Справа № 820/564/16
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2016 р.Справа № 820/564/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Русанової В.Б.
Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.
за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. Русанової В.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2016р. по справі № 820/564/16
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України
про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до суду в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає в неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та Постановою Кабінету Міністрів України 975 від 25.12.2013 року Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві;
зобов`язати Харківський обласний військовий Комісаріат подати у 15-денний строк з дня набрання чинності постанови (рішення) суду всіх документів розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України та висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та Постановою Кабінету Міністрів України 975 від 25.12.2013 року Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві;
визнати протиправними дії Харківського обласного Військового Комісаріату, які полягають в зазначенні в своїй відповіді на адресу ОСОБА_1 , що останній не представив у Харківській обласний військовий комісаріат довідки МСЕК про первинне встановлення інвалідності і даний факт не дає можливості визначити права ОСОБА_1 на призначення одноразової грошової допомоги;
зобов`язати Міністерство Оборони України провести службове розслідування відносно співробітників Харківського Обласного Військового Комісаріату, щодо порушення ними Порядку №975 та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року, щодо неналежного оформлення поданих ОСОБА_1 документів до Департаменту Фінансів МО України та притягнути їх до дисциплінарної відповідальності.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає в неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги ....
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати у 15-денний строк з дня набрання чинності постанови (рішення) суду всіх документів розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України та висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги....
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач) не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 року в частині задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, в зв`язку з чим на підставі ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах доводів апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 в період з 26.10.1979 р. по 20.02.1982 р., в тому числі приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан, що підтверджується довідкою Богодухівського об`єднаного місткового військового комісаріату № 2562 від 28.12.2015р.(а.с.13).
Позивач отримав поранення , пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні (ДРА) де велись бойові дії, внаслідок чого в подальшому отримав інвалідність.
02.07.2013 року Центральною військово-лікарською комісією Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв встановлено, що поранення позивача (мінно-вибухова множинне поранення голови, обличчя, спини, контузія, травма) пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велися бойові дії, що підтверджується витягом із протоколу засідання № 1603 (а. с 14).
Згідно довідки МСЕК № 204224 від 16.10.2013р. внаслідок поранення, контузії, травми хребта, захворювань пов`язаних з виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії , позивачу з 16.10.2013р. вперше була встановлена 3 група інвалідності на строк до 01 .11.2015р. (а.с.109)
Згідно довідки МСЕК №631971 від 12.10.2015 року позивачу встановлена друга група інвалідності з 12.10.2015 р. по 01.11.2017 р. (а.с.11).
15.12.2015 року, відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та Постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою стосовно призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому II групи інвалідності, поранення, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
30.12.2015 року листом ІНФОРМАЦІЯ_1 №1963/ВСЗ повідомлено позивача про не надання довідки МСЕК про первинне встановлення інвалідності, а також зазначено про відсутність запису в військовому квитку про проходження та звільнення з військової служби, та запропоновано надати необхідні документи для вирішення питання по суті. (а.с.10).
Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, зо відповідач Харківській обласний військовий комісаріат діяв неправомірно.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову виходячи з таких підстав.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Згідно ст. 1 Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 16 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до ст. 23 Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) врегульовано відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок № 975).
Відповідно до п. 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Колегія суддів зазначає, що представником відповідача не надано будь яких доказів на підтвердження того, що керівником Харківського обласного військового комісаріату було дотримано процедуру, визначену у п. 13 вказаного Порядку.
При цьому, колегія суддів зауважує, що за змістом п.13 Порядку рішення про призначення або відмову у призначенні та виплаті одноразової допомоги приймається розпорядником бюджетних коштів (в даному випадку - Міноборони України), а не уповноваженою особою, якою в даному випадку, є Харківський обласний військовий комісаріат.
Доводи військового комісаріату пор відсутність запису у військовому квитку позивача щодо проходження служби спростовується матеріалами справи, тому як в військовому квитку містить зазначення назви військової частини, дата зарахування до неї та дата виключення, зокрема зазначено «в/ч НОМЕР_1 дата зарахування 01.11.1979р. та дата виключення 20.02.1982р., що підтверджується копією військового квитка, що міститься в матеріалах справи (а.с.12), крім того довідкою Богодухівського об`єднаного міського військового комісаріату підтверджується проходження військової служби позивачем у складі в/ч 2099 з 26.10.1979р. по 20.02.1982р. Зазначені документи надавалися позивачем до військового комісаріату.
Довідка МСЕК про первинний огляд позивача була надана представником Міністерства Оборони України на вимогу суду, та долучена до матеріалів справи.
Доводи апеляційної скарги щодо не надання позивачем належних доказів на підтвердження поранення в період проходження військової служби, лікування у військово-медичних закладах та відсутності права на отримання одноразової грошової допомоги колегія суддів вважає помилковими, тому як прийняття рішення про призначення або відмову у призначені виплати одноразової допомоги належить до повноважень розпорядника бюджетних коштів ( в даному випадку Міністерство оборони України), проте як в обов`язки військового комісаріату входить передача всіх документів та висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до п.13 Порядку №975. Як встановлено судом таких дій відповідачем вчинено не було.
Доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність обов`язку щодо розгляду заяви позивача про здійснення призначення і виплати одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що прикордонні війська, у складі яких позивач проходив військову службу, не входять до структури Збройних Сил України та не відносяться до підпорядкування Міністерства оборони України, у зв`язку з чим останнє не зобов`язане нести витрати по виплаті позивачеві вказаної допомоги, колегія суддів спростовує з огляду на таке.
Згідно з п. 1 ч. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21.03.1989 року № 10224-ХІ "Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ", прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.
Разом з тим, станом на час проходження позивачем строкової військової служби та отримання поранення прикордонні війська входили до складу Збройних Сил СРСР.
У відповідності до п.1, 2 Постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 року Про військові формування на Україні, Верховна Рада України постановила підпорядкувати всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.
Згідно з ст. 4 Закону України Про правонаступництво України, органи держави влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.
З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивач проходив службу саме у збройних силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, то в силу ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві від 25.12.2013 року № 975, то обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому IIІ групи інвалідності, у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо того, що Міністерство оборони України не є по даним правовідносинам правонаступником Прикордонних військ СРСР, є необґрунтованими та не беруться колегією суддів до уваги.
Таким чином, наведеними вище міждержавними Угодами не встановлено порядок отримання одноразової грошової допомоги, однак, зазначеними актами гарантується кожному військовослужбовцю, який проходив військову службу у військових частинах Збройних Сил, інших військах, військових формуваннях та органах колишнього Союзу РСР, право на отримання пільг, гарантій та компенсацій на території тієї держави Співдружності, на якій він проживає.
В свою чергу, право на отримання одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, якому встановлено інвалідність внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії закріплене у статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XIIта в Порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року.
Колегія суддів зазначає, що у випадку отримання інвалідності внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, особа має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, оскільки законодавцем передбачено прирівняння соціального захисту військовослужбовців Радянської армії до військовослужбовців Збройних Сил України та законодавцем встановлено обов`язок саме Міністерства Оборони України стосовно прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у зв`язку з встановленням інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби під час здійснення інтернаціонального зобов`язання.
Позивачем до відповідача були надані довідка про підтвердження проходження військової служби позивачем від 28.12.2015 року № 2562 видана безпосередньо Богодухівським об`єднаним міським військовим комісаріатом Харківської області Міністерства оборони України, а також протокол засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України яким встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв позивача, пов`язаних з виконуванням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися військові дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
При цьому, суд не підміняє суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини по справі, прийняв законне та обґрунтоване рішення, а тому підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.
Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, тому підстави для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2016р. по справі № 820/564/16 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Присяжнюк О.В. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 30.08.2016 р.