Справа № 2-а-2118/11
Суддя: Трушина О. І.
Дата ухвалення: 2013-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2118/11
Провадження № 2-а/496/6/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2013 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, уточнивши який (а.с. 19-22), просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі по виплаті їй як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, особі, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи, пенсії у розмірі меншому, ніж це встановлено ст.ст. 49, 50, 54, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов»язати управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі провести перерахунок пенсії та додаткової пенсії за період з 04.05.2011 по 30.10.2011 року з урахуванням її права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами відповідно до Законів України та відшкодувати різницю між розміром перерахованої пенсії та додаткової пенсії і фактично сплаченими пенсійними виплатами, а також зобов»язати управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі проводити перерахунок пенсії у випадку зміни мінімальної пенсії за віком або у випадку внесення змін до чинного законодавства України, що регулює сферу пенсійного страхування.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, інвалід 2 групи, захворювання повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідач всупереч вимогам ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року не виплачує їй державну пенсію у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком і додаткову пенсію у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Вона звернулася з заявою про перерахунок пенсії до відповідача, але їй було відмовлено у звязку з тим, що немає підстав для перерахунку пенсії. У звязку з викладеним вона звернулася з позовом до суду.

Представник відповідача адміністративний позов не визнав, подав заперечення на позов, в якому вказав, що позивачеві нараховується державна та додаткова пенсія згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, розрахунок проведено автоматизованим шляхом з використанням програмного забезпечення, яке розроблено ЮЦ Міністерства праці і соціальної політики. Також вказав, що мінімальний розмір пенсії за віком може застосовуватися виключно для визначення розміру пенсій, призначених згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а не згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід 2 групи із захворювання, яке повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до дублікату посвідчення серія А № 080359, виданого 28.08.1998 року (а.с.6), вкладкою до нього № 198750 (а.с. 6), і довідкою до акту огляду МСЕК серія 2-18 ОД № 080765 (а.с. 7).

Відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року йому було призначено державну пенсію і щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від цих обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя, соціального захисту постраждалого населення визначені у вищеназваному Законі.

Статтею 50 вказаного Закону передбачено, що особам, віднесеним до першої категорії, які є інвалідами другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 названого Закону в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком.

З аналізу статей 50, 54 названого Закону вбачається, що за основу нарахування розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, береться мінімальна пенсія за віком.

Діючим законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише положеннями ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншим нормативним актом цей розмір пенсії не визначений, а тому не можуть бути взятими до уваги посилання представника відповідача у запереченні на позов на ч.3 ст. 28 цього Закону, відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої ст. 28, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого законодавчо визначеного мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачеві конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Враховуючи викладене, суд вважає, що управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі повинно було нарахувати та виплатити позивачці державну та додаткову пенсію, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» за період з 04.05.2011 року по 30.10.2011 року, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки відповідачем не виконані вимоги ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, то на нього необхідно покласти обовязок нарахувати і виплатити позивачці державну і додаткову пенсію за вказаний період, виходячи з положень вказаних статей та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Суд вважає, що позовні вимоги позивачки про зобов'язання надалі нараховувати і виплачувати державну і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, не підлягають задоволенню, оскільки компетенція адміністративних судів не поширюється на спори, які можуть виникнути в «майбутньому» між позивачем та суб'єктом владних повноважень з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності.

Керуючись ст. ст. 2, 7-9, 11, 71, 158-163 КАС України, Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про перерахунок та виплату пенсії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі щодо відмови у перерахуванні і виплати державної і додаткової пенсії, відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, за період з 04.05.2011 року по 30.10.2011 року включно.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоплачену державну та додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, що належали йому до виплати згідно ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, а саме: державну пенсію у розмірі 8 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, додаткову пенсію у розмірі 75% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 04.05.2011 року по 30.10.2011 року включно, з урахуванням фактично отриманої суми за цей період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнень за один місяць і є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_2