівний запис 1408853, реєстратор Перша Київська державна нотаріальна контора 25.10.2004р. 15:23:17 за №1408853).

За даними інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Першою Київською державною нотаріальною конторою на підставі листа Головного управління капітального будівництва Київської державної адміністрації від 06 березня 1997 року №046-202 накладено арешт на нерухоме майно: будинок за адресою: АДРЕСА_1, архівний номер: 1004229KIEV1, архівна дата: 11.03.1997 року 20:18, дата виникнення: 11.03.1997 року; номер реєстру: 8718-22, внутрішній номер: 2201162С24ЕЕ2С344723, вх. 933.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 26 листопада 2001 року №2524 "Про ліквідацію управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації" управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації ліквідовано з 01 січня 2002 року без правонаступника.

КП "Житлоінвестбуд - УКБ" листом від 14.12.2015 року №114/8-804/4 повідомило про те, що згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 26.11.2001 № 2524 "Про ліквідацію управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації" зазначене управління ліквідовано з 01.01.2002 без правонаступника.

Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків "Житлоінвестбуд - УКБ" створено відповідно до рішення Київської міської ради від 27.12.2001 № 211/1645 та засноване на майні територіальної громади міста Києва.

До повноважень КП "Житлоінвестбуд - УКБ" не входить питання зняття заборони відчуження з об'єктів, що знаходяться під забороною, накладеною юридичною особою, створеною та ліквідованою до прийняття рішення Київської міської ради від 27.12.2001 № 211/1645 "Про створення комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків "Житлоінвестбуд - УКБ". майна.

Вважаючи існування такого арешту необґрунтованим, а власні права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який станом на момент виникнення спірних правовідносин (реєстрація обтяження (арешту) на вказане вище нерухоме майно - 17.02.2005 року) встановлював порядок ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, унесення (одержання) інформації до (з) нього, є Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5 (надалі - Положення №31/5).

Так, приписами п. 1.4 Положення №31/5 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що адміністратором Реєстру заборон (далі - Адміністратор) є державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, що має повний доступ до електронної бази даних і відповідає за її технічне та технологічне створення та ведення, матеріально-технічне та технологічне забезпечення, за збереження і захист даних, що містяться в Реєстрі заборон.

При цьому, реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп'ютерну мережу; державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та його регіональні філії. Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, посадових осіб виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, судів та слідчих органів, та постанови про арешт майна боржника органів державної виконавчої служби та інших осіб, визначених цим Положенням; уносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон (п. 1.5 Положення №31/5 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Судом встановлено, що в якості підстави для обтяження (арешту) нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1, згідно з інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, є лист Головного управління капітального будівництва Київської державної адміністрації від 06 березня 1997 року №046-202

З метою встановлення всіх обставин даної справи судом запитом №826/493/16 від 07.06.2016 року від Київської міської державної адміністрації витребовувалась належним чином завірена копія листа Головного управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації від 06.03.1997 року №046-202.

У відповідь на вищезазначений запит, Департаментом будівництва та житлового забезпечення повідомлено, що Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 26 листопада 2001 року №2524 "Про ліквідацію управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації" управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації ліквідовано з 01 січня 2002 року без правонаступника, а тому надати витребувані судом документи немає можливості.

Разом з тим, з листа Першої Київської державної нотаріальної контори №10730/01-16 , вбачається, що надати копії документів, на підставі яких відповідачем внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про арешт нерухомого майна, а саме: АДРЕСА_1- неможливо, оскільки згідно номенклатури справ державної нотаріальної контори за 1997 рік, термін зберігання документів, на підставі яких накладались арешти на майно, склав три роки.

З вищевикладеного вбачається, що, діючи на виконання листа Головного управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації від 06.03.1997 року, Першою Київською державною нотаріальною конторою накладено арешт на об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою АДРЕСА_1, а, відтак, позовна вимога про визнання протиправними дії Першої Київської державної нотаріальної контори по внесенню до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про обтяження нерухомого майна, а саме: будинок, приватний будинок, адреса АДРЕСА_1 Тип обтяження - арешт нерухомого майна. Реєстраційний номер обтяження - 1408853. Зареєстровано - архівний номер:1004229 KIEV1, архівна дата:11 березня 1997 року; дата виникнення 11 березня 1997 року; номер реєстру:8718-22, внутрішній номер:2201162С24ЕЕ2С344723, вх..933, підстава лист - Головного управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації від 06.03.1997 року №046-202, є необґрунтованою.

Щодо позовної вимоги зобов'язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві здійснити державну реєстрацію припинення обтяження шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування обтяження, накладеного на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, суд зазначає наступне.

Нормативно-правовим актом, який станом на момент розгляду даної справи судом визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №1952-IV, систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

Згідно ст. 8 Закону №1952-IV, орган державної реєстрації прав: 1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; 2) забезпечує ведення Державного реєстру прав; 3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; 4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; 5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Водночас, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (ст. 26 Закону №1952-IV).

Також, на виконання положень Закону №1952-IV Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (надалі - Порядок №868), який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Так, п. 1 Порядку №868 визначено, що органами державної реєстрації прав виступають Укрдержреєстр та структурні підрозділи територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру.

Державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус) (п. 2 Порядку №868).

Крім того, у відповідності до п. 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року №3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Таким чином, враховуючи все викладене вище, а також факт відсутності станом на момент розгляду даної справи судом доказів, які підтверджують обґрунтованість накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою АДРЕСА_1, зареєстрований 25.10.2004 року 15:23:17 за №1408853 Першою Київською державною нотаріальною конторою, на підставі листа Головного управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації від 06.03.1997 року №046-202, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження нерухомого майна, а саме: приватного будинку по АДРЕСА_1 (тип обтяження - арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження - 1408853; зареєстровано - 25.10.2004 року 15:23:17 за №1408853 реєстратором: Перша Київська державна нотаріальна контора; підстава обтяження - лист Головного управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації від 06.03.1997 року за №0496-202).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, ч. 6 ст. 128, ст.ст. 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження нерухомого майна, а саме: приватного будинку по АДРЕСА_1 (тип обтяження - арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження - 1408853; зареєстровано - 25.10.2004 року 15:23:17 за №1408853 реєстратором: Перша Київська державна нотаріальна контора; підстава обтяження - лист Головного управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації від 06.03.1997 року за №0496-202).

В іншій частині позову відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 275,61 грн. (двісті сімдесят п'ять гривень 61 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур