Справа № 826/2204/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 серпня 2016 року № 826/2204/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Національної академії внутрішніх справ
провизнання протиправним та внесення змін до наказу від 06.11.2015 р. № 185 о/с, зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Національної академії внутрішніх справ, в якому просить, з урахуванням уточнених позовних вимог:

- визнати протиправним та змінити наказ Національної академії внутрішніх справ від 06.11.2015 № 185 о/с про звільнення ОСОБА_1, майора міліції з органів внутрішніх справ на підставі пункту 64 «з» на пункт 64 «г» Положення про проходження рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ;

- зобов'язати Національну академію внутрішніх справ внести виправлення до трудової книжки ОСОБА_1;

- зобов'язати Національну академію внутрішніх справ виплатити компенсацію ОСОБА_1 у зв'язку із звільненням за скороченням за повних 18 років вислуги.

Позовні вимоги мотивовані винесенням Національною академією внутрішніх справ незаконного наказу, яким позивача звільнено з органів внутрішніх справ.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги зазначив, що на час прийняття спірного наказу не був призначений на службу в поліцію у зв'язку із чим останній прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки вважає, що у відповідача були всі законні підстави для звільнення позивача.

В судовому засіданні 13.04.2016 р. суд за згодою сторін ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, з 29.08.1997 до 06.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою Національної академії внутрішніх справ № 46ВКЗ-120/53 від 08.02.2016 р.

За період служби в органах внутрішніх справ позивач був тричі відібраний кандидатом та відправлений для проходження служби в місіях ООН у складі миротворчого персоналу МВС України, де прослужив в сукупності майже 7 років.

08 жовтня 2015 р. позивач повернувся з тривалого закордонного відрядження з Місії ООН в Республіці Південний Судан, маючи позитивну характеристику за період проходження служби та був призначений на посаду старшого інспектора відділу з підготовки працівників для участі в міжнародних миротворчих місіях НАВС.

Наказом Національної академії внутрішніх справ від 06.11.2015 р. № 185 о/с позивача було звільнено зі служби з 06.11.2015 р. у запас Збройних Сил за пунктом 64 «з» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України (постанова Кабінету Міністрів № 114 від 29.07.1991), у зв'язку із переходом у вставленому порядку на роботу в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).

Вважаючи оспорюваний наказ протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регламентується Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року N 580-VIII (надалі - Закон N 580-VIII).

Згідно із п. 9 Розділ XI Прикінцеві та перехідні положення названого Закону працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Відповідно до Закону N 580-VIII та постанов Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 р. № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» та від 13.10.2015 р. № 834 «Питання функціонування органів поліції охорони як територіальних органів Національної поліції та ліквідації деяких територіальних органів Національної поліції та ліквідації деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» Міністерством внутрішніх справ України» було прийнято наказ від 06.11.2015 р. № 1388 «Про організаційно-штатні питання», згідно якого втратили чинність штати органів, підрозділів, закладів, установ та підприємств МВС України.

Отже з 07.11.2015 р. в Міністерстві внутрішніх справ України було скорочено всі штатні посади.

Відповідно до абз. а) п. 62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться, зокрема, у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов'язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби.

Судом встановлено, що 06.11.2015 р. ОСОБА_1 на ім'я ректора Національної академії внутрішніх справ Чернєя В.В. було написано рапорт, в якому він просив звільнити його з органів внутрішніх справ у зв'язку із переводом до Національної поліції України.

На підставі рапорту позивача, а також у зв'язку із тим, що з 07.11.2015 р. всі штатні посади в Міністерстві внутрішніх справ України було скорочено, відповідачем було видано наказ від 06.11.2015 р. № 185 о/с, яким майора міліції ОСОБА_1 (М-029910), старшого інспектора відділу супроводження міжнародних миротворчих місій Спеціального миротворчого центру було звільнено з 06.11.2015 р. у запас Збройних Сил України за п. 64 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).

Таким чином, підставою для звільнення позивача став його власноручно написаний рапорт, а також вступ в дію з 07.11.2015 р. Закону України «Про Національну поліцію».

Разом з тим, вирішуючи дану справу, суд виходить із наступного.

Як вбачається звільнення позивача відбулося на підставі п. 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 06.11.2015 р. у запас Збройних Сил за п. 64 «з» (у зв'язку із переходом у встановленому порядку на роботу (службу) і інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації)).

Проте, станом на день звільнення позивача - 06.11.2015 р. Закон України «Про Національну поліцію» не набрав чинності, а тому звільнення на підставі п. 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» суд вважає неправомірним.

Окрім того, суд приймає до уваги те, що у наказі від 06.11.2015 р. № 185 о/с пункт 64 «з» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ викладено в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 р. № 885, яка діє лише з 07.11.2015 р.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що, незважаючи на поданий власноручно написаний рапорт про звільнення позивача у зв'язку із переходом до Національної поліції України, звільнення позивача на підставі нормативно-правових актів, які станом на день звільнення не набрали законної сили є таким, що вчинено всупереч положенням чинного законодавства.

Водночас, аналіз положень Закону України «Про Національну поліцію» свідчить про те, що попередження про звільнення через скорочення штатів відбувається в силу закону та додаткових дій з боку відповідача не потребує, вжиття роботодавцем заходів для працевлаштування працівника у новоствореній установі відповідно до названого Закону не є обов'язком.

Відповідно до п. 64 «г» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що механізм переходу із Міністерства внутрішніх справ України (у зв'язку із його ліквідацією) до Національної поліції України, яка не є його правонаступником чинним законодавством не передбачений, враховуючи, що звільнення позивача відбулося на підставі положень нормативно-правових актів, які на день звільнення не набрали законної сили, а також те, що попередження про звільнення через скорочення штатів відбувається в силу закону, слід дійти висновку, що звільнення позивача повинно було відбуватися зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Таким чином, винесення Міністерством внутрішніх справ України наказу від 06.11.2015 р. № 185 о/с, яким позивача звільнено з посади за п. 64 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації)) та п. 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію», суд вважає неправомірним.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для визнання наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 185 о/с протиправним та внесення в нього змін в частині підстав звільнення, а саме: заміни пункту 64 «з» на пункт 64 «г» Положення про проходження рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, яким передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

З урахуванням наведеного вище, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов'язання Національної академії внутрішніх справ внести виправлення до трудової книжки ОСОБА_1.

Згідно із абзацом 3 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Згідно із п. 10 цієї є постанови військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Як вбачається з матеріалів справи, вислуга років на день звільнення позивача складає 18 років 02 місяця 07 днів.

Таким чином, позивачу підлягає виплаті одноразова грошова допомога у зв'язку із наявністю 18 років вислуги в розмірі 5 473,67 грн. (середньомісячна заробітна плата)/50 % х 18 (повних років) =2737х18=49 266,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Дослідивши фактичні обставини справи у їх сукупності з урахуванням положень чинного законодавства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в даній справі підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва,

П О С Т А Н О В И В:

1 Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним наказ Національної академії внутрішніх справ від 06.11.2015 № 185 о/с в частині звільнення ОСОБА_1, майора міліції з органів внутрішніх справ на підставі пункту 64 «з» Положення про проходження рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

3. Зобов'язати Національну академію внутрішніх справ змінити формулювання звільнення ОСОБА_1 шляхом заміни пункту 64 «з» на пункт 64 «г» Положення про проходження рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі в запас (з постановкою на військовий облік).

4. Зобов'язати Національну академію внутрішніх справ внести виправлення до трудової книжки ОСОБА_1 в частині формулювання підстав звільнення.

5. Зобов'язати Національну академію внутрішніх справ виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу за 18 років вислуги в сумі 49 266,00 грн.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук