Справа № 812/911/16
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/911/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання Бутенко К.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільського районного відділу ГУ МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях,-

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Старобільського районного відділу ГУ МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 12.04.1993 проходила службу в органах внутрішніх справ України та 30.09.2015 наказом №341 о/с від 30.09.2015, капітана міліції ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «а».

Згідно довідки №А-4230 від 13.06.2016 Головного управління національної поліції в Луганській області, в період з 12.06.2014 по 30.09.2015 безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО на території Луганської області.

22.06.2016 позивач звернувся ліквідаційної комісії Старобільського РВ ГУМВС з наданням інформації щодо отримання нарахувань та виплат винагороди за безпосередню участь в АТО за період з 12.06.2014 по 30.09.2015.

Листом відповідачем була надана відповідь згідно якої здійснити виплату відповідач в поточному році за зобов'язаннями минулих років може лише за рішенням суду.

З посиланням на порушення Відповідачем постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету, позивач просить визнати неправомірною відмову відповідача у обчисленні, нарахуванні та виплаті винагороди за період з 12.06.2014 по 31.12.2014 та суд стягнути на його користь грошову винагороду за безпосередню участь в АТО за період з 12.06.2014 по 31.12.2014 в розмірі 24 728,88 грн а саме: за червень 2014 року - 2 409,88 грн, за липень 2014 року - 3 915,16 грн, за серпень 3 873,74 грн, за вересень - 3 828,05 грн, за жовтень 2014 року - 3 960,05 грн, за листопад - 4 011,21 грн, за грудень - 2 730,79 грн.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу за його відсутності, надав через канцелярію суду письмові заперечення проти позову, в обґрунтування яких зазначив, що для виплати винагороди були виділені кошти з резервного фонду із зазначенням сум, які виділяються для проведення виплат. Тобто кошти були надані за окремою бюджетною програмою. Відповідно до частини першої статті 48 Бюджетного кодексу України усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду. Наказом АТЦ при СБУ від 20.08.2015 № 232 позивач був включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з 12.06.2014. Однак, оскільки зазначений наказ виданий вже по закінченню бюджетного періоду, тому у Відповідача відсутні законні підстави щодо виплати винагороди за участь в АТО за спірний період. Також, відповідно до довідки Старобільського РВ зазначено, що грошове забезпечення за період з червня по грудень 2014 року позивачу нараховано у розмірі 27 147,96, в свою чергу сума стягнення зазначена позивачем вказана з урахуванням індексаційних виплат у розмірі 24 728,88 грн. Крім того, позивачу у вересні була надана відпустка 30.09.2014 (1 доба) та у грудні з 08.12.2014 по 20.12.2014. В свою чергу винагорода за участь в АТО виплачується тільки за безпосередню участь в АТО.

На підставі вищенаведеного, представник відповідача у задоволенні позовних вимог просить суд відмовити.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

З урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 КАС України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 15 частини першої статті 3 КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 2 частини другої статті 17 КАС України).

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) проходила службу в органах внутрішніх справ, зокрема, з 12.04.1993 по 30.09.2015, що вбачається з матеріалів справи (а.с.10).

Наказом №341 о/с від 30.09.2015, капітана міліції ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «а» (за віком) (а. с. 11).

22.06.2016 позивач звернувся ліквідаційної комісії Старобільського РВ ГУМВС з наданням інформації щодо отримання нарахувань та виплат винагороди за безпосередню участь в АТО за період з 12.06.2014 по 30.09.2015.

Листом від 08.07.2016 № 4104/111/43-2016 відповідач повідомив позивача, що підстав для виплати у 2015 році винагороди за безпосередню участь в АТО за період 2014 рік, - немає, оскільки розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань та здійснити виплату в поточному році за зобов'язаннями минулих років може лише за рішенням суду (а.с.14).

Згідно довідки № А-4230 від 13.06.2016 в період з 12.06.2014 по 30.09.2015 позивач брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області (а. с. 17).

Відповідно до довідки про доходи від 08.07.2016 № 4106/111/43-2016 позивачу нараховано грошове забезпечення з урахуванням індексаційних виплат за червень 2014 року - 3 805,07 грн, за липень 2014 року - 3 915,16 грн, за серпень 2014 року - 3 873,74 грн, за вересень 2014 року -3 960,05 грн., за жовтень 2014 року - 3 960,05 грн., за листопад 2014 року - 4011,21 грн., за грудень 2014 року - 6 703,03 грн.(2 000, 00 грн - матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань) (а.с.15).

Відповідно до довідки від 25.07.2016 № 4575/111/43-2016 позивач у спірний період стягнення винагороди, а саме червень - грудень 2014 року перебував у щорічній черговій відпустці 11.06.2014, 30.09.2014 та з 08.12.2014 по 20.12.2014, на лікарняному не перебувала (а.с.13).

На підставі наказу Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 20.08.2015 № 232 позивача включено до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпечення її проведення з 12.06.2015 (а.с.33).

На підставі наказу Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 29.10.2015 № 302 Позивача було виключено зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпечення її проведення, з 30.09.2015 (а.с. 33).

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету (далі Постанова № 158) військовослужбовцям у 2014 році виплачувалась винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 158 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (не військовослужбовцям) льотного, льотно -підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Пунктом 3 наказу МВС України від 13.12.2007 № 49 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 205/14896, яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 2 наказу від 23.07.2014 № 719 "Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України" винагорода виплачується за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників), начальників органів внутрішніх справ.

Виходячи зі змісту пункту 2 Постанови № 158 винагорода повинна нараховуватись в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Враховуючи, що відповідно до наказу АТЦ при СБУ від 20.08.2015 № 232 позивача залучено до безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Луганської області з 12.06.2014, а тому винагорода позивачу за участь в Антитерористичної операції повинна була сплачуватись саме з вказаного періоду.

Суд, критично оцінює посилання відповідача у запереченнях на видання наказу АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 по закінченню бюджетного періоду, чим позбавлено Відповідача у справі виплатити кошти за участь в АТО за спірний період.

Згідно частини першої, другої статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи Кечко проти України Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 Бурдов проти Росії).

Таким чином, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Позивачем виконаний розрахунок позовних вимог з урахуванням розміру грошового забезпечення з сумою індексації, матеріальної допомоги та тривалості його участі в АТО (а.с. 4).

Щодо нарахування та виплати винагороди за період червень - грудень 2014 року з урахуванням індексації та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об'єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо), а також допомога у зв'язку з вагітністю і пологами індексації не підлягають.

Винагорода за участь в антитерористичній операції не носить постійний характер, не входить до складу грошового забезпечення, відповідно не підлягає індексації, тому сума індексації не може враховуватися при нарахуванні винагороди за участь в антитерористичній операції.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб " та п. 3 наказу МВС України від 31.12.2007 № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з додатком 26 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб " матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ не відносяться.

Оскільки позивачу у грудні 2014 року сплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 2 000,00 грн., яка не входить до місячного грошового забезпечення, тому дані кошти не повинні входити до складу винагороди, яка нараховується та сплачується за участь в антитерористичній операції.

Таким чином, оскільки інформацією, зазначеною в довідці ГУМВС України у Луганській області від 13.06.2016 № А-4230, підтверджується право позивача на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, передбаченої Постановою № 158, проте зазначена винагорода за період червень - грудень 2014 року відповідачем не нараховувалась та не виплачувалася, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з грошового забезпечення позивача.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції у загальному розмірі 23 767, 01 грн., у тому числі: за червень 2014 року - 2 384,50 грн (3 764,88 грн - сума грошового забезпечення :30 діб = 125,50 грн (за одну добу) x 19 = 2 384,50 грн), за липень 2014 року - 3 742,20 грн, за серпень 2016 року - 3 742,20 грн, за вересень 2014 року - 3 683,29 грн (3 810,24 грн - сума грошового забезпечення :30 діб = 127, 01 грн (за одну добу) x 29 = 3 683,29 грн), за жовтень 2014 року - 3 810,24 грн, за листопад 2014 року - 3 810,24 грн, за грудень 2014 року - 2 594,34 грн (4 467,96 грн - сума грошового забезпечення :31 добу = 144.13 грн (за одну добу) x 18 = 2 594,34 грн)

Питання щодо розподілу судових витрат за приписами ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Старобільського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Старобільського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії щодо відмови у обчисленні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000,00 грн, у розрахунку на місяць, за період з 12.06.2014 по 31.12.2014 у сумі 23 767, 01 грн.

Стягнути з Старобільського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (, місцезнаходження: 92700, Луганська область, Старобільський район, м. Старобільськ, вул. Фрунзе, буд. 20) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період червень - грудень 2014 року у загальному розмірі 23 767, 01 грн. (двадцять три тисячі сімсот шістдесят сім гривень 01 коп.), у тому числі: за червень 2014 року - 2 384,50 грн (дві тисячі триста вісімдесят чотири гривні 50 коп), за липень 2014 року - 3 742,20 грн (три тисячі сімсот сорок дві гривні 20 коп), за серпень 2016 року - 3 742,20 грн (три тисячі сімсот сорок дві гривні 20 коп), за вересень 2014 року - 3 683,29 грн (три тисячі шістсот вісімдесят три гривні 29 коп), за жовтень 2014 року - 3 810,24 грн (три тисячі вісімсот десять гривень 24 коп), за листопад 2014 року - 3 810,24 грн (три тисячі вісімсот десять гривень 24 коп), за грудень 2014 року - 2 594,34 грн (дві тисячі п'ятсот дев'яносто чотири гривні 34 коп) з відповідними відрахуваннями установлених законом податків та інших обов'язкових платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Т.І. Ковальова