Справа № 823/802/16
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/802/16 Головуючий у 1-й інстанції: Бабич А.М.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

29 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Земляної Г.В.

Межевича М.В.

за участю секретаря Приходько К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Генеральної прокуратури України про визнання протиправними дій під час розгляду звернення щодо приведення наказу від 02.03.1999 р. №130К до вимог законодавства; зобов'язання розглянути питання щодо перегляду наказу від 02.03.1999 р. №130К у зв'язку з необхідністю його приведення у відповідність чинному законодавству; визнати протиправним з моменту видання та скасування наказу від 02.03.1999 р. №130К; зобов'язання розглянути питання щодо приведення обґрунтування підстав звільнення з посади колишнього прокурора Лисянського району Черкаської області ОСОБА_3 у відповідність до вимог Конституції України та Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2016 року позовну заяву в частині вимог про визнання протиправним з моменту видання та скасування наказу Генерального прокурора України від 02.03.1999 р. №130К з підстав видання на основі нормативно-правового акта, що втратив чинність, та як такого, що не відповідає положенням Конституції України, - залишено без розгляду.

На вказану ухвалу позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу в цій частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для постановлення оскаржуваної ухвали став висновок суду першої інстанції щодо пропущення позивачем строку на звернення до суду в частині вимог.

Відповідно ч. 2 ст. 99 КАС України (в чинній редакції на час звернення до суду) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Обґрунтовуючи пропуск строку позивач надав суду першої інстанції пояснення, що дізнався про оскаржувані рішення та дії у травні 2016 року з ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 р. у справі №823/33/16. Однак, судом першої інстанції визнано необґрунтованими такі пояснення, оскільки вказане судове рішення стосується підстав та обставин звільнення іншої особи з посади прокурора Звенигородської міжрайонної прокуратури, що жодним чином не стосується прав, інтересів та обов'язків позивача.

Судом першої інстанції також встановлено, що позивач звільнений з органів прокуратури з згідно з оскаржуваним наказом 02.03.1999 р. З цим наказом він ознайомлений 11.03.1999 р., що підтверджується його особистим підписом на наказі, копія якого міститься в матеріалах справи. Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивач дізнався про порушення своїх прав оскаржуваним наказом саме 11.03.1999 р., тому пропустив строк на звернення до суду.

Зазначених обставин заявником апеляційної скарги жодним чином не спростовано.

В той же час, в апеляційній скарзі позивач зазначив, що враховуючи те, що у 1999 році не існувало Кодексу адміністративного судочинства України, який би регулював строки звернення до суду, а даний спір мав розглядатися на той час в порядку цивільного судочинства, то строк на звернення до суду ним не пропущено.

Однак, такі твердження позивача колегія суддів вважає необґрунтованими та розцінює, як спробу зловживання позивачем своїми процесуальними правами, оскільки з моменту порушення прав позивач не звертався до суду за їх захистом понад 17 років та мав знати про зміну процесуального регулювання з набранням чинності Кодексу адміністративного судочинства України у 2005 році, а також внесення відповідних змін до нього, що офіційно оприлюднювалися у встановленому чинним законодавством порядку.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, які впливають на правильність прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо залишення позову без розгляду в частині вимог, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2016 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст. 160, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Земляна Г.В.

Межевич М.В.

Повний текст ухвали складено 29.08.2016 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Межевич М.В.