Справа № 826/2437/16
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № з826/2437/16 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Лисенко І.Д., представника позивача Жук Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Акрілат-Хімконтракт» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Акрілат-Хімконтракт» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 18 вересня 2015 року між Фірмою «Shell Chemicals Europe B.V.» (Нідерланди) (продавець) і приватним підприємством «Акрілат-Хімконтракт» (покупець) укладено контракт № від 18.09.2015 (а.с. 18-23), згідно з яким продавець зобов'язується поставити і продати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити Ізопропиловий спирт (далі - «товар») у кількості 23,620 тони за ціною 670,00 дол. Євро/тн. Загальна ціна контракту становить 15 825,40 Євро.

Згідно декларації митної вартості №100250001/2015/011807 від 22.09.2015 (а.с. 15) митна вартість товару заявлена декларантом до митного оформлення, відповідно до ст. 58 Митного кодексу України (далі - МК) за першим методом (за ціною договору).

На підтвердження заявленої митної вартості, позивач надав відповідачу:

- міжнародну автомобільну накладну (СМК) № 0819563 від 18.09.2015 (а.с. 26);

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару № 4000/15 від 15.09.2015 (а.с. 28);

- довідку про транспортні витрати від 22.09.2015 (а.с. 76);

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, цінова оцінка ТПП товару № Ц-928 від 22.09.2015 (а.с. 38);

- виписку з бухгалтерських документів (податкова накладна) за №5 від 21.07.2015 (а.с. 29);

- інвойс/рахунок № бід 18.09.2015 (а.с. 24-25);

- пакувальний лист № С010010 від 18.09.2015 (а.с. 39); І

- страховий договір № 76-01.00.14.00129 від 24.11.2014 (а.с. 85-88);

- додаткову угоду до Страхового договору № 143 від 18.09.2015 (а.с. 32-33);

- зовнішньоекономічний контракт № від 18.09.2015 (а.с. 18-23),;

декларацію про походження товару № від 18.09.2015 ???;

- лист від виробника від 22.09.2015 (а.с. 36-37);

- сертифікат якості від виробника № S1111/1000 від 18.09.2015 (а.с. 31);

- копію митної декларації країни відправлення №15NL17CADD2F8CD141 від 18.09.2015 (а.с. 27).

Під час процедури консультацій митний орган запросив у декларанта додаткові документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та /або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Так, на вимогу митного органу декларантом було надано додаткові документи на підтвердження визначення митної вартості товарів за декларацією митної вартості №100250001/2015/011807 від 22.09.2015 та декларантом було надано пояснення у листі №23/09-15 від 23.09.2015 (а.с. 34-35) стосовно виявлених митницею невідповідностей.

За результатами розгляду поданих позивачем документів, відповідачем скориговано митну вартість товарів про що прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №100250001/2015/000060/1 від 23.09.2015.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виявлені митним органом розбіжності та обставини визначені частиною 2 статті 58 МК декларантом усунуто не було.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України (далі - МК) у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому у митного органу можуть виникнути обґрунтовані сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

З матеріалів справи вбачається, що спірне рішення відповідач обґрунтовує тим, що документи, надані позивачем до митного оформлення містять розбіжності, зокрема: згідно Контракту № від 18.09.2015 та інвойсу № від 18.09.2015 фактурна вартість товару становить 15825,40 євро, згідно експортної декларації країни відправлення № 15NL17CADD2FCD141 фактурна вартість дорівнює 15825,00 євро. Також у додатку до страхового договору №143 від 18.09.2015 банк-беніфіціар - АТ «Сбербанк Росії», а у страховому договорі №76-01.00.14.00129 від 24.11.2014 - «АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК».

Встановивши вказані обставини, які, на думку митного органу, викликають сумніви щодо правильності визначення митної вартості, відповідач на виконання вимог ч. 3 ст. 53 МК витребував у позивача додаткові документи, а саме:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації;

- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вимог митного органу позивач надав додаткові документи: заяву №07-8/14 від 07.08.2014, лист-звернення №23/09-15 від 23.09.2015, висновок Київської ТПП від 22.09.2015 № Ц-928.

Як зазначає відповідач, після опрацювання митним органом додатково поданих документів, в них було виявлено розбіжності, зокрема згідно експертного висновку Київської торговельно-промислової палати № Ц-928 від 22.09.2015 предметом імпорту в Україну є: «Спирт ізопропіловий 99,9 % ІРА Isopropyl Alcohol», а у графі 31 митної декларації декларантом заявлено: «Ізопропиловий спирт масова доля основної речовини 99,8% Isopropanol».

З огляду на викладені обставини, відповідач дійшов висновку про те, що надані позивачем документи не підтверджують можливість визначення заявленої митної вартості товару за першим методом.

Варто звернути увагу на те, що ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

За таких обставин, для правильного вирішення даної справи необхідно встановити чи достатньо поданих позивачем документів для визначення митної вартості товару за першим методом, чи відповідає зазначена у них інформація заявленій митній вартості товару та чи не містять ці документи розбіжностей.

Так, згідно контракту № від 18.09.2015 та інвойсу № від 18.09.2015 вартість товару становить 15825,40 євро, а згідно експортної декларації країни відправлення № 15NL17CADD2FCD141 вартість відрізняється на 0,40 євро та дорівнює 15825,00 євро.

Крім того, дійсно відповідно до додатку до страхового договору №143 від 18.09.2015 банком позивача зазначено АТ «Сбербанк Росії», а у страховому договорі №76-01.00.14.00129 від 24.11.2014 «АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК».

Таким чином, з огляду на те, що дані контракту, інвойсу та експортної декларації країни відправлення містили розбіжності у вартості товару, а також у страховому договорі і додатку до нього зазначені різні банківські реквізити позивача, то у відповідача були обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості та наявні підстави для витребування додаткових документів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що висновок Київської торговельно-промислової палати № Ц-928 від 22.09.2015 здійснений відносно товару з іншими характеристиками, ніж зазначені позивачем під час декларування (у висновку вказано «спирт ізопропіловий 99,9 % ІРА Isopropyl Alcohol», а у графі 31 митної декларації «Ізопропиловий спирт масова доля основної речовини 99,8% Isopropanol»). Посилання позивача на сертифікат якості товару жодним чином не спростовує висновку про те, що висновок Київської торговельно-промислової палати № Ц-928 від 22.09.2015 не може братися для підтвердження правильності визначення митної вартості товару, так як він складений відносно товару з іншими якісними характеристиками.

Згідно з положеннями статті 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Таким чином, з огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів апеляційного суду підтримує позицію митного органу про неможливість визначення митної вартості спірного товару за першим методом, так як подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності та не дають змоги достовірно підтвердити правильність визначення митної вартості товару.

В оскаржуваному рішенні відповідач обґрунтував неможливість застосування наступного методу 2а (за ціною договору щодо ідентичних товарів), так як у Державної фіскальної служби відсутня інформація ціни на ідентичні товари. У зв'язку із цим, відповідач застосував метод 2б (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), використавши цінову інформацію митної декларації від 30.06.2015 № 100250001/2105/7120.

Підсумовуючи викладені обставини, колегія суддів підтримує постанову суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, так як відповідачем правомірно, із дотриманням встановленої процедури прийнято оскаржуване рішення та застосовано метод визначення митної вартості спірного товару 2б (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів).

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Акрілат-Хімконтракт» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2016 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст рішення виготовлений 30.08.2016.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.